ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2023 р. Справа №914/2782/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів О.В. Зварич

О.І. Матущака,

секретар судового засідання В.Б. Лагутін,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 16.06.2023 (вх. № 01-05/1991/23 від 21.06.2023)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 (повний текст рішення складено 29.05.2023, м. Львів, суддя Р.А. Кидисюк)

у справі № 914/2782/22

за позовом: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, с. Старичі Яворівського району Львівської області

про стягнення 575 024,64 грн заборгованості за договором на розподіл природного газу № 09420ZBHKTHT016 від 01.01.2016

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, с. Старичі Яворівського району Львівської області

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

про визнання договору укладеним.

за участю представників за первісним позовом:

позивача: Турчиняк Я.І.

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.05.2023 суд у задоволенні первісного позову акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» відмовив. Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» задовольнив повністю. Визнав укладеним договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з розподілу газу між товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» та акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у редакції, складеній на основі затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №222 типової форми.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 у справі №914/2782/22 заяву (вх.№1937/23 від 16.05.2023) товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Суд виніс додаткове рішення, яким стягнув з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс 21 000,00 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Додаткове рішення мотивовано тим, що враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг згідно Акту №1 про надану правничу допомогу до Договору від 12.05.2023, суд дійшов висновку, що витрати товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи підлягають зменшенню до 21 000,00 грн.

Не погоджуючись з даним додатковим рішенням суду акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подало апеляційну скаргу б/н від 16.06.2023 (вх. № 01-05/1991/23 від 21.06.2023), в якій просить додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 скасувати та прийняти нове, яким стягнути з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом 12 000, 00 грн витрат на правову допомогу.

Подана апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивач за первісним позовом вважає за необхідне скористатись своїм правом на зменшення розміру витрат на правову допомогу з огляду на те, що заявлена сума витрат в розмірі 50 000, 00 грн є неспівмірною з складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи.

Відповідач за первісним позовом 12.07.2023 подав до суду відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення (вх №01-04/4695/23), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Львівської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 у справі №914/2782/22 апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» б/н від 02.06.2023 (вх. № 01-05/1804/23 від 06.06.2023) задоволено. Рішення Господарського суду від 09.05.2023 у справі 914/2782/22 скасовано, ухвалено нове рішення, яким первісні позовні вимоги задоволено частково. В задоволені зустрічної позовної заяви відмовлено.

У судове засідання 08.08.2023 з`явився представник позивача за первісним позовом, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

У судове засідання 08.08.2023 представник відповідача за первісним позовом не з`явився, на електронну адресу суду 08.08.2023 надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому представник відповідача за первісним позовом зазначив про те, що не може взяти участь у судовому засіданні у зв`язку зі станом здоров`я.

Відповідно до норм ч. 11-12 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Розглянувши подане клопотання відповідача за первісним позовом, судова колегія ухвалила відмовити в задоволенні такого, позаяк явка уповноважених представників сторін в судове засідання ухвалою суду обов`язковою не визнавалася, відповідачем за первісним позовом подано відзив на апеляційну скаргу, в якому викладена позиція останнього щодо оскаржуваного рішення, окрім того представник брав участь в судовому засіданні 11.07.2023, в якому надавав свої пояснення.

Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено жодного обмеження щодо кола представників юридичної особи. За неможливості представництва інтересів товариства, представляти інтереси учасника судового процесу може керівник або інша особа як з числа своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами.

З огляду на встановлений процесуальним законом строк для розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у даній справі за відсутності представника відповідача за первісним позовом.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено: інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 23 листопада 2021 року, справа № 908/3182/20.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до заяви долучено копії Договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 року, Додаткової угоди №5 до Договору від 01.12.2022, Акту №1 про надану правничу допомогу до Договору від 12.05.2023.

Відповідно до п.2. Додаткової угоди №5 від 01.12.2022 до Договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 року сторони погодили, що гонорар Виконавця за ведення справи №914/2782/22 в суді першої інстанції становить 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень).

Відповідно до Акту №1 про надану правничу допомогу до Договору від 12.05.2023 загальна вартість наданих послуг становить 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень). Клієнт не має претензій щодо якості, об`єму та строку наданих Виконавцем послуг.

Колегія суддів вказує на те, що додаткове рішення хоч і є окремим процесуальним документом, проте в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 у справі №914/2782/22 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» б/н від 02.06.2023 (вх. № 01-05/1804/23 від 06.06.2023) задоволено. Рішення Господарського суду від 09.05.2023 у справі 914/2782/22 скасовано, ухвалено нове рішення, яким первісні позовні вимоги задоволено частково. В задоволені зустрічної позовної заяви відмовлено.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».

Суд, дослідивши надані представником відповідача докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги апеляційної скарги є частково обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню, зокрема, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 у справі №914/2782/22 слід скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 16.06.2023 (вх. № 01-05/1991/23 від 21.06.2023) задоволити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 у справі 914/2782/22 скасувати, ухвалити нове додаткове рішення яким:

Заяву (вх.№1937/23 від 16.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, буд. 42; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» (81052, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Старичі, вул. Шевченка, будинок 23; ) 10 000, 00 витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак