ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" серпня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2544/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В., розглянувши матеріали справи № 916/2544/23

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" (03056; м. Київ, вул. Борщагівська, б. 154; код - 33908322)

Відповідач: Комунальне підприємство "Чорноморськводоканал" (68003, Одеська обл., Одеський район, м. Чорноморськ, просп. Миру, буд. 41-А; код 32927653)

про: стягнення 133015,52 грн

з підстав стягнення невідшкодованої частини збитку

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача;

Від відповідача: Поведик Т.П.

СУТЬ СПОРУ: 14.06.2023 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" (далі Позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства "Чорноморськводоканал" (далі Відповідач) про стягнення 133015,52 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

19.06.2023 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, призначив дату та час судового засідання для розгляду справи по суті та встановив відповідачу строк для надання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження по справі.

Сторони вчасно отримували ухвали суду по справі та були повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, ухвалою від 21.08.2023 року суд відмовив Відповідачу у поновлені строку на подання відзиву. Відповідно, судом не приймається до уваги відзив, наданий Відповідачем 24.07.2023 року.

31.07.2023 року Позивач надав суду відповідь на відзив.

В С Т А Н О В И В :

26.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал страхування" (Позивач, Страховик) та Національним антикорупційним бюро України було укладено договір страхування наземного транспорту № 1450/18-Т/Дп/03, згідно якого Позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення ТЗ "Renault", д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин та додаткового обладнання внаслідок ДТП.

02.07.2019 року на трасі Одеса-Чорноморськ сталася дорожньо-транспортна пригода на участю ТЗ "ГАЗ", д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та ТЗ "Renault", д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ "SUZUKI", д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно з Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.08.2019 року особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, за ст. 124 КУпАП. При цьому, у вступній частині даної постанови зазначено, що ОСОБА_1 працює водієм у КП "Чорноморськводоканал" (Відповідач по справі).

У зв`язку з даною подією та ва умовами договору Позивач поніс збитки виплативши на користь Національного антикорупційного бюро України суму страхової виплати у розмірі 233 015,52 грн., згідно ПД № 76385843 від 30.12.2021 року (а.с. 44), тому, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 233 015,52 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови доювору.

Також даний термін викладений у ст. 979 ЦК України, згідно якої визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

У відповідності до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»№6 від 27.03.У2 відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійно, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як було зазначено, згідно з постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.08.2019 року особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, за ст. 124 КУпАП. При цьому, у вступній частині даної постанови зазначено, що ОСОБА_1 працює водієм у КП "Чорноморськводоканал".

В матеріалах справи не міститься інформації щодо договорів страхування цивільно-правової відповідальності укладених Відповідачем. Тому, відповідно ст. ст. 1166, 1187 ЦК України обов`язок по відшкодуванню в повному обсязі завданої внаслідок ДТП шкоди покладається на винну особу. А так як, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент події не була забезпечена за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на момент ДТП останній був при виконанні своїх робочих обов`язків, то заподіяна внаслідок ДТП шкода підлягає стягненню саме з Відповідача.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тому, за відсутністю в матеріалах справи доказів погашення заявленої в позові до стягнення суми, або будь-яких заперечень щодо її розміру та підстав стягнення суд вважає позов обґрунтованим.

Щодо заяви представника Відповідача, наданої в судовому засіданні, про застосування наслідків пропуску Позивачем строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Так, згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19) постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» по всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами та доповненнями) з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України установлено карантин, продовжившидію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 р. № 641 „Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Також, пунктом 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (із змінами) в Україні з 24.02.2022 року по 18.08.2023 року діє воєнний стан.

Таким чином, починаючи з 12.03.2020 року строки позовної давності, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжені на строк дії карантину та воєнного стану.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд доходить до висновку, що строки позовної давності щодо стягнення страхового відшкодування, заявленого в позовній заяві, - не сплинули, оскільки позовну заяву подано в межах строку позовної давності відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України та пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Чорноморськводоканал" (68003, Одеська обл., Одеський район, м. Чорноморськ, просп. Миру, буд. 41-А; код 32927653) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" (03056; м. Київ, вул. Борщагівська, б. 154; код - 33908322): 133 015 гривень 52 коп. відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу та 2684 гривні 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.08.2023р.

Суддя О.А. Демешин

22 серпня 2023 р.