ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 серпня 2023 рокуСправа № 921/252/23
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянув матеріали справи
за позовом Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювітас"
без виклику представників сторін
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа за позовом Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювітас" про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та заборону відповідачу вчиняти позивачу будь-які перешкоди в користуванні належним йому на праві користування об`єктом нерухомого майна.
Судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
У судовому засіданні 09.08.2023 судом запропоновано відповідачу, зважаючи на клопотання його представника, подати до 15.08.2023 письмові пояснення на заяву №961/36-01.07 від 13.07.2023 про зміну (доповнення) предмету позову.
До матеріалів справи від відповідача надійшла заява від 11.08.2023, в якій останній просить суд повернути позивачу без розгляду подану ним заяву, оскільки ТНПУ ім. Володимира Гнатюка поряд із новими вимогами зазначає і нові обставини, які не були заявлені в позовній заяві, а саме:
- здійснення ТОВ "Ювітас" самочинного будівництва;
- проведення державної реєстрації права власності за Товариством на об`єкт самочинного будівництва;
- порушення законодавства, яким врегульовано порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Отже, на думку відповідача, пред`явлені додаткові вимоги є новими позовами, які мають інший предмет спору та інші підстави, ніж ті, які були заявлені у первісній позовній заяві.
Розглянувши подану позивачем заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.
При цьому не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.
Предметом спору у даній справі, відповідно до первісної позовної заяви є зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, тобто спір немайнового характеру.
Предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.
Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.
Зміна предмету позову можлива, зокрема шляхом заміни одних позовних вимог іншими або доповнення позовних вимог новими.
При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.
За змістом вимог, викладених позивачем у позовній заяві, предметом позову є зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та заборону відповідачу вчиняти позивачу будь-які перешкоди в користуванні належним йому на праві користування об`єктом нерухомого майна.
В подальшому, до закінчення підготовчого провадження у справі позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій заявив додатково ще дві вимоги, а саме просить:
Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що він дізнався про державну реєстрацію автомобільної стоянки лише після отримання відзиву від ТОВ "Ювітас" у даній справі. Спростувань цього твердження у матеріалах справи не міститься.
Таким чином, користування відповідачем земельною ділянкою, розташування на ній площадки під відкриту автомобільну стоянку, і як наслідок реєстрація права власності на цю автомобільну стоянку є послідовними та взаємопов`язаними між собою діями. Отже позовні вимоги (як первісні, так і змінені), заявлені безпосередньо у межах цих спірних правовідносин.
Окрім цього слід зазначити, що первісні підстави позову позивач залишив незмінними та лише доповнив їх новими обставинами, котрі безпосередньо пов`язані з основними підставами позову.
Заперечення відповідача про те, що додаткові позовні вимоги є фактично самостійними позовними заявами, оскільки в них заявлені нові вимоги, які не заявлялися позивачем у первісній заяві, та наведені нові підстави позову судом оцінюються критично з огляду на правові висновки Верховного Суду щодо застосування частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу, котрі викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15.
Отже, суд констатує, що позивачем у встановленому процесуальним законодавством порядку, із дотриманням відповідних правовим норм змінено (доповнено) предмет позову.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вказана заява подана у встановлений ГПК України спосіб та з дотриманням встановлених цим Кодексом процесуальних строків.
Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 46, 234, 235 ГПК України, господарський суд
1. Заяву Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №961/36-01.07 від 13.07.2023 про зміну (доповнення) предмету позову прийняти до розгляду та в подальшому справу №921/252/23 розглядати з її врахуванням.
2. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:
Суддя О.В. Руденко