РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.08.2023Справа № 910/11649/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.

при секретарі судового засідання - Жалобі С.Р.

розглянувши у судовому засіданні матеріали

позовної заяви Фізичної особи-підприємця Фастовець Світлани Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж»

про стягнення 3 095 250 грн.,

за участю представників: згідно протоколу судового засідання;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Фастовець Світлана Анатоліївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж»» про стягнення 3 095 250 грн., з яких 2 135 250 грн. - заборгованість за договором та 960 000 грн. - неустойка у розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору оперативної оренди майна № Г-1 від 29.03.2021 щодо оплати орендних платежів та порушенням ним строків повернення обладнання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

16.12.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 08.11.2022, в яких позивач уточнив, що сума у розмірі 2 135 250,00 грн. є збитками, які виникли у зв`язку з неповерненням майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 29.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.04.2023.

29.03.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника Фізичної особи-підприємця Фастовець Світлани Анатоліївни надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 відкладено підготовче засідання на 07.06.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.07.2023.

06.07.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника Фізичної особи-підприємця Фастовець Світлани Анатоліївни надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 відкладено підготовче засідання на 03.08.2023.

У судовому засіданні 03.08.2023 представник позивача надав усні пояснення щодо предмету спору та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідач був належним чином повідомлений про дати, час та місце кожного судового засідання, що відбувалися у межах цієї справи, проте процесуальним правом на подання заяв по суті справи не скористався.

У даному випадку суд відзначає, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Згідно з частини 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Разом з цим, згідно з частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 03.08.2023 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 між Фізичною особою-підприємцем Фастовець Світланою Анатоліївною (далі - Орендодавець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж» (далі - Орендар/Відповідач) укладено Договір оперативної оренди майна № 1-Г (далі - Договір), умовами якого передбачено, що Орендодавець надає, а Орендар приймає в тимчасове платне використання майно (обладнання) в комплектації (далі - Об`єкт оренди/Обладнання), що належить Орендодавцю на праві приватної власності або іншого майнового права (пункт 1.1. Договору).

Відповідно пункту 1.1.1. Договору визначено наступне найменування та комплектація Об`єкта оренди: Косметологічний апарат (для епіляції) Lumenis LightSheer Desire, з попереджуючим сигналом LightSheer, апарат виробництва США серійний номер 3917, в комплекті у кількості 1 одиниця; Робоча Рукоятка ЕТ для LS Desire EIR 0812 у кількості 1 одиниця; Робоча Рукоятка HS для LS Desire HIR 2062 у кількості 1 одиниця; Кабель живлення - АС, 10 А, 250 V у кількості 1 одиниця; Окуляри лазерні захисні у кількості 2 пари. Загальною вартістю 73 000 доларів США або 2 135 250,00 грн. (станом на 08.07.2022).

Згідно до пункту 1.1.2. Договору стан об`єкта оренди на момент передачі в оренду: без зовнішніх і внутрішніх дефектів, придатне до використання в господарській діяльності Орендаря.

Пунктом 1.1.5. Договору сторони погодили, що за цим Договором Орендодавець передає, а Орендар приймає об`єкт оренди, виключно як цілісний майновий комплекс з комплектацією.

У відповідності до пункту 3.1. Договору строк оренди складає 1 (один) рік з моменту прийняття об`єкта оренди, який може автоматично продовжуватися за згодою сторін.

Згідно пункту 4.2. Договору вартість оренди складає 40 000,00 грн. на місяць.

Пункті 5.1. Договору сторони погодили, що передача манна (обладнання) в оренду здійснюється за Актом приймання-передачі.

Умовами пункту 5.2. Договору визначено, що Орендар зобов`язаний у присутності Орендодавця перевірити справність речі. Якщо Орендар у момент передання обладнання в його користування не переконається у її справності, обладнання вважаються їдким, то передане йому в належному стані.

Згідно до пункту 5.3. Договору об`єкт оренди вважається переданим Орендодавцем та прийнятим Орендарем з моменту підписання Сторонами відповідного Акта приймання-передачі обладнання.

Відповідно до пункту 5.4. Договору передача Обладнання в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на Обладнання. Обладнання передається в оренду без права викупу.

Пунктом 5.6. Договору сторони погодили, що у випадку дострокового припинення цього Договору Орендар зобов`язаний протягом одного дня повернути Орендодавцю Обладнання у стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду з урахуванням нормального зносу. Обладнання вважається поверненим з моменту підписання Акту приймання - передачі Обладнання.

Умовами пункту 5.7. Договору визначено, що обов`язок по складанню Акту приймання-передачі покладається на Сторону, яка передає Обладнання іншій Стороні по Договору.

Згідно пункту 5.12. Договору у разі неможливості відновлення речі Орендодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Орендар не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормальною її зношення або упущень Орендодавця.

У відповідності до пункту 7.3. Договору у разі пошкодження Об`єкта оренди Орендар повинен повідомити Орендодавця. У разі зникнення Об`єкта оренди Орендар повинен звернутися до правоохоронних органів протягом доби, та повідомити Орендодавця. У випадку зникнення Об`єкта оренди Орендар зобов`язаний буде виплатити Орендодавцю повну вартість пристрою зазначеного у цьому Договорі.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що даний Договір діє з 29.03.2021 по 29.03.2022.

Згідно до пункту 8.2. Договору зміна або розірвання Договору може мати місце за згодою Обох сторін, та складається у вигляді додатків до цього Договору. Однобічне відмовляння від виконання обов`язків однією із сторін за Договором, а також внесення змін, не допускається.

На виконання умов Договору між сторонами було підписано акт № 1 приймання-передачі обладнання від 29.03.2021 який є Додатком № 1 до вищезазначеного Договору, відповідно до якого, Орендодавець передав а Орендар прийняв наступне обладнання без зауважень: Робоча Рукоятка ЕТ для LS Desire EIR 0812 у кількості 1 одиниця; робоча Рукоятка HS для LS Desire HIR 2062 у кількості 1 одиниця; кабель живлення - АС, 10 А, 250 V у кількості 1 одиниця; окуляри лазерні захисні у кількості 2 пари. Загальною вартістю 73 000 доларів США.

30.09.2021 між Орендодавцем та Орендарем було укладено Угоду про розірвання Договору оперативної оренди майна № 1-Г відповідно до якої, сторонами було узгоджено, що Договір припиняє свою дію з 15.10.2021 та Орендар зобов`язується сплатити орендну плату за вересень 2021 року в розмірі 40 000,00 грн. та з 1-го по 15-го жовтня 2021 року в розмірі 20 000,00 грн. не пізніше 31 жовтня 2021 року безготівковим розрахунком. Також орендар зобов`язується повернути орендоване обладнання за Договором не пізніше 15.10.2021 та підписати з орендодавцем акт прийому-передачі обладнання з описом його технічного стану.

11.07.2022 позивач направив на адресу відповідача Лист-вимогу за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021, згідно якої позивач вимагав здійснити оплату орендної плати за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021 та повернути протягом 2-хднів з дня отримання даної вимоги об`єкти оренди/обладнання склавши та підписавши акт приймання-передачі майна, а у разі неможливості такого повернення у відповідності до пункту 5.12. Договору компенсувати вартість обладнання в сумі визначеної умовами Договору у розмірі 73 000 доларів США, що станом на 08.07.2022 за курсом НБУ складає 2 135 250,00 грн.

26.07.2022 відповідачем була отримана Лист-вимога від 11.07.2022, проте відповіді на вищезазначений лист відповідач не надав та не повернув у строк зазначений у вимозі об`єкти оренди/обладнання, а також не сплатив орендні платежі передбачені вищезазначеним Договором.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за Договором щодо сплати орендної плати та повернення обладнання після укладання Угоди про розірвання Договору, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж» утворилась заборгованість у розмірі 3 095 250 грн., з яких 2 135 250 грн. - заборгованість за договором та 960 000 грн. - неустойка у розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статі 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтю 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до статті 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що між Фізичною особою-підприємцем Фастовець Світланою Анатоліївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж» було складено та підписано акт № 1 приймання-передачі обладнання від 29.03.2021 який є Додатком № 1 до Договору, відповідно до якого, Орендодавець передав а Орендар прийняв наступне обладнання без зауважень: Робоча Рукоятка ЕТ для LS Desire EIR 0812 у кількості 1 одиниця; робоча Рукоятка HS для LS Desire HIR 2062 у кількості 1 одиниця; кабель живлення - АС, 10 А, 250 V у кількості 1 одиниця; окуляри лазерні захисні у кількості 2 пари. Загальною вартістю 73 000 доларів США.

Як встановлено судом, відповідно Угоди про розірвання Договору оперативної оренди майна № 1-Г від 30.09.2021 сторонами було погоджено, що Договір припиняє свою дію з 15.10.2021 та Орендар зобов`язується сплатити орендну плату за вересень 2021 року в розмірі 40 000,00 грн. та з 1-го по 15-го жовтня 2021 року в розмірі 20 000,00 грн. не пізніше 31 жовтня 2021 року безготівковим розрахунком. Також орендар зобов`язується повернути орендоване обладнання за Договором не пізніше 15.10.2021 та підписати з орендодавцем акт прийому-передачі обладнання з описом його технічного стану.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу відповідача Лист-вимогу від 11.07.2022 за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021, згідно якої позивач вимагав здійснити оплату орендної плати за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021 та повернути протягом 2-х днів з дня отримання даної вимоги об`єкти оренди/обладнання склавши та підписавши акт приймання-передачі майна, а у разі неможливості такого повернення у відповідності до пункту 5.12. Договору компенсувати вартість обладнання в сумі визначеної умовами Договору у розмірі 73 000 доларів США, що станом на 08.07.2022 за курсом НБУ складає 2 135 250,00 грн., який був отриманий відповідачем 26.07.2022 та залишений без задоволення.

Як встановлено судом вище, позивач направив на адресу відповідача Лист-вимогу від 11.07.2022 за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021, згідно якої позивач вимагав здійснити оплату орендної плати за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021 та повернути протягом 2-х днів з дня отримання даної вимоги об`єкти оренди/обладнання склавши та підписавши акт приймання-передачі майна, а у разі неможливості такого повернення у відповідності до пункту 5.12. Договору компенсувати вартість обладнання в сумі визначеної умовами Договору у розмірі 73 000 доларів США, що станом на 08.07.2022 за курсом НБУ складає 2 135 250,00 грн., який був отриманий відповідачем 26.07.2022 та залишений без задоволення.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частина 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

За висновком суду, неповернення орендованого обладнання за договором після закінчення строку дії цього правочину відбулося виключно з вини самого орендаря, який не повернув і не намагався повернути об`єкт оренди у визначений договором строк. Докази, які спростовують означений висновок, у матеріалах справи відсутні.

Отже неповернення майна з орендного користування у визначений договором строк є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача на користь Фізичної особи-підприємця Фастовець Світлани Анатоліївни підлягає сума неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням нарахованої за період з 16.10.2021 по 15.10.2022 у розмірі 960 000,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 135 250,00 грн. - вартості обладнання (збитків) за актом № 1 приймання-передачі обладнання від 29.03.2021, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до акту № 1 приймання-передачі обладнання від 29.03.2021, що є додатком № 1 до Договору оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021, загальна вартість обладнання (Робоча Рукоятка ЕТ для LS Desire EIR 0812 у кількості 1 одиниця; робоча Рукоятка HS для LS Desire HIR 2062 у кількості 1 одиниця; кабель живлення - АС, 10 А, 250 V у кількості 1 одиниця; окуляри лазерні захисні у кількості 2 пари) складає 73 000 доларів США або 2 135 250,00 грн.

Згідно пункту 5.6. Договору сторони погодили, що у випадку дострокового припинення цього Договору Орендар зобов`язаний протягом одного дня повернути Орендодавцю Обладнання у стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду з урахуванням нормального зносу. Обладнання вважається поверненим з моменту підписання Акту приймання - передачі Обладнання.

Як вже було встановлено судом вище, позивач направив на адресу відповідача Лист-вимогу від 11.07.2022 за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021, згідно якої позивач вимагав здійснити оплату орендної плати за Договором оперативної оренди майна № 1-Г від 29.03.2021 та повернути протягом 2-х днів з дня отримання даної вимоги об`єкти оренди/обладнання склавши та підписавши акт приймання-передачі майна, а у разі неможливості такого повернення у відповідності до пункту 5.12. Договору компенсувати вартість обладнання в сумі визначеної умовами Договору у розмірі 73 000 доларів США, що станом на 08.07.2022 за курсом НБУ складає 2 135 250,00 грн., який був отриманий відповідачем 26.07.2022 та залишений без задоволення.

Проте, відповідач, в порушення умов договору, не повернув обладнання позивачу після отримання Листа-вимоги від 11.07.2022, що в силу приписів пункту 5.6. та пункту 5.1.2 Договору покладає на відповідача обов`язок з відшкодування орендодавцеві вартості обладнання протягом 2-х днів з дня отримання даної вимоги об`єкти оренди/обладнання склавши та підписавши акт приймання-передачі майна.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сума вартості обладнання (збитків) у розмірі 2 135 250,00 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження вчасного повернення орендованого обладнання.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Фастовець Світлани Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж» про стягнення 3 095 250 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Фастовець Світлани Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж» про стягнення 3 095 250,00 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Беттер Ейдж» (01004, місто Київ, Бессарабська площа, будинок 5-А; ідентифікаційний код: 43141864) на користь Фізичної особи-підприємця Фастовець Світлани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) збитки у розмірі 2 135 250 (два мільйони сто тридцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп., неустойку у розмірі 960 000 (дев`ятсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 46 428 (сорок шість тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 75 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2023.

Суддя І.В. Приходько