ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"08" серпня 2023 р. Cправа № 902/730/21
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,
представника відповідача - Бучка А.О.,
у відсутності представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу
за позовом: Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 )
про розірвання договору та стягнення 352 668,9 грн,
Господарським судом Вінницької області 19.07.2023 прийнято рішення у справі №902/730/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про розірвання договору та стягнення 352 668,9 грн, відповідно до якого у задоволенні позову відмовлено.
На адресу електронної пошти суду надійшов ряд документів на підтвердження витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" на професійну правничу допомогу (вх. канцелярії суду №01-34/6863/23 від 25.07.2023).
Ухвалою від 31.07.2023 для вирішення питання про судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 08.08.2023.
04.08.2023 на адресу електронної пошти суду надійшла заява представника позивача про закриття провадження щодо вирішення питання про судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу, позаяк відповідачем не подано заяви про ухвалення додаткового рішення, а лише подано розрахунок судових витрат.
Окрім того, на адресу електронної пошти суду від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Повідомлений належним чином представник позивача правом участі у судовому засіданні не скористався.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про розгляд питання розподілу понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представника позивача.
Дослідивши заяву представника позивача про закриття провадження щодо вирішення питання про судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу, позаяк відповідачем не подано заяви про ухвалення додаткового рішення, а лише подано розрахунок судових витрат (вх. канцелярії суду №01-34/7235/23 від 04.08.2023), суд дійшов висновку про її відхилення з підстав виконання відповідачем всіх необхідних вимог в силу ст.ст. 129, 221 ГПК України, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу.
Визначаючись щодо витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Як слідує з матеріалів справи, 31.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (Замовник, відповідач) та Бучком Андріаном Олександровичем (Виконавець) укладено Договір про правову допомогу (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати Замовнику правову допомогу, яка включає в себе надання вказаних в Додатку №1 до цього Договору послуг зі складання відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 для подання його в Господарський суд Вінницької області (в подальшому - Суд) та представлення інтересів Замовника в Суді по справі №902/730/21, а Замовник зобов`язаний оплатити послугу у порядку та строки, передбачені Договором.
Гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору (п. 3.3. Договору).
Згідно із п. 3.9. Договору Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю суму гонорару протягом десяти календарних днів з моменту набрання законної сили рішення Суду у справі №902/730/21.
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до дати набрання законної сили рішення Суду у справі №902/730/21 (п. 5.1. Договору).
Додатком №1 до Договору від 31.07.2021 сторони, зокрема, погодили тарифи на послуги Виконавця:
- вивчення позовної заяви, законодавства та судової практики - 300,00 грн за одну годину;
- складання відзиву (доповнення до нього) на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 - 1000,00 грн за одну годину;
- складання заперечення щодо відповіді ФОП Лєхачова А.О. на відзив (доповнення до нього) у справі №902/730/21 - 1000,00 грн за одну годину;
- складання клопотань, заяв у справі №902/730/21 - 500,00 грн за одну годину;
- складання мирової угоди у справі №902/730/21 - 500,00 грн за одну годину;
- участь в судовому засіданні у справі №902/730/21 - 3000,00 грн за одне засідання.
- вивчення позовної заяви, законодавства та судової практики - загальна вартість послуги 900,00 грн (вартість години послуги 300,00 грн, строк виконання 3 год.);
- складання відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 6000,00 грн (вартість години послуги 1000,00 грн, строк виконання 6 год.);
- складання заперечення щодо відповіді ФОП Лєхачова А.О. на відзив (доповнення до нього) у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 4000,00 грн (вартість години послуги 1000,00 грн, строк виконання 4 год.);
- складання клопотання про комплексну судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 3000,00 грн (вартість години послуги 500,00 грн, строк виконання 6 год.);
- складання клопотання про комплексну судову технічну та почеркознавчу експертизу у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 2000,00 грн (вартість години послуги 500,00 грн, строк виконання 4 год.);
- складання доповнення до відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 4000,00 грн (вартість години послуги 1000,00 грн, строк виконання 4 год.).
Окрім того, матеріали справи містять ордер про надання правової (правничої) допомоги серії АО №1035779 від 31.07.2021 на представництво інтересів відповідача адвокатом Бучком Андріаном Олександровичем та копію свідоцтва серії ЗР №21/1830 від 26.12.2018 про право Бучка Андріана Олександровича на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Представником позивача заявлено клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого заявник вказує на штучне збільшення відповідачем таких витрат та просить встановити їх розмір не більше 5000 грн.
Зокрема, представник позивача заперечує фактичні затрати часу на підготовку відзиву на позовну заяву, заперечення щодо відповіді на відзив, клопотання про комплексну судову експертизу, враховуючи обсяг таких документів.
Крім того вказує, що вивчення позовної заяви, законодавства та судової практики не належить до правничої допомоги, та оскільки у задоволенні клопотання про комплексну судово-технічну та почеркознавчу експертизу було відмовлено, то витрати на складення такого клопотання взагалі не мали включатися.
Також представник позивача вважає необґрунтованим встановлений розмір гонорару 3000 грн за участь в одному судовому засіданні, враховуючи, що спочатку представник відповідача брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Аналізуючи зміст наданих адвокатом відповідача послуг, суд приходить до висновку, що складання доповнення до відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 загальною вартість послуги 4000,00 грн не відповідає критеріям необхідності та неминучості таких витрат, позаяк заявою по суті спору є саме відзив на позовну заяву, а доповнення до нього є виключною ініціативою відповідача.
Поряд з цим заперечення представника позивача щодо розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу є необґрунтованими з огляду на таке.
Так, як уже зазначалося, відповідно до п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами.
Більше того, безпідставним є твердження представника позивача, що оскільки у задоволенні клопотання про комплексну судово-технічну та почеркознавчу експертизу було відмовлено, то витрати на складення такого клопотання взагалі не мали включатися. Так, норми чинного законодавства не ставлять у залежність відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до результату вирішення судом заявленого клопотання.
Відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто навіть сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Оскільки доказів фактичної сплати відповідачем вартості витрат на правову допомогу матеріали справи не містять, позаяк сторони обумовили таку сплату протягом десяти календарних днів з моменту набрання законної сили рішення Суду у справі №902/730/21 (п. 3.9. Договору), суд враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено. Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Окремо суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова від 12.05.2020 у справі №904/4507/18), що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.
У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Ухвалити додаткове рішення у справі №902/730/21 щодо розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
3. В решті витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех".
4. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Примірник повного додаткового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти учасників справи: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2; відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3; ІНФОРМАЦІЯ_4.
Повне додаткове рішення складено 17 серпня 2023 р.
Суддя А.А. Тварковський
1 - до справи;
2 - позивачу - АДРЕСА_1;