ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.2023м. СумиСправа № 920/1315/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участі секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №920/1315/21 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Сумської міської ради (40030, м.Суми, майдан Незалежності, 2, )

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" (40000, м.Суми, вул. Олексія Береста, 5, )

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж 19" (40002, м.Суми, вул. Чекаліна, 2А, )

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпостач 2015" (40022, м.Суми, вул. Заводська, 1, )

про стягнення 698 483,51 грн безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою,

За участю представників сторін:

від позивача - Титаренко В.В.,

від відповідача 1 - Гордієнко Л.В.,

від відповідачів 2, 3 - не з`явилися,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали суду від 07.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1315/21 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 17.01.2022.

Ухвалою суду від 17.01.2022 у справі № 920/1315/21 клопотання ТОВ "Сумиводбуд" від 14.01.2022 про відкладення розгляду справи та продовження строку для подання відзиву було задоволено; відкладено підготовче засідання на 07.02.2022.

В судовому засіданні 07.02.2022 у справі № 920/1315/21 оголошено перерву на 16.02.2022, 10:45.

Ухвалою суду від 16.02.2022 призначена земельно-технічна експертиза у справі № 920/1315/21. Проведення експертизи доручено Сумському відділенню Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Герасима Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000). Визначений наступний перелік питань, що потребують висновку експерта: Який розмір земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул.Чекаліна, 2А, є необхідним для використання 61/100 частини нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" (40000, м. Суми, вул. Олексія Береста, 5, )?; у зв`язку з призначенням земельно-технічної експертизи провадження у справі № 920/1315/21 зупинено.

Відповідно до ухвали суду від 20.07.2022 задоволено клопотання експертів Сумського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса" б/н від 31.05.2022 (вх. № 987) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової земельно-технічної експертизи № 1537/1581 по господарській справі № 920/1315/21; надано Сумському відділенню Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса" додаткові матеріали для подальшого проведення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 13.04.2023 задоволено клопотання Сумського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса" від 22.02.2023 №1537/1581 (№1841 від 24.03.2023); погоджено термін виконання експертизи понад 90 днів з дати задоволення клопотання; провадження у справі № 920/1315/21 зупинено.

Ухвалою суду від 03.05.2023 поновлено провадження у справі № 920/1315/21; призначено підготовче засідання на 22.05.2023, 12:00.

Ухвалою суду від 25.05.2023 було задоволено усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; відкладено підготовче засідання на 14.06.2023, 11:30.

В судовому засіданні 14.06.2023 оголошено перерву у підготовчому засіданні на 26.06.2023, 11:00.

Ухвалою суду від 26.06.2023 підготовче провадження у справі №920/1315/21 закрито; призначено розгляд справи по суті на 26.07.2023, 12:40.

В судовому засіданні 26.07.2023 у справі № 920/1315/21 оголошено перерву на 01.08.2023, 12:00.

В судовому засіданні 01.08.2023 у справі № 920/1315/21 оголошено перерву на 10.08.2023, 14:30.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" безпідставно збережені кошти в розмірі 418 480,26 грн за використання 61/100 земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 01.09.2018 по 31.08.2021; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж 19" безпідставно збережені кошти в розмірі 239 020,17 грн за використання 39/100 земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 20.05.2019 по 31.08.2021; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпостач 2015" безпідставно збережені кошти в розмірі 40 983,08 грн за використання 39/100 земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 28.12.2018 по 19.05.2019.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що відповідачі користуються земельними ділянками без належного оформлення, не зверталися до позивача із заявою про надання їм у користування на правах оренди земельної ділянки.

22.12.2021 від ТОВ "Сумиводбуд" до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№10478/21), в якому проти позову заперечує і просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі і вказує, що позивач не ідентифікує межі та площу земельної ділянки, за яку підлягають стягненню безпідставно збережені кошти.

Позивач подав відповідь на відзив (вх.№301/22 від 14.01.2021), в якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі і додатково обґрунтовує заявлені вимоги. У відповіді на відзив позивач зазначив, що чинне законодавство не встановлює порядку обчислення орендної плати у випадку користування земельною ділянкою співвласниками нерухомого майна. При цьому, для розрахунку безпідставно збережених коштів позивач здійснює розрахунок пропорційно належній частці нерухомого майна кожному зі співвласників, за аналогією визначення розміру орендної плати за землю, що встановлено п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України.

26.01.2022 представником відповідача - ТОВ "Сумиводбуд" подано клопотання про призначення експертизи від 25.01.2022 (вх. № 299).

Представником позивача подані заперечення від 04.02.2022 №65/22юр на клопотання про призначення експертизи з посиланням на правові висновки, викладені в постанові Верховного суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20.

14.02.2022 до суду надійшла відповідь на заперечення на клопотання про призначення експертизи, в якій відповідач 1 зазначає, що правові висновки зроблені в постанові Верховного суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 не є аналогічними з предметом розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 16.02.2022 було призначено земельно-технічну експертизу у даній справі.

02.05.2023 матеріали справи № 920/1315/21 надійшли до Господарського суду Сумської області від Сумського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса" разом з висновком експерта №1537/1581 від 28.04.2023 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи.

Відповідно до висновку експерта №1537/1581 від 28.04.2023 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи судовим експертом зазначено, що проведеним дослідженням, у межах наданих матеріалів, встановлено, що загальний розмір земельних ділянок, необхідних для використання 61/100 частини нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" (40000, м. Суми, вул. Олексія Береста, 5, ), розташованих за адресою: вул. Чекаліна, 2а, м. Суми, становить 0,3780 га (додаток 4), в т.ч.:

- площа загального користування - 0,1156 га, тобто, земельні ділянки площею 0,2311 га залишаються у спільному користуванні обох співвласників поліпшень земельних ділянок у рівних частинах;

- площа земельної ділянки, визначена у користування ТОВ "Сумиводбуд" - 0,2624 га. При цьому, розрахована частка за варіантом (0,3780 га) становить 248/1000 від загальної площі (1,5243 га) земельної ділянки з кадастровим номером :23:037:0008, за адресою: вул. Чекаліна, 2а, м. Суми.

13.06.2023 представником позивача подано заяву про закриття провадження від 13.06.2023 3228/23юр (вх. № 2104,2105), в якій просить закрити провадження у справі №920/1315/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпостач 2015" на користь Сумської міської ради безпідставно збережених коштів в розмірі 40 983,08 грн за використання 39/100 земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 28.12.2018 по 19.05.2019; повернути з бюджету на користь Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (код СДРПОУ 40456009) судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, сплачений за платіжним дорученням від 12.11.2021 №300.

Також 14.06.2023 представником позивача подано до суду пояснення щодо проведеної експертизи від 13.06.2023 №227/23юр. У поясненнях вказує на те, що висновок експерта про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для використання 61/100 частин нерухомого майна, що належить відповідачу 1, є неналежним доказом, оскільки визначає необхідний розмір відповідно до санітарно будівельних норм, а не фактичний розмір використання відповідачем 1 земельної ділянки, який враховується при розгляді подібних справ. Позивач вважає, що проведений ним розрахунок безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою кадастровий номер :23:037:0008 з використанням порядку обчислення земельного податку, встановленого пунктом 286.6 Податкового кодексу України, є доречним та обґрунтованим, а також таким, що відповідає судовій практиці Верховного Суду з розгляду подібних справ.

Представником відповідача 1 подано до суду додаткові пояснення по справі від 22.06.2023, в яких зазначає, що для визначення питання розміру стягнення безпідставно збережених коштів важливим є визначення розміру земельної ділянки, яким безпосередньо користується ТОВ "Сумиводбуд". Висновком експерта встановлено, що ТОВ "Сумиводбуд" фактично використовував земельну ділянку площею 0,3780 га. Відповідач 1 сплачував земельний податок за земельні ділянки виключно під об`єктами нерухомості, що надаються ним в оренду. Оскільки договір оренди землі був відсутній, відповідач 1 самостійно розраховував земельний податок, який сплачувався ним добровільно.

26.07.2023 представником відповідача 1 подано до суду заяву про розстрочення виконання рішення від 25.07.2023 (вх.№636), в якій просить суд у разі прийняття рішення про стягнення з ТОВ "Сумиводбуд" коштів на користь позивача, надати відповідачу 1 розстрочку по сплаті боргу терміном на 1 рік, з проведенням щомісячних платежів рівними частинами.

В судове засідання 01.08.2023 від представника відповідача 1 надійшло клопотання про стягнення судових витрат від 01.08.2023 (вх.№2855), в якому просить стягнути з Сумської міської ради на користь ТОВ "Сумиводбуд" понесені витрати на правову допомогу у сумі 14050,00 грн та витрати на проведення експертизи у сумі 15101,60 грн пропорційну сумі задоволених позовних вимог.

10.08.2023 представником позивача подано до суду заперечення на клопотання про стягнення судових витрат від 10.08.2023 №281/23юр, в якому просить відмовити відповідачу 1 у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат, обґрунтовує свою позицію у запереченнях. Проте, у разі відмови в задоволенні позовних вимог або задоволенні їх частково, просить зменшити суму витрат на правничу допомогу з огляду на їх неспівмірність зі складністю справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з урахуванням поданої заяви, просила відмовити у задоволенні клопотання відповідача 1 про стягнення судових витрат.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумиводбуд» (відповідач 1) є власником на праві спільної часткової власності 61/100 частин нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Чекаліна, 2А, що підтверджується рішенням Господарського суду Сумської області від 21.06.2004 у справі №11/146-04, розподільчим актом від 20.01.2004, розрахунком часток нерухомого майна від 22.03.2017 та Інформацією з Державного реєстру речових прав від 27.10.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумиводбуд» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Зазначене майно відповідача 1 розташовується на земельній ділянці площею 1,5243 га комунальної форми власності, кадастровий номер :23:037:0008, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код 11.02), власником якої є Сумська міська рада, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Також на земельній ділянці площею 1,5243 га комунальної форми власності, кадастровий номер :23:037:0008 знаходиться 39/100 частин нерухомого майна, яке з 20.05.2019 належить на праві спільної часткової власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 19» (відповідач 2), що підтверджується протоколом б/н загальних зборів від 16.04.2019, рішенням засновника від 16.04.2019, актом прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 13.05.2019 та Інформацією з Державного реєстру речових прав від 27.10.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 19» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності є оптова торгівля металами та металевими рудами.

У період з 28.12.2018 по 19.05.2019 (до набуття відповідачем 2 права спільної часткової власності на 39/100 нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці площею 1,5243 га, кадастровий номер :23:037:0008) власником 39/100 нерухомого майна було Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремпостач 2015» (відповідач 3), що підтверджується договором міни нерухомого майна від 28.12.2018, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2018 та Інформацією з Державного реєстру речових прав від 27.10.2021.

Позивач вказує на те, що відповідачі не зверталися до нього із заявою про надання їм у користування на правах оренди зазначеної земельної ділянки.

13.08.2021 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, як уповноважений орган позивача, направив на адресу відповідача 1 лист про усунення порушень земельного законодавства, в якому запропонував останньому з метою належного оформлення права користування (оренди) частиною земельної ділянки, на якій знаходиться його нерухоме майно, звернутися до позивача із заявою про надання доволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого оформлення права оренди цією земельною ділянкою.

Однак, відповідач 1 проігнорував зазначений лист та продовжує користуватися частиною земельної ділянки без оформленого права на неї.

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Сумській області, зазначеної в листах від 25.08.2021 та від 22.09.2021, відповідач 2 та відповідач 3 у період з 01.01.2018 по 31.08.2021 не обліковувались як платники земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки, а отже й не сплачували плату за землю.

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Сумській, викладеної в листі від 10.08.2021, відповідач 1 частково сплачував земельний податок у період з 01.01.2018 по 01.08.2021, що було враховано позивачем при розрахунку безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Позивач зазначає, що листом від 10.09.2021 відповідача 1 було проінформовано про те, що оскільки він використовує частину спірної земельної ділянки кадастровий номер :23:037:0008 без оформленого права на неї та не в повному обсязі сплачує плату за землю, йому нараховано недоотриманий міським бюджетом Сумської міської територіальної громади дохід в період з 01.09.2018 по 31.08.2021, який склав 418 480,26 грн.

Також листом від 10.09.2021 було проінформовано відповідача 2 про те, що оскільки він використовує частину спірної земельної ділянки кадастровий номер :23:037:0008 без оформленого права на неї та не сплачує плату за землю, йому нараховано недоотриманий міським бюджетом Сумської міської територіальної громади дохід в період з 20.05.2019 по 31.08.2021, який склав 239 020,17 грн.

Окрім того, листом від 10.09.2021 було проінформовано відповідача 3 про те, що оскільки він використовував частину спірної земельної ділянки кадастровий номер :23:037:0008 в період з 28.12.2018 по 19.05.2019 без оформленого права на неї та не сплачував плату за землю, йому нараховано недоотриманий міським бюджетом Сумської міської територіальної громади дохід, який склав 40 983,08 грн (з урахуванням листа від 01.12.2021, уточнений розрахунок втрат).

Позивач наголошує, що розрахунок розміру безпідставно збережених коштів проведений з урахуванням площі спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, із визначенням площі земельної ділянки для кожного із відповідачів пропорційно до їх часток у спільній частковій власності на нерухоме майно, а також на підставі нормативної грошової оцінки, зазначеної у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнту індексації, визначеного вповноваженим органом, а також із застосуванням ставки орендної плати, встановленої в рішеннях Сумської міської ради від 26.04.2017 №2041-МР, від 20.06.2018 №3576-МР, від 19.06.2019 №5298-МР.

Окрім того, позивач вважає, що відносини з фактичного користування відповідачами спірною земельною ділянкою кадастровий номер :23:037:0008 без укладеного договору оренди та недоотримання позивачем, як власником земельної ділянки, доходів у вигляді орендної плати за своєю природою є кондикційними до моменту оформлення відповідачами, як власниками нерухомого майна, права оренди земельної ділянки.

Враховуючи зазначене, Сумська міська рада вказує на те, що відповідач 1, як фактичний користувач 61/100 земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Чекаліна, 2А , кадастровий номер :23:037:0008, площею 1,5243 га, з урахуванням вимог ст. ст. 120, 125 ЗК України мав укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки. Проте, оскільки, такий договір не укладено, Сумська міська рада вважає, що ТОВ «Сумиводбуд» зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, а Сумська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати за рахунок Сумської міської ради.

Також, відповідач 2 як фактичний користувач 39/100 земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Чекаліна, 2А , кадастровий номер :23:037:0008, площею 1,5243, зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, має заплатити за користування земельною ділянкою кошти.

Так і відповідач 3 як фактичний користувач у період з 28.12.2018 по 19.05.2019 39/100 земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Чекаліна, 2А, кадастровий номер :23:037:0008, площею 1,5243 га, зберігає за рахунок позивача кошти, які повинен сплатити за користування вказаною земельною ділянкою.

Згідно з наданими Сумською міською радою розрахунками, розмір збережених ТОВ «Сумиводбуд» коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню останнім за період користування земельною ділянкою з 01.09.2018 по 31.08.2021 становить 418 480,26 грн; розмір збережених ТОВ "Будмонтаж 19" коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з 20.05.2019 по 31.08.2021 становить 239 020,17 грн; розмір збережених ТОВ "Ремпостач 2015" коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з 28.12.2018 по 19.05.2019 становить 40 983,08 грн.

Сумська міська рада вважає, що грошові кошти у зазначеному розмірі відповідачі зобов`язані відшкодувати на користь Сумської міської ради на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки вказані обставини визнаються сторонами, то вони є такими, що встановлені судом.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Щодо вимог позивача про стягнення коштів з ТОВ «Сумиводбуд» суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач 1 є власником 61/100 частин нерухомого майна на праві спільної часткової власності, яке розташоване на земельній ділянці площею 1,5243 га комунальної форми власності, кадастровий номер :23:037:0008.

Право власності на нерухоме майно виникло у відповідача 1 у 2004 році на підставі рішення Господарського суду Сумської області від 21.06.2004 у справі №11/146-04, земельна ділянка була сформована у 2007 році, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Позивач вказує на те, що відповідач 1, як фактичний користувач 61/100 земельної ділянки, мав укласти з ним договір оренди земельної ділянки з урахуванням вимог ст. ст. 120, 125 ЗК України.

Однак, посилання позивача є недоречними, оскільки приписи ст. 120 Земельного Кодексу України у редакції, що діяла на час набуття відповідачем 1 права власності на нерухоме майно, передбачала, що при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Наявність договору оренди земельної ділянки станом на червень 2004 року позивачем не доведена.

У свою чергу, позивач направляв відповідачу 1 пропозицію щодо укладення договору оренди земельної ділянки, проте доказів вручення такої вимоги суду не надано.

Відповідач 1 заперечує проти позову вказує на те, що позивач не ідентифікує межі та площу земельної ділянки, за яку підлягають стягненню безпідставно збережені кошти та зазначає, що для визначення питання розміру стягнення коштів важливим є визначення розміру земельної ділянки, яким безпосередньо користується ТОВ "Сумиводбуд".

У даній справі було проведено судову земельно-технічну експертизу. Висновком експерта встановлено, що загальний розмір земельних ділянок, необхідних для використання 61/100 частини нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності ТОВ "Сумиводбуд", становить 0,3780 га, що становить 248/1000 земельної ділянки.

Нормативно-грошова оцінка всієї земельної ділянки становить 8 940 781,65 грн. Нормативна грошова оцінка 248/1000 земельної ділянки становить 2 217 313,85 грн, розмір відсотку від нормативно грошової оцінки земельної ділянки становить 3%.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідач 1, як фактичний користувач земельної ділянки не звільняється від необхідності сплачувати за земельну ділянку, якою він користується, відповідно до вимог законодавства, а тому без законних підстав зберігав у себе майно - кошти за оренду землі, оскільки у період з 01.09.2018 по 31.08.2021 відповідач 2 не був власником чи постійним землекористувачем, а іншої форми плати за землю чинне законодавство не передбачало у вказаний період.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 1 безпідставно збережених коштів за використання 248/1000 земельної ділянки (необхідної для використання 61/100 частини нерухомого майна) без оформлення договору оренди за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 у розмірі 127 189,61 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення коштів з ТОВ «Будмонтаж 19» суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що на праві спільної часткової власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 19» належить частина нерухомого майна (39/100), яке розташоване на земельній ділянці площею 1,5243 га комунальної форми власності, кадастровий номер :23:037:0008.

Відповідач 2 не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому, відповідно, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача, є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем 2 права користування земельною ділянкою у спірний період, зокрема, укладення договору оренди з Сумською міською радою та державної реєстрації такого права.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 цього Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначеної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17.

Згідно з розрахунком позивача, за період з 20.05.2019 по 31.08.2021 місцевий бюджет не доотримав 239 020,17 грн орендної плати через неоформлення відповідачем 2 права користування земельною ділянкою. Розрахунок розміру безпідставно збережених коштів проведений позивачем з урахуванням площі спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, на підставі нормативно грошової оцінки, зазначеної у витязі з технічної документації про нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 03.08.2021, з урахуванням коефіцієнту індексації, визначеного вповноваженим органом, а також із застосуванням ставки орендної плати, встановленої рішеннями Сумської міської ради від 26.04.2017 №2041-МР, від 20.06.2018 №3576-МР, від 19.06.2019 №5298-МР.

Відповідач 2 не подав ні обґрунтованих заперечень проти позову, ні доказів відшкодування позивачу коштів за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Ухилення відповідача від обов`язкової сплати коштів за фактичне використання земельної ділянки є підставою для застосування положень ст. ст. 1212, 1214 ЦК України. Крім того, обов`язок сплатити суму коштів, отриманих від безпідставно набутого майна, виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того, чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх.

Суд дійшов висновку, що відповідачем 2 порушені права позивача, а тому позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 19» 239 020,17 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення коштів з ТОВ "Ремпостач 2015" суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог позовної заяви, позивач, зокрема просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпостач 2015" безпідставно збережені кошти в розмірі 40 983,08 грн за використання 39/100 земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 28.12.2018 по 19.05.2019.

Позивачем подано заяву про закриття провадження від 13.06.2023 3228/23юр (вх.№2104, 2105), в якій просить закрити провадження у даній справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпостач 2015" на користь Сумської міської ради безпідставно збережених коштів в розмірі 40 983,08 грн за використання 39/100 земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 28.12.2018 по 19.05.2019.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 14.03.2023 Господарським судом Сумської області постановлено ухвалу у справі № 920/557/22 про визнання банкрутом, якою, серед іншого, ліквідовано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремпостач 2015» (). Копія ухвали суду від 14.03.2023 у справі № 920/557/22 наявна в матеріалах даної справи (а.с. 80-81, том 2).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Кодексу можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремпостач 2015» в частині стягнення на користь Сумської міської ради безпідставно збережених коштів в розмірі 40 983,08 грн за використання 39/100 земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 28.12.2018 по 19.05.2019 та задоволення заяви представника позивача про закриття провадження у справі в цій частині з підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо заяви відповідача 1 про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до заяви відповідач 1 просить суд у разі прийняття рішення про стягнення з ТОВ "Сумиводбуд" коштів на користь позивача, надати відповідачу 1 розстрочку по сплаті боргу терміном на 1 рік, з проведенням щомісячних платежів рівними частинами. В обґрунтування заяви посилається на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ТОВ "Сумиводбуд" знаходиться у скрутному фінансовому становищі, товариство фактично не займається виробничою діяльністю та отримує незначні доходи від здачі майна в оренду.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право надати відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Судом встановлено, що відповідачем 1 не надано суду доказів неможливості виконання рішення, а також реальної можливості виконати рішення суду за умови надання розстрочення виконання рішення. Подана заява відповідачем 1 не обґрунтована, не наведені виключні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Зокрема, у наданому до заяви договорі оренди від 14.03.2023 не зазначено, що в оренду передані спірні приміщення за адресою: вул. Чекаліна, 2а, м. Суми, не надано акту прийому-передачі, а тому неможливо зробити висновок, чи має безпосереднє відношення вказаний договір оренди до розгляду даної справи.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір згідно платіжного доручення № 292 від 10.11.2021 у розмірі 6277,20 грн, платіжного доручення № 293 від 10.11.2021 у розмірі 3585,30 грн та платіжного доручення № 300 від 12.11.2021 у розмірі 2270,00 грн.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 1 коштів, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1908,27 грн покладаються на відповідача 1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати зі сплати судового збору в розмірі 3585,30 грн підлягають стягненню з відповідача 2 на користь позивача у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням заяви позивача про закриття провадження у даній справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпостач 2015" коштів, сплачена сума судового збору у розмірі 2270,00 грн підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Відповідачем 1 заявлено до стягнення з позивача 14050,00 грн витрат на правову допомогу та 15101,60 грн витрати на проведення експертизи.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат відповідача 1 на правову допомогу та витрат на проведення експертизи надано: копію договору про надання правової допомоги б/н від 14.01.2022; копію акта б/н виконаних робіт (наданих послуг) від 01.08.2023 до договору про надання правової допомоги від 14.01.2022; копії платіжних інструкцій №7 від 20.01.2022, №16 від 17.02.2022, №57 від 20.12.2022; копію рахунку №1537 від 19.05.2022; копію рахунку-фактури №АО-0000002 від 14.01.2022.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що представником ТОВ "Сумиводбуд" подано належні докази, які підтверджують обґрунтованість витрат відповідача 1 на правову допомогу та витрат на проведення експертизи, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення з позивача на користь відповідача 1 пропорційно розміру задоволених вимог 4 271,20 грн витрат на правову допомогу та 4 590,89 грн витрат на проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" (40000, м.Суми, вул. Олексія Береста, 5, ) на користь Сумської міської ради (40030, м.Суми, майдан Незалежності, 2, ) безпідставно збережені кошти в розмірі 127 189,61 грн за використання земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 01.09.2018 по 31.08.2021.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" (40000, м.Суми, вул. Олексія Береста, 5, ) на користь Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, ) судовий збір в розмірі 1908,27 грн.

4. В іншій частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" - відмовити.

5. Стягнути з Сумської міської ради (40030, м.Суми, майдан Незалежності, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" (40000, м.Суми, вул. Олексія Береста, 5, ) 4271,20 грн витрат на правову допомогу; 4590,89 грн витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи.

6. Позов Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж 19" - задовольнити.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж 19" (40002, м.Суми, вул. Чекаліна, 2А, ) на користь Сумської міської ради (40030, м.Суми, майдан Незалежності, 2, ) безпідставно збережені кошти в розмірі 239 020,17 грн за використання земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 20.05.2019 по 31.08.2021.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж 19" (40002, м.Суми, вул. Чекаліна, 2А, ) на користь Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, ) судовий збір в розмірі 3 585,30 грн.

9. Провадження в частині позовних вимог Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпостач 2015" - закрити.

10. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиводбуд" про розстрочення виконання рішення від 25.07.2023 (вх. № 636) - відмовити.

11. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 21.08.2023.

Суддя О.Ю. Соп`яненко