ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" серпня 2023 р. Справа № 911/1432/23

За позовом Фізичної особи - підприємця Лупака Михайла Івановича, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ ЛЕНД", 23600, Київська область, Білоцерківський район, селище міського типу Рокитне, вулиця Поповича, будинок 21А

про стягнення 132 024,00 грн за договором № 22/07-1 на транспортно-експедиційні послуги від 22.07.2022

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Фізична особа - підприємець Лупак Михайло Іванович звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ ЛЕНД" про стягнення заборгованості за договором № 22/07-1 на транспортно-експедиційні послуги від 22.07.2022 у розмірі 132 024,00 грн, з яких: 106 974,00 грн основний борг, 3 459,80 грн інфляційні втрати, 1 222,14 грн 3% річних та 20 369,00 грн пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов даного договору в частині оплати наданих транспортних послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Повідомлено відповідача про строки подання відзиву на позовну заяву, а також встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, як-то вимагає стаття 252 Господарського процесуального кодексу України.

23 червня 2023 року через засоби поштового зв`язку від ТОВ "ПРОФІ ЛЕНД" надійшло клопотання б/н від 20.06.2023 про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи, в задоволенні якого судом відмовлено (ухвала суду від 26.06.2023).

Разом з тим, в подальшому, відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов та інших документів до суду не надав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Суд наголошує, що відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України, оскільки сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав.

Згідно із частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши оригінали поданих документів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

22 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ ЛЕНД" (Замовник) та Фізичною особою - підприємцем Лупаком Михайлом Івановичем (Перевізник) було укладено договір № 22/07-1 на транспортно-експедиційні послуги, відповідно до пункту 1.1 якого, Замовник замовляє, а Перевізник надає транспортні (транспортно-експедиційні) послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом згідно умов транспортного замовлення (Заявки).

Згідно із пунктом 2.2 Договору конкретні умови кожного замовлення визначаються у Заявці Замовника і узгоджуються з Перевізником.

Підтвердженою вважається Заявка, підписана сторонами і скріплена їх печатками (штампами) та направлена шляхом електронного або факсимільного зв`язку. Підтверджена Заявка обов`язкова для виконання сторонами і є невід`ємною частиною цього Договору. Факсокопія/електронна копія підтвердженої Заявки має юридичну силу до обміну сторонами оригіналами Заявок (пункт 2.3 Договору).

Пунктом 2.4 Договору визначено, що Замовник є Експедитором і веде свою діяльність у відповідності до Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", діє за дорученням і у інтересах своїх клієнтів та не є власником вантажу.

За умовами Договору Замовник зобов`язується надавати Перевізнику Заявки не пізніше ніж за 2 (два) дні при міжнародному перевезенні, а при внутрішньому перевезенні за 1 (один) день до дати завантаження. У Заявці зазначаються: точна адреса завантаження/розвантаження, дата і час прибуття на завантаження/розвантаження, найменування вантажовідправника/вантажоодержувача, місце митного оформлення/очищення, назва митного переходу на кордоні України, строк доставки, контактні особи та їх телефони, відомості про вантаж, включаючи вагу брутто, вартість послуг, додаткові умови, узгоджена між сторонами сума фрахту за перевезення (підпункт 3.1.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору розрахунки за транспортні послуги здійснюються у безготівковій формі наступним чином: Зазначена у Заявці сума вартості перевезення перераховується Замовником на розрахунковий рахунок Перевізника на протязі 1-2 днів після отримання Замовником оригіналів документів (CMR/ТТН з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, рахунок-фактура, акт виконаних робіт), якщо інші умови розрахунку не погоджені в заявці.

Пунктом 9.1 Договору визначено, що за фактом виконання перевезення сторони складають та підписують акт виконаних робіт.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше 31.12.2022. якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору письмово не повідомить іншу сторону про розірвання договору, дія договору автоматично пролонгується на наступні 12 (дванадцять) місяців без складення додаткової угоди до договору (пункт 9.10 Договору).

На виконання умов Договору, перевізником було надано замовнику міжнародні транспортні послуги згідно Заявки № 4 від 06.12.2022 за узгодженими умовами - адреса завантаження: Київська обл., смт Рокитне, вул. Поповича, 41А; адреса розвантаження: Cegledbercel, 2737 Hungary; дата завантаження: 06.12.2022; назва вантажу: зерно в біг-бегах; вага: до 23 тон; вартість перевезення вантажу: 2800 Євро, безготівковий розрахунок, до 3-х днів після отримання оригіналів документів, що підтверджується CMR-накладною та підписаним між сторонами актом виконаних робіт № 616 від 13.12.2022 на суму 106 974,00 грн, оригінали яких долучено до матеріалів справи.

Як вбачається із міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR), яка містяться в матеріалах справи, позивачем здійснено перевезення відповідно до вказаної вище заявки відповідача, розвантаження відбулося 13.12.2022.

Позивач твердить, що рахунок на оплату № 618 від 13.12.2022 разом із актом надання послуг № 616 від 13.12.2022 надіслано відповідачу та отримано ним 17.12.2022, що підтверджується підписом та відбитком печатки ТОВ "ПРОФІ ЛЕНД" на акті, а також повідомленням про вручення поштового відправлення № 7070.

Оскільки відповідачем не було оплачено послуги з перевезення, позивач, з метою досудового врегулювання спору, направив на електрону адресу відповідача претензію б/н від 13.03.2023 про погашення боргу, яка залишена з боку відповідача без реагування.

У зв`язку із заборгованістю відповідача перед позивачем, останній звернуся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 132 024,00 грн, з яких: 106 974,00 грн основний борг, 3 459,80 грн інфляційні втрати, 1 222,14 грн 3% річних та 20 369,00 грн пеня.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі статтею 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно із статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Частиною другою статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Отже, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача доставити довірений йому вантаж до пункту призначення, а відповідач зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як вбачається з матеріалів справи, факт надання послуг за Заявкою № 4 від 06.12.2022 підтверджується CMR-накладною з відміткою про митне оформлення та про отримання товару одержувачем, а також підписаним та скріпленим печатками сторін актом надання послуг № 616 від 13.12.2022.

На виконання умов договору за вказаною заявкою позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № 618 від 13.12.2022 на суму 106 974,00 грн.

Доказів оплати зазначеного рахунку матеріали справи не містять.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не подано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано, хоча про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином.

Враховуючи, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений та документально підтверджений, а строк оплати за договором є таким, що настав, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 106 974,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 459,80 грн інфляційних втрат, 1 222,14 грн 3% річних та 20 369,00 грн пені.

Пунктом 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із частинами першою, третьою статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Приписами частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.6 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату наданих послуг Замовник сплачує Перевізнику пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день затримки оплати.

Як вбачається з розрахунку позивача, пеня в сумі 20 369,00 грн нарахована за період з 22.12.2022 по 09.05.2023, виходячи з наявної суми заборгованості - 106 974,00 грн.

Визначаючи період прострочення виконання грошового зобов`язання позивач вказує, що оригінали документів відповідач отримав 17.12.2022, що підтверджується повідомленням про вручення (роздруківка міститься в матеріалах справи) та відповідно оплату повинен був здійснити до 21.12.2022 (в триденний строк після отримання оригіналів документів).

Разом з тим, суд критично відноситься до наявної в матеріалах справи роздруківки повідомлення про вручення відповідачу 17.12.2022 оригіналів документів (CMR/ТТН з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, рахунок-фактура, акт виконаних робіт), оскільки з даної роздруківки неможливо встановити що і кому направлялось, а також за параметрами перевірки на сайті Укрпошти відправлення за № 7070 видає наступну інформацію - "некоректний ідентифікатор поштового відправлення".

Отже, для стягнення з відповідача відповідної суми пені необхідно встановити з якої дати обов`язок відповідача по оплаті послуг на загальну суму 106 974,00 грн є простроченим.

Як встановлено вище, у Заявці № 4 від 06.12.2022 сторонами погоджено, що оплата проводиться протягом 3х днів після отримання оригіналів документів.

Враховуючи те, що роздруківку повідомлення про вручення відповідачу 17.12.2022 оригіналів документів суд вважає неналежним доказом та те, що матеріли справи не містять доказів іншого, суд виходить з того, що датою отримання належним чином оформлених оригіналів документів, є дата підписання акта надання послуг № 616 від 13.12.2022 на суму 106 974,00 грн. Отже, спірну заборгованість відповідач мав погасити в строк до 16.12.2022 (триденний термін з моменту підписання акта), а простроченим такий обов`язок вважається з 17.12.2022.

Згідно із положеннями частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, так як встановлено вище, обов`язок з оплати спірних послуг є простроченим з 17.12.2022, то періодом, нарахування пені за який позивач має право, відповідно до положень частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, є період з 17.12.2022 по 16.06.2023 включно, тоді як позивач розраховує пеню за період з 22.12.2022 по 09.05.2023, тобто в межах визначених законом.

За таких обставин, суд вважає, що розрахунок позивача не суперечить положенням чинного законодавства, а розмір пені 20 369,00 грн обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, у межах визначених позивачем періодів нарахування, судом встановлено, що останній відповідає вимогам чинного законодавства та обставинами справи, а відтак, судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 1222,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 459,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця Лупака Михайла Івановича у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ ЛЕНД" (23600, Київська область, Білоцерківський район, селище міського типу Рокитне, вулиця Поповича, будинок 21А; ідентифікаційний код 38284321) на користь Фізичної особи - підприємця Лупака Михайла Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 132 024 (сто тридцять дві тисячі двадцять чотири) грн 00 коп (з яких: 106 974,00 грн основний борг, 3 459,00 грн інфляційні втрати, 1 222,00 грн 3% річних, 20 369,00 грн пеня) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 16.08.2023