ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 925/956/23

за позовом Комунального підприємства "Черкаські ринки" Черкаської міської ради

до Приватного підприємства "Профіль Плюс"

про стягнення 61338,45 грн.

Представники учасників справи:

Позивач не з`явився;

Відповідач не з`явився.

Суддя Гладун А.І.

Секретар судового засідання Бадика Д.Д.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 13.07.2023 Комунальне підприємство "Черкаські ринки" Черкаської міської ради звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства "Профіль Плюс".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 61338,45 грн збитків.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання, не подав податкові накладні у зв`язку з виконаними будівельними роботами за договором підряду№1 від 15.04.2020 та не зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, тим самим спричинив збитки позивачу у розмірі 61338,45 грн. Збитками є сума податкового кредиту в розмірі ПДВ, сплаченого позивачем відповідачу, за виконанні будівельні роботи, відповідно до договору підряду та не отриманого позивачем внаслідок протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача.

1.4. 14.07.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №925/956/23. Вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Судовий розгляд призначив на 12 год. 30 хв. 15.08.2023.

1.5. Ухвалу суду від 14.07.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та його представнику адвокату Кириченку М.О. - електронною поштою, яку 14.07.2023 доставлено до їх електронних скриньок (а.с. 35), відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, яке повернуте поштою на адресу суду з довідкою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 37-41) та електронною поштою, який доставлено 14.07.2023 до електронної скриньки відповідача (а.с. 36).

1.6. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.7. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.8. Днем вручення ухвали суду від 14.07.2023 відповідачу є 24.07.2023 - день проставлення на поштовому повідомленні відмітки про не вручення судового рішення (а. с. 37).

1.9. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участі.

1.10. 12.06.2023 представник позивача адвокат Кириченко М.О. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 42).

1.11. У судове засідання 15.08.2023 представники позивача та відповідача не з`явилися.

1.12. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

1.13. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.14. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.15. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.16. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

1.17. Суд ухвалив розглядати справу без участі учасників справи за наявними в ній матеріалами.

1.18. Розглянувши справу, керуючись частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд підписав рішення у справі №925/956/23 без його проголошення.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення 61338,45 грн збитків у зв`язку з відсутністю реєстрації відповідачем податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

2.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання, не подав податкові накладні у зв`язку з виконаними будівельними роботами за договором підряду№1 від 15.04.2020 та не зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, тим самим спричинив збитки позивачу у розмірі 61338,45 грн. Збитками є сума податкового кредиту в розмірі ПДВ, сплаченого позивачем відповідачу, за виконанні будівельні роботи, відповідно до договору підряду та не отриманого позивачем внаслідок протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору підряду; невиконання відповідачем зобов`язання в частині реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; факт та розмір завданих збитків; порушення суб`єктивного права за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

3.1.1. 15.04.2020 Комунальне підприємство "Черкаські ринки" Черкаської міської ради (замовник) та Приватне підприємство "Профіль Плюс" (підрядник) уклали договір підряду №1 (а. с. 9-12), де в п.1.1 зазначено, що підрядник зобов`язується виконати "Капітальний ремонт території ринку (укладання тротуарною плиткою) по вул. Благовісна, між вул. Небесної Сотні та Смілянською" за переліком, обсягами робіт та використовуючи матеріали, наведеними проектній кошторисній документації.

Сторони погодили усі істотні умови договору, і зокрема погодилися про таке:

п.3.1 - ціна договору становить 377060,00 грн, у тому числі ПДВ 62843,33 грн;

п.5.1 - підрядник зобов`язаний розпочати роботи за договором протягом 3 календарних днів з моменту підписання договору і завершити виконання робіт з ремонту у терміни до 25.12.2020;

п.11.1 - договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Термін закінчення дії договору 31.12.2020;

п.11.3 - закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору;

п.12.1 - всі зміни та доповнення до договору оформляються додатковими угодами до договору;

п.12.2 - додаткові угоди та додатки до договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками;

п.13.1 - усі правовідносини, що виникають з договору або пов`язані з ним, регламентуються договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства.

3.1.2. 01.06.2020 Комунальне підприємство "Черкаські ринки" Черкаської міської ради (замовник) та Приватне підприємство "Профіль Плюс" (підрядник) уклали додаткову угоду №1 (а. с. 13-14) до договору підряду №1 від 15.04.2020, у якій виклали п. 4.1 Розрахунок оплати в новій редакції, зокрема п.4.1.1 замовник має перерахувати підряднику попередню оплату (аванс) для виконання робіт по капітальному ремонту території ринку (укладення тротуарною плиткою) по вул. Благовісна, між вул. Небесної Сотні та Смілянською в м. Черкаси, передбачених проектно-кошторисною документацією на розрахунковий рахунок підрядника у ромірі 50 % від розміру фінансування наведеному у п. 3.1 договору у сумі 188530,00 грн, в тому числі ПДВ 31421,67 грн, який підрядник зобов`язується використати протягом 3 (трьох) місяців з моменту його отримання.

3.1.3. На виконання договору та додаткової угоди позивач перерахував відповідачу 368030,68 грн, в т.ч. 61338,45 грн ПДВ, на підставі: рахунку-фактури №615 від 18.06.2020 (а. с. 15) аванс у сумі 188530,00 грн, в т.ч. 31421,67 грн ПДВ, згідно з платіжним дорученням №6 від 18.06.2020 (а. с. 16); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (а.с.17) і акту приймання виконаних будівельних робіт №2 від 24.07.2020 (а.с. 18-20) -179500,68, в т.ч. 29916,78 грн ПДВ, на підставі платіжного доручення №7 від 24.07.2020 (а.с. 21).

3.1.4. 08.05.2023 позивач направив відповідачу вимогу-претензію від 05.05.2023 №28 з вимогою про відшкодування збитків у сумі 61338,45,00 грн втраченого податкового кредиту, у семиденний строк з дня її отримання сплатити збитки (а.с. 24-25).

3.2. Відповідач, на спростування обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, доказів не подав.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема такими засобами як письмові докази.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.6. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

3.7. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані позивачем докази суд визнає належними.

3.8. Суд не встановив, що докази, подані позивачем, отримані з порушенням закону. Тому подані позивачем докази суд визнає допустимими.

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані позивачем, достовірними.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі

4.3. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

4.4. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та визнає встановленими наступні обставини:

4.4.1. виникнення між позивачем та відповідачем майново-господарського зобов`язання на підставі договору підряду №1 від 15.04.2020 та додаткової угоди №1 від 01.06.2020;

4.4.2. виконання позивачем свого обов`язку у зобов`язанні зі сплати відповідачу 368030,68 грн, в т.ч. 61338,45 грн ПДВ за договором підряду та додаткової угоди;

4.4.3. виникнення у відповідача обов`язку на дату сплати коштів зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну;

4.4.4. невиконання відповідачем зобов`язання з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

4.4.5. розмір завданих позивачу збитків внаслідок не реєстрації податкової накладної становить 61338,45 грн.

5. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

5.1. Передумовою виникнення спору є укладення сторонами господарського договору.

5.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем свого обов`язку з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних

5.3. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

5.4. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору підряду.

5.5. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання зі сплати відповідачу коштів у розмірі 368030,68 грн, в т.ч. 61338,45 грн ПДВ за виконані будівельні роботи за договором.

5.6. Відповідач не виконав свого обов`язку з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5.7. Податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

5.8. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені / нараховані, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів / послуг; дата отримання платником податку товарів / послуг (п. 198.1, 198.2 статті 198 ПК України).

5.9. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

5.10. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

5.11. Об`єднана палата КГС ВС у постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17 виснувала, що згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

5.12. Звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України у відповідній редакції не надає покупцю права на включення суми податку із цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

5.13. У постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з 1 січня 2015 року покупець товарів/послуг не може включити ПДВ за відповідну операцію до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої у ЄРПН продавцем податкової накладної, а звернення з передбаченою пунктом 201.10 статті 201 ПК України скаргою на продавця є лише підставою для проведення контролюючим органом документальної перевірки для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку.

5.14. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що з 1 січня 2015 року ПК України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

5.15. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

5.16. Обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків (пункт 25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18).

5.17. Позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції.

5.18. Натомість належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних. Такий висновок зробила Об`єднана палата КГС ВС у постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

5.19. Збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів/послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем в публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, адже із цим пов`язується виникнення у покупця права на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту.

5.20. Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

5.21. Законний майновий інтерес покупця в отриманні права на податковий кредит з ПДВ випливає з господарської операції, яку він як платник податку здійснює з іншим платником податку, від дій якого залежить, чи буде цей майновий інтерес реалізовано.

5.22. Цей майновий інтерес не має своїм джерелом окремі спеціальні умови господарського правочину між продавцем і покупцем. Він виникає в силу норм податкового законодавства внаслідок відповідної господарської операції між платниками податку.

5.23. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди врегульовані статтею 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

5.24. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

5.25. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (частина 2 статті 22 Цивільного кодексу України).

5.26. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

5.27. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

5.28. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

5.29. Внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних позивачу завдано збитки у розмірі податку на додану вартість, сплаченого відповідачу у ціні послуг. Збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів/послуг, який реалізовується після виконання продавцем в публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, адже із цим пов`язується виникнення у покупця права на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту.

5.30. Невиконання відповідачем обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних перебуває у прямому причинному зв`язку зі збитками позивача.

5.31. Факт та розмір збитків позивач довів, а суд встановив у розмірі 61338,45 грн.

5.32. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

5.33. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

5.34. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

5.35. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

5.36. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

5.37. Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

5.38. Одним із способів судового захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування шкоди.

5.39. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про невиконання відповідачем зобов`язання з реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

5.40. Збитки, які завдані позивачу внаслідок не реєстрації відповідачем податкової накладної, зменшують його майнові блага та спричиняють порушення його прав.

5.41. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

5.42. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 61338,45 грн збитків суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. За подання позовної заяви при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн на підставі платіжної інструкції №3662 від 15.06.2023 (а. с. 8).

6.2. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.3. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Профіль Плюс" (ідентифікаційний код 38715519, адреса місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Кірова, 73, оф. 33) на користь Комунального підприємства "Черкаські ринки" Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 35377360, адреса місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 221) 61338,45 грн (шістдесят одну тисячу триста тридцять вісім гривень 45 копійок) збитків, 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.08.2023.

Суддя А.І. Гладун