ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Справа № 915/131/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Жиган А.О.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України (54056, м.Миколаїв, пр-т.Миру, буд.62-А, ; ел.пошта: kev_mykolaiv@post.mаil.cov.ua; ел.пошта представника Онищенко Л.В.: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" (57116, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Михайлівка, Степівська ТГ, вул.Польова, буд.4А, ; електронна пошта: ; електронна адреса представника - адвоката Носова О.М.: ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

про: стягнення пені у розмірі 118283,17 грн, -

в с т а н о в и в:

02.02.2023 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №205 від 30.01.2023 (вх.№1244/23), в якій просить суд стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" пеню за прострочення виконання зобов`язань за Договором №13 про спільний обробіток землі від 16.08.2016 з урахуванням Додаткових угод до вказаного договору: №1 від 07.04.2017, №2 від 10.09.2018, №3 від 13.02.2019, №4 від 30.11.2020 у розмірі 118283,17 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором №13 про спільний обробіток землі від 16.08.2016 з урахуванням Додаткових угод до нього, а саме, зобов`язань щодо розподілу прибутку за період серпень 2020 року по липень 2021 року зі значними простроченнями платежів, у зв`язку з чим позивачем на підставі п.11.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) нараховано пеню, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення пені з відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2023, - справу №915/131/23 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 07.02.2023 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

20.02.2023 від позивача до суду надійшла в електронному вигляді заява про усунення недоліків б/н від 20.02.2023 (вх.№2005/23), зазначених в ухвалі суду від 07.02.2023.

Ухвалою суду від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 27.03.2023.

23.03.2023 від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив у справі №915/131/23 б/н від 22.03.2023 (вх.№3603/23), в якому виклав свої заперечення на позовні вимоги та зазначив, що на час звернення позивача до суду сплив строк позовної давності за вимогами про стягнення нарахованої пені у зв`язку з невиконанням умов Договору в частині своєчасного перерахування платежів в період з 21.08.2020 по 21.07.2021, а тому просить суд застосувати до спірних правовідносин положення ч.4 ст.267 ЦК України на підставі, якої відмовити в задоволенні позивних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" про стягнення пені у розмірі 118283,17 грн.

27.03.2023 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 24.04.2023.

28.03.2023 від позивача до суду в електронному вигляді надійшла відповідь на відзив б/н від 28.03.2023 (вх.№3838/23), в якій виклав свої заперечення на доводи відповідача, викладених у відзиві та зазначив, що позовна заява, отримана Господарським судом Миколаївської області 02.02.2023, подана в межах строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені за прострочення виконання, починаючи з лютого 2021 року, оскільки днем виконання згідно платіжної інструкції №32 від 25.02.2021 стало саме 25.02.2021, а відтак строк пред`явлення вимоги до судового розгляду станом на момент подання позову до суду не сплив. Позивач просить суд задовольнити вимоги КЕВ м.Миколаїв в повному обсязі та не застосовувати строки позовної давності на підставі п.19 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України.

Ухвалою суду від 24.04.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.05.2023.

25.05.2023 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання №6525 від 25.05.2023 (вх.№6641/23), в якому просить суд долучити в якості доказу по справі №915/131/23 Витяг з Акту на знищення документів та справ з 2004 року по 04.03.2022 рік.

25.05.2023 суд ухвалив відкласти судове засідання на 15.06.2023.

14.06.2023 від Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Cил України в електронному вигляді до суду надійшло клопотання про заміну сторони у справі б/н від 14.06.2023 (вх.№7802/23), в якому просить суд здійснити заміну позивача у справі №915/131/23 - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв його правонаступником - Миколаївським квартирно-експлуатаційним управлінням Командування Сил логістики Збройних Cил України.

Ухвалою суду від 15.06.2023 клопотання Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Cил України було задоволено.

15.06.2023 від позивача до суду в електронному вигляді надійшло клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 15.06.2023 (вх.№7829/23).

15.06.2023 суд ухвалив відкласти судове засідання на 27.07.2023.

Представники сторін в судове засідання 27.07.2023 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 27.07.2023 судом оголошено про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі.

Після виходу з нарадчої кімнати у судовому засіданні 27.07.2023 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16.08.2016 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаїв (надалі - сторона-1, позивач у справі) правонаступником, якого є Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України та Товариством з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" (надалі - сторона-2, відповідач у справі) укладено Договір №13 про спільний обробіток землі (надалі - Договір), відповідно до умов якого з метою відпрацювання співпраці з підприємствами і залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності та життєздатності КЕВ м.Миколаїв, сторони за цим договором домовилися про спільну діяльність і співробітництво без утворення юридичної особи з використанням земель, які надані стороні-1 в безстрокове користування та можливостей сторони-2 спільно діяти для досягнення загальних цілей, а саме: вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва, збирання, зберігання та їх подальша реалізація (п.1.1 Договору).

До спірного Договору між сторонами було укладено Додаткові угоди: №1 від 07.04.2017, №2 від 10.09.2018, №3 від 13.02.2019 та №4 від 30.11.2020.

Відповідно до п.6.1 Договору (в редакції Додаткових угод №1 від 07.04.2017 та №4 від 30.11.2020) внесок сторони-1 - вартість права обробки земельних ділянок загальною площею 5000 га, згідно до Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору, а також ділова репутація та ділові зв`язки та складає 11450000,0 грн.

Внесок сторони-2 - грошові кошти, паливно-мастильні матеріали, обробка ґрунтів, сівба, посадка, внесення добрив та засобів захисту рослин, всі необхідні дії щодо вирощування сільськогосподарський культур, а також професійні знання, навички та вміння, ділова репутація та ділові зв`язки, інше, що встановлюють сторони по закінченню сільськогосподарського року (п.6.2 Договору).

Згідно п.7.1 Договору грошові та майнові внески сторін є їх спільною власністю. Земельна ділянка є власністю держави. При повному розподілу прибутку майно, створене за договором є власністю сторони-2 жодна із сторін не має права розпоряджатись майном, що є внеском іншої сторони та яке належало їй на праві власності без її дозволу.

Відповідно до п.8.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 07.04.2017) прибуток, що отримується сторонами від спільної обробки землі, підлягає розподілу пропорційно понесеним фактичним затратам на вирощування сільськогосподарської продукції, при цьому сторона-1 в будь-якому випадку (окрім випадків, передбачених договором) повинна отримати прибуток у розмірі не менше частки та внеску, визначеному у статті 6 цього договору.

Згідно п.8.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку стороні-1 та утримання відповідної частки прибутку стороною-2.

Відповідно до п.8.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.09.2018) сторони погодились, що сторона-2 перераховує стороні-1 щомісячно, до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200000,0 грн та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1708333,34 грн, що в загальному дорівнює розміру внеску сторони-1, як дострокове розподілення очікуваного прибутку від спільної діяльності у поточному календарному році.

При цьому сторони домовились, що розподіл прибутку в 2018 році здійснюватиметься наступним чином: сторона-2, починаючи з 20.09.2018 та в подальшому до 20 числа кожного поточного місяця, здійснює перерахунок на розрахунковий рахунок сторони-1 грошових коштів у розмірі 1708333,34 грн, при цьому частина прибутку, в сумі 4616666,68 грн, що підлягала сплаті за січень-серпень 2018 року, має бути перерахована стороною-2 до 20 грудня 2018 року. Кінцевим строком розподілу прибутку у 2018 році вважається 20 грудня 2018 року. За умов належного виконання зазначеного порядку розподілу прибутку сторона-2 набуває права самостійно та на власний розсуд розпоряджатись рештою результатів спільної діяльності.

Відповідно до п.11.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 13.02.2019) в разі порушення стороною-2 умов договору, в частині порядку чи строків дострокового розподілу прибутку, остання зобов`язана сплатити на користь сторони-1 пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, визначеного пунктом 8.4 Договору.

Додатковою угодою №4 від 30.11.2020 доповнено п.11.4 Договору абзацом другим наступного змісту: "У разі прострочення, несвоєчасної або не в повному обсязі сплати стороною-2 на рахунок сторони-1 грошових коштів, визначених як компенсація земельного податку, сплата всіх нарахованих та належних до сплати штрафних санкцій та/чи недоїмки, покладаються на сторону-2".

Згідно п.12.1 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту укладення.

Відповідно до п.12.2 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) цей договір укладений строком на 9 сільськогосподарських років, тобто до 31.12.2025 року з обов`язковим щорічним узгодженням (індексацією) ціни внесків сторін за цим договором на кожний наступний сільськогосподарський рік впродовж строку дії договору. Зміна (збільшення, зменшення) розміру внесків сторін ґрунтується на рівні інфляції в країні на момент визначення розміру внесків. Обов`язкове щорічне узгодження (індексація) ціни внесків проводиться сторонами в строк до 01 січня кожного року індексація внесків сторін у 2016 та 2017 роках не проводиться.

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

У зв`язку з невиконання відповідачем обов`язків за Договором в частині своєчасного розподілу прибутку за період з 01.10.2016 по 30.09.2021, позивачем було нараховано пеню за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 117433,28 грн, направлено відповідачу претензією №1580 від 09.11.2022 разом із розрахунком пені з вимогою її сплатити.

Вказана претензія залишались без відповіді та без задоволення.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати договірних внесків (щодо розподілу прибутку за період з серпня 2020 року по липень 2021 року зі значним простроченням платежів) позивачем на підставі п.11.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) нараховано пеню в розмірі 118283,17 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до п.15 Положення про Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України, що затверджене наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України №195 від 26.05.2023, Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України є правонаступником Квартирно-експлуатаційного відділу м.Миколаїв.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.06.2023, 02.06.2023 змінено найменування юридичної особи (повного та/або скороченого) позивача () з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв на Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України.

Ухвалою від 15.06.2023 суд замінив позивача у справі №915/131/23 - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв () на його правонаступника - Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України (54056, м.Миколаїв, пр-т.Миру, буд.62-А, ).

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими судом доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Враховуючи положення ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.6.1 Договору (в редакції Додаткових угод №1 від 07.04.2017 та №4 від 30.11.2020) внесок сторони-1 - вартість права обробки земельних ділянок загальною площею 5000 га, згідно до Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору, а також ділова репутація та ділові зв`язки та складає 11450000,0 грн.

Відповідно до п.8.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.09.2018) сторони погодились, що сторона-2 перераховує стороні-1 щомісячно, до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200000,0 грн та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1708333,34 грн, що в загальному дорівнює розміру внеску сторони-1, як дострокове розподілення очікуваного прибутку від спільної діяльності у поточному календарному році.

При цьому сторони домовились, що розподіл прибутку в 2018 році здійснюватиметься наступним чином: сторона-2, починаючи з 20.09.2018 та в подальшому до 20 числа кожного поточного місяця, здійснює перерахунок на розрахунковий рахунок сторони-1 грошових коштів у розмірі 1708333,34 грн, при цьому частина прибутку, в сумі 4616666,68 грн, що підлягала сплаті за січень-серпень 2018 року, має бути перерахована стороною-2 до 20 грудня 2018 року. Кінцевим строком розподілу прибутку у 2018 році вважається 20 грудня 2018 року. За умов належного виконання зазначеного порядку розподілу прибутку сторона-2 набуває права самостійно та на власний розсуд розпоряджатись рештою результатів спільної діяльності.

Таким чином, відповідач за умовами спірного договору зобов`язаний був до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200000,0 грн та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1708333,34 грн, здійснювати перерахунок на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в зазначених сумах та у періодах.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про своєчасність виконання ним договірних зобов`язань перед позивачем.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Пунктом 3) ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до умов Договору відповідач був зобов`язаний до 20 числа кожного поточного місяця (починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року в сумі 200000,0 грн, а з липня по грудень поточного календарного року - в сумі 1708333,34 грн), перераховувати на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п.11.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 13.02.2019) в разі порушення стороною-2 умов договору, в частині порядку чи строків дострокового розподілу прибутку, остання зобов`язана сплатити на користь сторони-1 пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, визначеного пунктом 8.4 Договору.

Відповідачем, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, оплата щомісячних платежів здійснювалась нерегулярно, із простроченнями, у зв`язку з чим, позивачем, на підставі п.п.8.4, 11.4 Договору, нарахована пеня за період з 21.08.2020 по 28.07.2021 за прострочення сплати щомісячних платежів з серпня 2020 року по липень 2021 року.

Слід зазначити, що період, протягом якого особа має право звернутися за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів обмежено нормами чинного законодавства певним строком.

Зі змісту ст.256 ЦК України вбачається, що строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, є позовною давністю.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік (ч.1, п.1) ч.2 ст.258 ЦК України).

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (п.570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п.51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що у зв`язку з несвоєчасністю сплати платежів відповідачем за Договором право позивача, за захистом якого останній звернувся до суду, слід вважати порушенням.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у відзиві зазначає, що на час звернення позивача до суду вже сплив строк позовної давності, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з проханням про застосування строків позовної давності відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України до вимог Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" пені у розмірі 118283,17 грн, що відображено у відзиві б/н від 22.03.2023 (вх.№3603/23 від 23.03.2023).

В свою чергу позивач виклав свої заперечення на відзив відповідача у письмовій відповіді на відзив б/н від 28.03.2023 (вх.№3838/23 від 28.03.2023), в якій просить суд задовольнити вимоги КЕВ м.Миколаїв в повному обсязі та не застосовувати строки позовної давності на підставі п.19 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України та зазначив про наступне. Предметом позовних вимог є стягнення пені за прострочення виконання зобов`язань строк виконання яких настав в серпні 2020 - липні 2021 року. Тобто, згідно приписам ст.258 ЦК України, до вказаних вимог застосовується строк позовної давності в один рік, оскільки сторони не погодили в Договорі іншого, та відповідно кінцевим строком для подання позовної заяви за найдавнішою вимогою був серпень 2021, та відповідно за останньою липень 2022 року. При цьому, пунктом 19 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. В той же час, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/22 введено воєнний стан на всій території України, який станом на момент написання вказаної відповіді на відзив продовжений на підставі Указу президента України від 06.02.2023 №58/23 строком на 90 діб. Позивач зазначає, що позовна заява, направлена до Господарського суду Миколаївської області поштовою кореспонденцією 31.01.2023, подана в межах строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені за прострочення виконання, починаючи з лютого 2021 року, оскільки днем виконання згідно платіжної інструкції №32 від 25.02.2021 стало саме 25.02.2021, а відтак строк пред`явлення вимоги до судового розгляду станом на момент подання позову до суду не сплив.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 31.01.2023 (згідно відмітки поштового відділення на поштовому конверті).

15.03.2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX (який набрав чинності 17.03.2022), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

Пунктом 4 частини 1 статті 263 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності зупиняється, лише якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розширив обставини зупинення позовної давності.

Отже з 24.02.2022 перебіг позовної давності зупинився, якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях. А з 17.03.2022 (дата набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану») зупинився для будь-яких зацікавлених у судовому захисті осіб. Причому, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування воєнного стану. І лише від дня припинення останнього, плин строку захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного суб`єктивного права в судовому порядку продовжиться, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Щодо нарахованої позивачем пені за період з 21.08.2020 по 09.02.2021 (за несвоєчасну оплату щомісячних платежів серпня 2020 року - січня 2021 року), то станом на дату подання позову строк для звернення до суду з цими вимогами позивачем був пропущений.

Посилання позивача на те, що вказаний строк позовної давності пропущено з поважних причин, через знищення документів та справ внаслідок військової агресії рф проти України, судом відхиляються, оскільки вказані дії вчинені позивачем 21.03.2022, а строк позовної давності для стягнення пені за період з 21.08.2020 по 09.02.2021 почав спливати з 21.08.2021 та вважається повністю пропущеним з 09.02.2022.

Щодо щомісячного платежу, який мав бути сплачений відповідачем у лютому 2021 року слід зазначити наступне.

Станом на 20.02.2021 відповідач мав сплатити позивачу 200000,0 грн (платіж за лютий 2021 року). Погашення цієї заборгованості відбулось 25.02.2021 (по платіжній інструкції №32 від 25.02.2021). За прострочку вказаної оплати позивач нарахував відповідачу пеню за період з 21.02.2021 по 25.02.2021, врахувавши і день оплати боргу, що суперечить приписам ч.6 ст.232 ГК України, ст.549 ЦК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та позиції Верховного Суду, викладеній у п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», згідно яких пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, тому день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені. (Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16, від 10.04.2018 у справі № 910/13064/17).

Таким чином, за прострочення оплати щомісячного платежу за лютий 2021 року, пеня може бути нарахована лише за період з 21.02.2021 по 24.02.2021. Відповідно, строк позовної давності в один рік для звернень до суду з вимогами про стягнення пені за вказаний період збіг 24.02.2022. Позов у цей період не було подано, перебіг позовної давності для позивача зупинився 17.03.2022, оскільки позивач є юридичною, а не фізичною особою, на яку розповсюджується дія п.4) ч.1 ст.263 ЦК України.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для стягнення пені, нарахованої за несплату щомісячних платежів за серпень 2020 року - лютий 2021 року.

Судом розмір пені, нарахованої позивачем за вказаний період уточнено та з`ясована наявність арифметичних помилок при її нарахуванні (наприклад, розмір пені за період з 21.02.2021 по 25.02.2021, за вихідними даними позивача, має становити 328,77 грн, а не 1643,84 грн, як зазначає позивач) та методологічних помилок, коли день фактичної сплати заборгованості включався позивачем у період нарахування. За розрахунками суду, розмір пені, за визначений позивачем період з 21.08.2020 по 24.02.2021 становить 95774,63 грн, а не 99818,11 грн, які нараховані позивачем.

Відповідачем під час розгляду справи заявлено про пропуск строку позовної давності, тому судом мають бути застосовані наслідку його збігу.

За вказаних обставин, в частині стягнення пені, нарахованої за період з 21.08.2020 по 24.02.2021 у сумі 95774,63 грн, в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

В частині стягнення пені, нарахованої за 25.02.2021 у сумі 65,75 грн у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю її нарахування у день оплати заборгованості. Крім того, в стягненні пені нарахованої за період з 21.08.2020 по 24.02.2021 у сумі 4043,48 грн (99818,11 - 95774,63) також слід відмовити у зв`язку з безпідставністю її нарахування у день оплати заборгованості та внаслідок арифметичних помилок при її нарахуванні.

Що стосується решти вимог позивача, то розмір пені також підлягає уточненню з урахуванням того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

Розмір пені уточнено судом, виходячи з наступного розрахунку:

1. 20.03.2021 відповідач мав сплатити позичу щомісячний платіж у сумі 200000,0 грн. Оплата здійснена 15.04.2021, тобто з порушенням строку, по платіжній інструкції №85.

Таким чином, прострочка оплати становить 25 днів (з 21.03.2021 по 14.04.2021); при ставці НБУ- 6,5%, пеня нарахована на суму боргу 200000,0 грн становить 1780,82 грн. (200000,0 х 13,0% х 25 дн. / 365 дн.).

2. 20.04.2021 відповідач мав сплатити позичу щомісячний платіж у сумі 200000,0 грн. Оплата здійснена з порушення строку декількома платежами, а саме:

- 31.05.2021 - 45000,0 грн (по платіжній інструкції №109);

- 02.06.2021 - 50000,0 грн (по платіжній інструкції №110);

- 08.06.2021 - 30000,0 грн (по платіжній інструкції №115);

- 11.06.2021 - 50000,0 грн (по платіжній інструкції №117);

- 23.06.2021 - 20000,0 грн (по платіжній інструкції №121);

- 15.07.2021 - 5000,0 грн (по платіжній інструкції №137).

Таким чином, за період прострочки з 21.04.2021 по 30.05.2021 (40 дн.) при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 200000,0 грн становить 3287,67 грн (200000,0 х 15,0% х 40 дн. / 365 дн.):

- за період прострочки з 31.05.2021 по 01.06.2021 (2 дн.) при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 155000,0 грн (200000,0 - 45000,0) становить 127,4 грн (155000,0 х 15,0% х 2 дн. / 365 дн.):

- за період прострочки з 02.06.2021 по 07.06.2021 (6 дн.) при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 105000,0 грн (155000,0 - 50000,0) становить 258,9 грн (155000,0 х 15,0% х 2 дн. / 365 дн.):

- за період прострочки з 08.06.2021 по 10.06.2021 (3 дн.) при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 75000,0 грн (105000,0 - 30000,0) становить 92,47 грн (75000,0 х 15,0% х 3 дн. / 365 дн.):

- за період прострочки з 11.06.2021 по 22.06.2021 (12 дн.) при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 25000,0 грн (75000,0 - 50000,0) становить 123,29 грн (25000,0 х 15,0% х 12 дн. / 365 дн.):

- за період прострочки з 23.06.2021 по 14.07.2021 (22 дн.) при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 5000,0 грн (25000,0 - 20000,0) становить 45,21 грн (5000,0 х 15,0% х 22 дн. / 365 дн.).

3. 20.05.2021 відповідач мав сплатити позичу щомісячний платіж у сумі 200000,0 грн. Оплата здійснена 15.07.2021, тобто з порушенням строку, по платіжній інструкції №137.

Таким чином, прострочка оплати становить 55 днів (з 21.05.2021 по 14.07.2021); при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 200000,0 грн становить 4520,55 грн. (200000,0 х 15,0% х 55 дн. / 365 дн.).

4. 20.06.2021 відповідач мав сплатити позичу щомісячний платіж у сумі 200000,0 грн. Оплата здійснена 15.07.2021, тобто з порушенням строку, по платіжній інструкції №137.

Таким чином, прострочка оплати становить 24 днів (з 21.06.2021 по 14.07.2021); при ставці НБУ- 7,5%, пеня нарахована на суму боргу 200000,0 грн становить 1972,6 грн. (200000,0 х 15,0% х 24 дн. / 365 дн.).

5. 20.07.2021 відповідач мав сплатити позичу щомісячний платіж у сумі 1708333,34 грн. Оплата здійснена 28.07.2021, тобто з порушенням строку, по платіжній інструкції №195.

Прострочка оплати, при ставці НБУ- 7,5%, становить 2 днів (з 21.07.2021 по 22.07.2021); пеня нарахована на суму боргу 1708333,34 грн становить 1404,11 грн. (1708333,34 х 15,0% х 2 дн. / 365 дн.).

Прострочка оплати, при ставці НБУ- 8%, становить 5 днів (з 23.07.2021 по 27.07.2021); пеня нарахована на суму боргу 1708333,34 грн становить 3744,29 грн. (1708333,34 х 16,0% х 5 дн. / 365 дн.).

Враховуючи викладене, суд вважає, що стягненню підлягає пеня у загальній сумі 17357,31 грн.

В задоволені позовних вимог в частині стягнення 95774,63 грн пені слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, а в частині стягнення 5151,23 грн (118283,17 - 95774,63) пені слід відмовити у зв`язку з відсутністю правових підстав для її стягнення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" (57116, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Михайлівка, Степівська ТГ, вул.Польова, буд.4А, ) на користь Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України (54056, м.Миколаїв, пр-т.Миру, буд.62-А, ) 17357,31 грн пені та 393,73 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення ьсуду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 07.08.2023 року.

Суддя М.В. Мавродієва