СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Харків Справа № 922/4571/14

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
за участю представників:
від Скаржника Сидора С. І.
від кредиторів не з`явились;
ліквідаторарбітражний керуючий Черкасов С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309" Сидори Сергія Івановича, м. Лозова Харківської області
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену за скаргою на18.05.2023 (повний текст підписано 23.05.2023) уповноваженої особи засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309 ОСОБА_1 , м. Лозова Харківської області дії ліквідатора - арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича, с. Світловщина Лозівського району Харківської області
у справі №922/4571/14 (суддя Усатий В.О.)
за заявою кредитори Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309, м. Лозова Харківської області 1. Головне управління ДПС у Харківській області, м. Харків, 2. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, м. Харків, 3. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Лозівському районі Харківської області, м. Лозова Харківської області, 4. Лозівський міськрайонний центр зайнятості, м. Лозова Харківської області, 5. ОСОБА_2 , с. Яковлівка Лозівського району Харківської області, 6. Товариство з обмеженою відповідальністю Лозівський автопарк, м. Лозова Харківської області

до Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309, м. Лозова Харківської області
про ліквідатор-арбітражний керуючий визнання банкрутом Черкасов Станіслав Андрійович, с. Світловщина Лозівського району Харківської області
В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції:

1. 10.11.2022 уповноважена особа засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309 Сидора С. І. (далі Апелянт/Cкаржник) звернувся до Господарського суду Харківської області із скаргою на дії арбітражного керуючого (вх. № 13813), в якій просив суд зобов`язати ліквідатора ВАТ "Лозівське АТП - 16309" Черкасова С.А. (далі -Ліквідатор) витребувати з чужого незаконного володіння майно, а саме цілісний майновий комплекс: пропускний пункт з побутовими приміщеннями, літ. "А-2", загальною площею 1069,4 кв.м; заправний пункт, літ. "Д", загальною площею 23,5 кв.м; механічна мийка "В", загальною площею 405,5 кв.м, з очисними спорудами літ."С", "С-1", "С-2"; виробничий корпус літ. "Б-2", загальною площею 3983,9 кв.м; 2СК-26, літ. "Г", загальною площею 84,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Польова, 1, та в межах процедури ліквідації виставити на торги вищевказане майно, але не нижче, ніж оціночною вартістю 3167100,00 грн.

2. Скарга уповноваженої особи засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309 Сидори С. І. на дії арбітражного керуючого обґрунтована невиконанням ухвали Господарського суду Харківської області від 13.09.2017, а саме невчинення ліквідатором дій, направлених на витребування у переможця аукціону цілісного майнового комплексу: пропускний пункт з побутовими приміщеннями, літ. "А-2", загальною площею 1069,4 кв.м; заправний пункт, літ. "Д", загальною площею 23,5 кв.м; механічна мийка "В", загальною площею 405,5 кв.м, з очисними спорудами літ. "С", "С-1", "С-2"; виробничий корпус літ. "Б-2", загальною площею 3983,9 кв.м; 2СК-26, літ. "Г", загальною площею 84,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Польова, 1, у зв`язку з визнанням результатів відкритих торгів у формі аукціону від 19.07.2016 року, з продажу майна ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309» згідно додатку № 1 від 19.07.2016 року, оформлених протоколом проведення відкритих торгів у формі аукціону № 1 від 19.07.2016 року недійсними та визнанням недійсним договір купівлі-продажу майна ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309», укладений з переможцем відкритих торгів у формі аукціону від 19.07.2016 року, згідно протоколу № 1 від 19.07.2016 року та додатку № 1 від 19.07.2016 року до протоколу № 1 від 19.07.2016 року.

Крім того, у наданій скарзі ОСОБА_1 зауважує на тому, що подана ліквідатором заява (вх. № 27954 від 19.11.2019) про витребування майна із чужого незаконного володіння залишена судом без розгляду саме на підставі заяви ліквідатора (вх. № 17481 від 30.07.2020) про залишення її без розгляду.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 (повний текст підписано 23.05.2023) у справі №922/4571/14 було відмовлено у задоволенні скарги уповноваженої особи засновників акціонерів боржника - ОСОБА_1 на дії арбітражного керуючого (вх. № 13813 від 10.11.2022).

4. Означена ухвала суду щодо скарги на дії арбітражного керуючого Черкасова С.А. обґрунтована тим, що під час проведення засідання комітету кредиторів, на яких були присутні кредитори з кількістю голосів 98,68%, ліквідатором доведено до відома звіт про оцінку майна, яке було продане на торгах у формі відкритого аукціону від 19.07.2016 з відповідною рецензією від 06.07.2020 №06.07, виконаної суб`єктом оціночної діяльності, що має сертифікат оцінювача, виданий Фондом державного майна України №135/18 від 26.10.2018, та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ФДМУ та ХЦНТЕІ 26.10.2018 та за результатами розгляду зазначеного питання кредиторами прийнято рішення вважати недоцільним подальший розгляд заяви ліквідатора щодо витребування майна із чужого незаконного володіння та доручено ліквідатору подати до суду заяву про залишення без розгляду заяви арбітражного керуючого (вх. № 27954 від 19.11.2019).

Відповідна ухвала суду про залишення позовної заяви арбітражного керуючого за результатами апеляційного перегляду залишена без змін, зважаючи на що в оскаржуваній ухвалі судом зазначено, що діям арбітражного керуючого була вже надана правова оцінка.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Уповноважена особа засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Лозівське АТП-16309» ОСОБА_1 , м. Лозова Харківської області, не погодившись з постановленою ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі №922/4571/14, звернувся з апеляційної скаргою на означену ухвалу, де просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

-задовільнити скаргу уповноваженої особи акціонерів ВАТ «Лозівське АТП-16309» Сидори С.І. (вх.№13813 від 10.11.2022);

-визнати незаконною бездіяльність ліквідатора Черкасова С.А., щодо не витребування, неповернення майна боржника до ліквідаційної маси ВАТ «Лозівське АТП-16309» з незаконного володіння ОСОБА_3 та не проведення повторного аукціону.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає наступне:

6.1.Питання правомірності/неправомірності дій ліквідатора в процедурі банкрутства ВАТ «Лозівське АТП 16309» розглядалась судом виключно з позиції ліквідатора, без урахування позиції скаржника.

6.2.Рішення господарських судів, на які міститься посилання в оскаржуваній ухвалі, прийняті за результатами розгляду заяви ліквідатора (вx.№ 17481 від 30.07.2020) про залишення без розгляду його заяви ( вx.№ 27954 від 19.11.2019) не є результатом судового розгляду питання про витребування майна із чужого незаконного володіння по суті. Вимогам цієї заяви не надавалась судами правова оцінка. Ліквідатор не має викладеної в формі рішення позиції суду щодо питання витребування майна боржника з чужого незаконного володіння.

6.3. Протягом майже року, в проміжок часу між заявою ліквідатора банкрута Черкасова С.А. (вх. 17481 від 30.07.2020) про залишення без розгляду його заяви та заявою ліквідатора банкрута Черкасова С.А. (вх. 27954 від 19.11.2019) про витребування майна із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 не було виконано жодних дій, передбачених законодавством для реалізації обов`язків ліквідатора щодо повернення майна підприємства банкрута з чужого незаконного володіння. Вказана обставина однозначно свідчить про формальність подання ОСОБА_4 заяви про витребування майна (вх. 27954 від 19.11.2019) без мети повернення майна з незаконного володіння ОСОБА_5 .

6.4. Посилання на практику Великої Палати Верховного Суду, а саме на вимоги щодо визнання бездіяльності ліквідатора в питанні витребування майна банкрута.

6.5.Кредиторська заборгованість була погашена в сумі 914 316,92 грн. Не задіяні у погашенні кредиторської заборгованості грошові кошти сумі 415 612,95 грн., що становить 31,25% від загальної суми ліквідаційної маси боржника. Використання грошових коштів ліквідатор не пояснив і не зрозуміла позиція кредиторів (всі вони є представниками держави) і як вони аргументують відсутність грошових коштів на організацію та проведення нових торгів, збереження та утримання майна, зважаючи на те, що на протязі 2014-2023 років ліквідатором охорона об`єкта, цілісного майнового комплексу по вул. Польова-1 у м. Лозова, не була забезпечена.

6.6. Завдання збитків державі в сумі 476633,98 грн., через врахування інтересів переможця аукціону та недостовірність інформації про вартість спірного майна банкрута.

6.7. Наявність у ТОВ «Лозівський автопарк» як у кредитора за реституційними наслідками похідного інтересу у поверненні майна на користь банкрута з третіх осіб .

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Арбітражним керуючим Черкасовим С.І., в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду та зазначає, що:

7.1. з метою дотримання інтересів кредиторів, ліквідатором прийнято рішення про звернення до суду із заявою про залишення без розгляду заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння. Право позивача (заявника) на подання до суду заяви про залишення позову (заяви) без розгляду передбачене положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема п. 5 ч. 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України»;

7.2. ТОВ «Лозівський автопарк» не є кредитором по справі і інформація уповноваженої особи акціонерів ВАТ «Лозівське АТП-16309» Сидори С.І., зазначена у апеляційній скарзі на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.05.2023 не відповідає дійсності.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.07.2023 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Істоміна О.А., Стойка О.В.

9. Ухвалою від 06.07.2023 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/4571/14, а ухвалою від 25.07.2023, після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги уповноваженої особи засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Лозівське АТП-16309» Сидори С.І., м. Лозова на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у судовому засіданні на 21.08.2023 о 09:15 з повідомленням учасників справи.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Скаржник у судове засідання 21.08.2023 з`явився, апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі з підстав, що у ній наведені та надав додаткові пояснення на запитання суду.

Арбітражний керуючий Черкасов С.І. у судове засідання 21.08.2023 також з`явився, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначаючи про її необґрунтованість та законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

У судове засідання 21.08.2023 інші учасники справи про банкрутство, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явились, про причини неявки не повідомив, що за висновком судової колегії, враховуючи визнання їх явки необов`язковою, а також достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

12. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначені відповідно до них правовідносини:

13. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, постановою господарського суду Харківської області від 27.11.2014 ВАТ "Лозівське АТП-16309" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Мішина М.І.

14. Як вбачається з матеріалів справи, до місцевого суду від ТОВ "Лозівський автопарк" надійшла заява (вх. № 26164 від 08.08.2016), в якій заявник просить суд:

-визнати результати відкритих торгів у формі аукціону від 19.07.2016 року, з продажу майна ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309» згідно додатку № 1 від 19.07.2016 р., оформлених протоколом проведення відкритих торгів у формі аукціону № 1 від 19.07.2016 недійсними; -визнати недійсним договір купівлі-продажу майна ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309», укладений з переможцем відкритих торгів у формі аукціону від 19.07.2016 року, згідно протоколу № 1 від 19.07.2016 року та додатку № 1 від 19.07.2016 року до протоколу № 1 від 19.07.2016 року; -визнати недійсним акт про передання права власності ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309» на придбане нерухоме майно від 02.03.2016 року, виданий згідно протоколу № 1 від 19.07.2016 року та додатку № 1 від 19.07.2016 року до протоколу № 1 від 19.07.2016 року;

-визнати недійсним свідоцтво від 03.08.2016, видане приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчуком Н.О. на придбане нерухоме майно згідно протоколу № 1 від 19.07.2016.

15. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.09.2017 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський автопарк» задоволено частково. Визнано результати відкритих торгів у формі аукціону від 19.07.2016 року з продажу майна ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309» згідно додатку № 1 від 19.07.2016 року, оформлених протоколом проведення відкритих торгів у формі аукціону № 1 від 19.07.2016 року недійсними. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309», укладений з переможцем відкритих торгів у формі аукціону від 19.07.2016 року, згідно протоколу № 1 від 19.07.2016 року та додатку № 1 від 19.07.2016 року до протоколу № 1 від 19.07.2016 року.

16. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.04.2018 усунуто арбітражного керуючого Мішина М.І. від виконання повноважень ліквідатора ВАТ "Лозівське АТП-16309", призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Черкасова С.А.

17. 19.11.2019 до місцевого суду надійшла заява ліквідатора про витребування майна із чужого незаконного володіння (вх. №27954 від 19.11.2019), в якій просить суд витребувати з володіння ТОВ "Лозівське АТП-16309" наступне нерухоме майно:

- контрольно-пропускний пункт з побутовими приміщеннями, літ. "А-2", загальною площею 1069,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Польова, 1;

- заправний пункт, літ. "Д", загальною площею 23,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Польова, 1;

- механічну мийку літ. "В", загальною площею 405,5 кв.м., з очисними спорудами літ. "С", "С1", "С-2", що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Польова, 1;

- виробничий корпус літ. "Б-2", загальною площею 3983,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Польова, 1;

- одноповерхову нежитлову будівлю 2СК-26, літ. "Г", загальною площею 84,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Польова, 1.

18. 30.07.2020 до місцевого суду від ліквідатора боржника надійшла заява (вх. 17481), в якій останній просив суд залишити заяву ліквідатора (вх 27954 від 19.11.2019) про витребування нерухомого майна без розгляду. В обґрунтування поданої заяви вказано наступне: на зборах комітету кредиторів, які були проведені 22.06.2020 та 23.07.2020 розглядалось питання про доцільність спору щодо витребування майна з чужого незаконного володіння. За результатами цих зборів кредиторами прийнято рішення про те, що розгляд заяви ліквідатора про витребування майна є недоцільним.

19. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.08.2020, якою задоволено заяву ліквідатора банкрута ВАТ "Лозівське АТП - 1609" (вх. 17481 від 30.07.2020) про залишення без розгляду заяви ліквідатора (вх. 27954 від 19.11.2019) та залишено без розгляду заяву ліквідатора ВАТ "Лозівське АТП-16309" (вх. 27954 від 19.11.2019) про витребування майна із чужого незаконного володіння, залишено без змін.

20. В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 посилається на ухвалу суду від 13.09.2017 та невчинення ліквідатором дій, направлених на витребування у переможця аукціону цілісного майнового комплексу: пропускний пункт з побутовими приміщеннями, літ. "А-2", загальною площею 1069,4 кв.м; заправний пункт, літ. "Д", загальною площею 23,5 кв.м; механічна мийка "В", загальною площею 405,5 кв.м, з очисними спорудами літ. "С", "С-1", "С-2"; виробничий корпус літ. "Б-2", загальною площею 3983,9 кв.м; 2СК-26, літ. "Г", загальною площею 84,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Польова, 1.

Крім того, у наданій скарзі ОСОБА_1 зауважує на тому, що подана ліквідатором заява (вх. № 27954 від 19.11.2019) про витребування майна із чужого незаконного володіння залишена судом без розгляду саме на підставі заяви ліквідатора (вх. № 17481 від 30.07.2020) про залишення її без розгляду.

21. Обставини, на які посилались сторони в обґрунтування своєї процесуальної позиції, відображені в оскаржуваній ухвалі та підтверджуються матеріалами справи.

22. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув спірні правовідносини в контексті приписів Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).

VІ. Оцінка апеляційного суду:

23. Суть апеляційного перегляду полягає у розгляді заперечень Апелянта проти законності і обґрунтованості відмови у задоволенні його скарги на бездіяльність ліквідатора з не витребування приналежного банкруту майна до ліквідаційної маси, опосередкованої (відмови) оскаржуваною ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023, які (заперечення/доводи) полягають у: питання правомірності/неправомірності дій ліквідатора розглянуто судом виключно з позиції ліквідатора, без урахування позиції скаржника (1), зокрема викладеної у запереченні на пояснення ліквідатора (а.с.а.с. 126-132 т.20); помилковості позиції ліквідатора щодо розгляду по суті його заяви про витребування банкрута та наявність права не вживати заходів з повернення майна до ліквідаційної маси (2); обґрунтованість вимог скарги щодо ліквідатора через невжиття ліквідатором дій з витребування майна після визнання недійсним результатів аукціону та договору купівлі-продажу до моменту оскарження з цього приводу до Міністерства юстиції України та формальність подальшого витребування через відкликання ліквідатором власної заяви (3); реальність та здійсненність вимог щодо визнання бездіяльності ліквідатора в питанні витребування майна банкрута зважаючи на практику Верховного суду з розгляду вимог у межах справи про банкрутство про витребування майна банкрута (4); наявність непогашених вимог певних кредиторів не задіяння у погашенні 31,25% з акумульованих грошових коштів банкрута (5), що завдало збитків державі в сумі 476633,98грн, через врахування інтересів переможця аукціону; недостовірність інформації про вартість спірного майна банкрута, яка розглядалася на засіданні комітету кредиторів 22.06.2020 та 23.07.2020, що підтверджується результатами виконаної та прорецензованої оцінки ТОВ «УСК-Консалтинг» на замовлення скаржника та достатності коштів (у разі належного продажу майна за реальною ринковою вартістю) і для виплат на користь акціонерів банкрута (6); наявність у ТОВ «Лозівський автопарк» як у кредитора за реституційними наслідками з визнаними недійсними угод від 30.03.2014 та 31.03. 2014 у вигляді повернення наданих ВАТ «Лозівське АТП 16309» грошових коштів у сумі 2970330 грн. похідного інтересу у поверненні майна на користь банкрута з третіх осіб (7).

24. Перед детальним аналізом обґрунтованості вказаних аргументів апелянта, колегія апеляційного суду, враховуючи обмеження, визначені у частині 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне зазначити таке:

24.1. Безпосередньо скарга уповноваженої особи акціонерів банкрута (вх.№13813 від 10.11.2022 а.с. 1-6 т.20) не містить окрему сформульованої вимоги про «визнання незаконного бездіяльності ліквідатора щодо не витребування/неповернення майна боржника до ліквідаційної маси» (на що також звернув увагу місцевий суд в оскаржуваній ухвалі).

24.2. Поява такої вимоги скарги на стадії апеляційного перегляду (апелянтом сформульовано у п.4 прохальної частини апеляційної скарги) не може розширювати обсяг розглядуваного по суті питання, а тому унеможливлює окремий/самостійний розгляд п.4 прохальної частини апеляційної скарги. Разом із тим, приписи статей 60, 61 КУзПБ не містять детальних/імперативних вимог щодо формулювань скарг на дії/бездіяльність ліквідатора, а тому сама по собі відсутність у прохальній частині скарги (поданої до місцевого суду), прохання констатувати незаконність певної дії / бездіяльності ліквідатора (така констатація сама по собі без усунення відповідного порушення не може розглядатися ефективним у розумінні статті 13 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. способом судового захисту) за умов чіткої визначеності скаржником того, чого має вчинити ліквідатор задля належного виконання покладених на нього обов`язків (як у розглядуваному випадку) не може бути (відсутність окремої вимоги) достатньою підставою для відхилення вимог щодо конкретних дій, які мають бути вчинені ліквідатором.

24.3. Апеляційний суд враховує слушні заперечення ліквідатора, наведені у п. 2 його відзиву на апеляційну скаргу щодо недоведеності наявності у ТОВ «Лозівський автопарк» статусу кредитора із вимогами 2970330 грн. до банкрута (п.7.2. цієї постанови), та наголошує, що у розглядуваному випадку бездіяльність ліквідатора оскаржена Сидорою С.І. як уповноваженою особою акціонерів банкрута (згідно протоколу загальних зборів акціонерів №1/2012 від 27.04.2012 - а.с.а.с.17-19 т. 20) - вказаний статус відповідного учасника справи за визначенням термінів, наведених у ст.1 КУзПБ, згідно із ч 6 ст.61 цього Кодексу є достатнім для ініціації оскарження бездіяльності ліквідатора, якщо вона порушує права такого учасника. Своєю чергою, положення п.5 ч.1 ст. 64 та ч.5 ст. 65 КУзПБ дають підстави для висновку, що обсяг сформованої ліквідаційної маси та подальший розподіл коштів від її реалізації безпосередньо впливає на права акціонерів банкрута (чим більше обсяг ліквідаційної маси, тим більше ймовірність не тільки задоволення вимог щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу та навіть збереження корпоративних прав акціонерів щодо банкрута, якщо його майна вистачило для повного задоволення вимог та подальшого продовження підприємницької діяльності).

Таким чином, саме у такому статусі суд констатує право на оскарження як бездіяльності ліквідатора, так і переглядуваної ухвали, що зумовлює відхилення аргументів (5) і (7) апелянта як несумісних з його процесуальним статусом уповноважена особа акціонерів не управлена представляти інтереси інших кредиторів (зокрема державних органів), або осіб, які намагалися набути статус кредитора у справі (незалежно від наявності у них статусу акціонера, якщо спірні відносини не випливають безпосередньо із загальних корпоративних, між боржником та всіма акціонерами).

24.4. Апеляційний суд також відмічає, що предметом розгляду та апеляційного перегляду у даному випадку не виступає безпосередньо віндикаційний позов, а тому (4) аргументи апелянта також відхиляються, адже на стадії апеляційного перегляду суд не може оцінювати законність та обґрунтованість незаявленої і не розглянутої позовної вимоги, що має розглядатися за правилами ст. 7 КУзПБ - доповнення до скарги (вх.№7763 від 30.03.2023 а.с.а.с.108-111 т.20) таким позовом не є.

25. З урахуванням вказаного вище, вирішення питання відносно обґрунтованості апеляційних вимог в контексті належних для розгляду Апелента, заперечень ліквідатора та приведеної правової оцінки у переслідуваній ухвалі вимагає послідовного з`ясування наступних елементів предмету доказування:

-чи повинен був ліквідатор вживати заходів з витребування/повернення спірного цілісного майнового комплексу до ліквідаційної маси банкрута (1);

- якщо «так», то чи є вчиненні ним дії, за результатами яких постановлено ухвалу від 04.08.2020, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2020, про залишення без розгляду заяви ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння, достатніми (у світлі принципу безумовної повноти дії ліквідатора) достатніми та такими, що звільняють ліквідатора від необхідності витребування такого майна (2).

26. З приводу елементу (1) предмету доказування/судового встановлення, вказаного у п.25 цієї постанови, апеляційний господарський суд зазначає таке:

- визнання недійсними ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.09.2017, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017, результатів відкритих торгів у формі аукціону від 19.07.2016 з продажу майна ВАТ «Лозівське автотранспортне підприємство 16309» згідно додатку №1 від 19.07.2016, оформлених протоколом №1 від 19.07.2016, та договору купівлі продажу, укладеного з переможцем торгів, які опосередковували перехід права власності на відповідне майно банкрута до ОСОБА_5 , у відповідності до ч.1 ст. 216 та ч.1 ст. 236 Цивільного кодексу України зумовлює висновок про те, що через такі правочини не відбулося втрати права власності боржника на спірне майно;

- оскільки матеріали справи, передані на розгляд Східного апеляційного господарського суду за даною скаргою, не містять жодних відомостей, які б заперечували з будь-яких інших підстав права власності боржника на спірне майно (вказували б на легітимне припинення такого права у будь-який з передбачених ст.346 Цивільного кодексу України спосіб), а у часники справи про вказані обставини не зазначають, оскільки є всі підстави вважати таке майно є складовим ліквідаційної маси ВАТ «Лозівське АТП 16309» у розумінні приписів ч.1 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакцій, чинній на момент визнання недійним правочином з відчуження спірного майна на користь ОСОБА_5 ) і приписів ч.1 ст. 62 КУзПБ;

-приналежність спірного майна до ліквідаційної маси через неприпинення у легітимний спосіб (за належною правовою підставою у вигляді чинного правочину з відчуження) право власності банкрута на цілісний майновий комплекс зумовлює виникнення та існування у ліквідатора передбачених ч.2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», обов`язків з «формування ліквідаційної маси» та «вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута» з метою подальшого продажу для задоволення вимог кредиторів у визначеному законом порядку. Аналогічні за змістом повноваження для ліквідатора передбачені ч.1 ст. 61 КУзПБ та кореспондуються із імперативно визначеними наслідками недійсності, передбаченими абз. 2 ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України;

- отже, враховуючи викладене та передбачені п.п. 1,2 ч. 2 ч. 3, ст. 97 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п.п. 1,2 ч.2, ч.3 ст. 12 КУзПБ обов`язки, покладені на ліквідатора, колегія апеляційного суду дійшла висновку про безумовність наявності обов`язку ліквідатора після 09.11.2017 вжити ефективних та вичерпних заходів, спрямованих на повернення спірного цілісного майнового комплексу до ліквідаційної маси банкрута, зокрема шляхом висування реституційних вимог (якщо відповідне майно перебувало у фактичному володінні сторони покупця за визнаним недійсним правочином з його відчуження) або віндикаційних вимог (якщо таке майно у подальшому було передано іншій особі).

27. З огляду на висновок колегія апеляційного суду щодо наявності елементу (1), з приводу елементу (2), наведеного у п. 25 цієї постанови, колегія апеляційного суду зазначає наступне:

- ОСОБА_4 призначено ліквідатором ВАТ «Лозівське АТП -16309» ухвалою Господарського суду Харківської області 26.04.2018, однак заява про витребування майна (вх. 27954 від 19.11.2019 була подана ним більше ніж 1,5 року з моменту набуття відповідного статусу і обумовлених ним обов`язків. Таке зволікання з виконання прямих вказівок законодавства про банкрутство, результати яких безпосередньо впливають і на тривалість самої процедури, і на досягнення мети провадження у цілому за відсутністю доведених доказово та обґрунтованих змістовно обставин, які б виправдовували таке зволікання (з письмових заперечень ліквідатора про такі обставини не зазначено взагалі, тоді як усні пояснення про наявність вимог інших осіб щодо такого майна не звільняють ліквідатора від необхідності формування ліквідаційної маси), дають підстави для констатації неправомірної бездіяльності з боку ОСОБА_4 і до 19.11.2019 у розглядуваному контексті;

- подання ліквідатором заяви про витребування майна (віндикаційного позову) припинило таку протиправну бездіяльність з 19.11.2019 і до моменту подання заяви (вх.№17481 від 30.07.2020 ) про залишення заяви про витребування майна без розгляду, адже як слушно зазначає Апелянт спір щодо витребування майна досі по суті не розглянуто саме через власні дії з використання ліквідатором процесуальних прав позивача;

- не вирішення спору по суті вимог щодо витребування майна, яке юридично (незалежно від подальших правочинів чи реєстраційних дій) не вибуло із права власності банкрута, а отже і досі є складовим елементом його ліквідаційної маси, зумовлює і подальше існування обов`язку (імперативного та безальтернативного за своїм змістом) ліквідатора з вжиття заходів для повернення такого майна з метою подальшого продажу у визначений КУзПБ спосіб. Наразі, на момент подання скаржником скарги (вх.№13813 від 10.11.2022) та на момент постановлення оскаржуваної ухвали ліквідатором такий обов`язок не виконано, адже згідно ч.4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України залишення позову без розгляду не унеможливлює повторного звернення до суду, а отже - свідчить про невичерпавність дій ліквідатора;

-посилання ліквідатора на рекомендації комітету кредиторів від 22.06.2020 про проведення оцінки спірного майна та рішення комітету кредиторів від 23.07.2020 за підсумками розгляду такої оцінки про недоцільність подальшого розгляду заяви кредитора щодо витребування спірного майна, які враховані судом в оскаржуваній ухвалі, є хибними та юридично неспроможними, адже КУзПБ не тільки не відносить вирішення означеного питання до компетенції комітету кредиторів, але й взагалі не передбачає можливості звільнення ліквідатора від виконання обов`язків з повернення майна банкрута, що перебуває у інших осіб без належних правових підстав, до ліквідаційної маси з будь-яких міркувань (тим більше, що у розглянутому випадку мова йде про цілісний майновий комплекс банкрута), а тим більше - з мотивів, побудованих на припущеннях і негативному прогнозуванні результатів спроб повторного продажу;

-незалежний статус ліквідатора та прямі вказівки діючого законодавства не можуть ігноруватися через рішення комітету кредиторів поза передбачених КУзПБ повноважень останнього, тим більше, що припущення про «вичерпність вчиненими діями з подання заяви про витребування майна та подальшого залишення його без розгляду» обов`язків ліквідатора або про «звільнення» від подальшого вчинення відповідних заходів є несумісним (припущення) із визначеними ст.ст. 216, 236 Цивільного кодексу України наслідками ухвали Господарського суду Харківської області від 13.09.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017;

-в оскаржуваній ухвалі місцевий суд безпідставно ототожнює вирішуване зараз питання щодо незаконної бездіяльності ліквідатора з питанням наявності процесуальних підстав для застосування статті 226 Господарського процесуального кодексу України, розглядуваному в ухвалі Господарського суду Харківської області від 04.08.2020 та постанові Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 - останні судові акти за своїм змістом в принципі не можуть встановлювати ніяких преюдиційних обставин і правової оцінки правомірності бездіяльності дій ліквідатора, адже п.5 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України не передбачає жодних мотивів для висновку про достатність заяви позивача для залишення його позову без розгляду. На відміну від прийняття відмови від позову (ст.191 Господарського процесуального кодексу України) при залишені за власною заявою позивача його позову без розгляду суд не встановлює і не оцінює відповідності такого способу розпорядження процесуальними правами вимогам закону або можливості порушення прав чи інтересів інших осіб, що цілком логічно, адже позов може бути подано повторно;

-висновок про відсутність у комітету кредиторів в принципі будь-яких повноважень звільнити ліквідатора від обов`язку з поверненням майна банкрута до ліквідаційної маси, прямо визначеного ч.1 ст.61 КУзПБ, усуває потребу в розгляді аргументу (6) Апелянта в контексті обґрунтованості/необґрунтованості врахування певної оцінки ринкової вартості спільного майна у разі прогнозів щодо повторного продажу, адже сутність обґрунтованості/необґрунтованості звітів про оцінку, замовлених ліквідатором та скаржником, жодною мірою не впливають на імперативний обов`язок ліквідатора повернути все майно банкруту до ліквідаційної маси для подальшого продажу з дотриманням визначеного КУзПБ порядку;

-апеляційний суд також відмічає безпідставність інтерпретації місцевим судом визначеної у преамбулі КУзПБ мети як складової обґрунтування висновку про безпідставність вимог скаржника, адже швидким та ефективним способом задоволення вимог кредиторів встановлюється умовами і порядком, визначеним цим Кодексом, що поза всякого сумніву передбачає неухильне дотримання його імперативних вимог.

28. Викладене зумовлює необхідність скасування ухвали Господарського суду Харківської області через неправильне застосування норм законодавства про банкрутство місцевим судом та задоволення вимог скарги, але лише в частині зобов`язання ліквідатора витребувати з чужого незаконного володіння майно, а саме цілісний майновий комплекс: пропускний пункт з побутовими приміщеннями, літ. "А-2", загальною площею 1069,4 кв.м; заправний пункт, літ. "Д", загальною площею 23,5 кв.м; механічна мийка "В", загальною площею 405,5 кв.м, з очисними спорудами літ."С","С-1", "С-2"; виробничий корпус літ. "Б-2", загальною площею 3983,9 кв.м; 2СК-26, літ. "Г", загальною площею 84,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Польова, 1.

Відхилення решти вимог скаржника щодо зобов`язання ліквідатора у межах процедури ліквідації виставити на торги певне майно та ще й за ціною не нижче ніж визначена оціночна, зумовлена їх передчасністю, адже :

-протиправна бездіяльність ліквідатора з не виставлення майна на торги, яку скаржник вимагає припинити у судовому порядку, може мати місце (як порушення відповідних прав та інтересів скаржника) лише після успішного витребування майна та зволікання з подальшим розпорядженням ним;

-у межах цього провадження апеляційний суд розглядає лише питання конкретної бездіяльності, і встановивши її, зобов`язує припинити порушення шляхом вчинення дії, визначеної КУзПБ, але не вирішує замість суду першої інстанції у порядку статті 7 цього Кодексу ще не заявлені та не розглянуті по суті відповідні віндикаційні вимоги та не можуть заздалегідь встановлення необхідність їх задоволення як правомірних та ще й гарантувати фактичне виконання, яке має передувати відповідним торгам;

-процедура продажу майна чітко регламентована розділом V КУзПБ, а визначення початкової ціни як складової обов`язкових умов продажу згідно ч.ч. 1, 2 ст.75 цього Кодексу віднесено до повноважень арбітражного керуючого за погодження з комітетом кредиторів, а не суду під час вирішення питання, задоволення та подальше реалізація якого лише передуватиме початку процедури продажу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, ст.60,61 Кодексу України з процедур банкрутства, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу уповноваженої особи засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309 Сидори Сергія Івановича, м. Лозова Харківської області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 (повний текст підписано 23.05.2023) у справі №922/4571/14 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 (повний текст підписано 23.05.2023) у справі №922/4571/14 скасувати.

3. Скаргу уповноваженої особи засновників акціонерів Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309 ОСОБА_1 , м. Лозова Харківської області на дії ліквідатора Черкасова С.А. задовольнити частково.

4. Зобов`язати ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Лозівське АТП-16309 Черкасова С.А. витребувати з чужого незаконного володіння майно, а саме цілісний майновий комплекс: пропускний пункт з побутовими приміщеннями, літ. "А-2", загальною площею 1069,4 кв.м; заправний пункт, літ. "Д", загальною площею 23,5 кв.м; механічна мийка "В", загальною площею 405,5 кв.м, з очисними спорудами літ."С","С-1", "С-2"; виробничий корпус літ. "Б-2", загальною площею 3983,9 кв.м; 2СК-26, літ. "Г", загальною площею 84,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Польова, 1.

В решті вимог скарги відмовити.

5. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 21.08.2023 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 22.08.2023

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна