РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 м. КиївСправа № 910/9185/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ТЕХНОВА";

про: стягнення 100.080,37 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ТЕХНОВА" (далі - відповідач) про стягнення 100.080,37 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про виконання робіт від 27.11.2020 № 228/21, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 100.080,37 грн., з яких: 13.139,60 грн. - 3 % річних та 86.940,77 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9185/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як замовником, укладено договір про виконання робіт від 27.11.2020 № 228/21 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується виконати, своїми та/або залученими силами роботи, зазначені в 1.2 цього Договору, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Рішенням господарського суду м. Києва від 02.05.2023 у справі № 910/5742/22, яке набрало законної сили 02.06.2023, за позовом позивача до відповідача про стягнення заборгованості за Договором, позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача:

- 26.757,61 грн. - пені;

- 48.265,03 грн. - 3 % річних;

- 368.095,03 грн. - інфляційних втрат;

- 31.730,64 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи те, що заява позивача про збільшення позовних вимог у справі № 910/5742/22 не була прийнята судом, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 13.139,60 грн. та інфляційних втрат в сумі 86.940,77 грн. у зв`язку з несвоєчасним здійсненням розрахунку за Договором в період (28.06.2022 - 18.10.2022), який не був предметом розгляду спору у справі № 910/5742/22.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами частини 4 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Відтак, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв`язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються.

Приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги невиконання відповідачем грошового зобов`язання у встановлений строк та заявлений до стягнення період у даній справі, вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 13.139,60 грн. та інфляційних втрат в сумі 86.940,77 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ТЕХНОВА" (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 31/11, офіс 87, ідентифікаційний код: 24100060) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" (Україна, 03118, місто Київ, проспект Валерія Лобановського, будинок 126-Г, офіс 5, ідентифікаційний код: 24932636) 3 % річних в сумі 13.139 (тринадцять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 60 коп., інфляційні втрати в сумі 86.940 (вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сорок) грн. 77 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац