УХВАЛА

м. Київ

11.08.2023Справа № 910/12455/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" (м. Київ)

про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" (м. Київ)

до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (м. Київ)

про визнання недійсним одностороннього правочину з відмови від договору,

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про визнання одностороннього правочину з відмови Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, від договору управління майном (активами) від 13.06.2022 №б/н, наданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" повідомленням від 03.08.2023 №1491/6.1-33-23/6, недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що одностороннє розірвання відповідачем укладеного з позивачем договору управління від 13.06.2022 вчинено з грубим порушенням вимог чинного законодавства України та умов означеного договору.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" про забезпечення позову, відповідно до прохальної частини якої заявник просить суд заборонити відповідачу до вирішення спору вчиняти заходи щодо зміни управителя нерухомого майна підприємств, що були передані в управління позивачу відповідно до Договору управління від 13.06.2022 року №б/н.

07.08.2023 заявником подано клопотання про долучення доказів сплати судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову.

08.08.2023 від заявником подано додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

09.08.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд встановив наступне.

Обґрунтовуючи наявність підстав для забезпечення позову, позивач зазначає, що на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 09.05.2022 у справі №953/17529/19 в кримінальному провадженні №0000022 від 30.01.2019, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №385-р від 13.05.2022 "Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках", між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" та Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, був укладений договір управління майном (активами) від 13.06.2022 №б/н, відповідно до умов якого АРМА передало позивачу в управління активи (нерухоме майно підприємств Групи "Глуско Україна"). Строк дії договору - до 14.06.2027.

Відповідно до умов укладеного договору позивач отримав від АРМА право розпоряджатись переданими йому активами протягом погодженого терміну дії договору, за власних розсудом та за дотриманням умов, встановлених договором.

У процесі виконання умов вказаного договору управління позивач вчиняв усі необхідні дії на виконання укладеного договору та в повному обсязі виконував свої зобов`язання.

03.08.2023 позивач отримав від відповідача лист-повідомлення №№1491/6.1-33-23/6 від 03.08.2023 про порушення умов укладеного договору управління від 13.06.2022, у зв`язку з чим відповідач, керуючись п. п. 6.5. та 6.6. цього договору, повідомив про відмову (припинення) в односторонньому порядку Договору управління майном (активами) від 13.06.2022, укладеного між АРМА та позивачем.

Позивач вважає зазначені дії незаконними та вказує, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, який прийняв неправомірне рішення від 03.08.2023 про відмову (припинення) в односторонньому порядку дії договору управління активами (майном) від 13.06.2022, можуть наступити значні негативні наслідки у процесі експлуатації даних активів через зупинення подальшої діяльності Управителя управління, відновлення та розвитку діяльності мережі АЗС, у тому числі: зупинення діяльності понад 84 об`єктів комерційної діяльності, припинення трудової діяльності 950 працівників, зупинення постачання нафтопродуктів, припинення платежів до бюджетів всіх рівнів та виплат з заробітної тощо.

Позивач вказує, що йому стало відомо, що Кабінетом Міністрів України наразі розглядається перспектива передачі арештованих активів Публічному акціонерному товариству "Укрнафта", доказом чого є запрошення НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укрнафта" прийняти участь в нараді 07.08.2023 стосовно застосування особливої процедури управління активами у виняткових випадках на виконання доручення Прем`єр-міністра України до листа АРМА № 8715/1-9-23/6 від 03.08.2023.

У відповідності до частин 1-4 ст. 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" у виняткових випадках управління активами, зазначеними в частині першій статті 21 цього Закону, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, може здійснюватися шляхом їх передачі в управління підприємству, установі, організації, що належить до сфери управління міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, або господарському товариству, 50 і більше відсотків акцій (часток) якого знаходиться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків (далі - підприємство), на підставі рішення Кабінету Міністрів України без дотримання вимог, передбачених частиною другою статті 21 цього Закону.

Національне агентство повідомляє Кабінет Міністрів України про необхідність застосування передбачених цією статтею особливостей передачі в управління активів невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня завершення перевірки, проведеної відповідно до статті 22 цього Закону, під час якої виявлено обставини негативного характеру, визначені пунктами 1 або 2 частини першої цієї статті.

Кабінет Міністрів України не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання від Національного агентства інформації, визначеної частиною другою цієї статті, доручає міністерству, іншому центральному органу виконавчої влади, до повноважень якого належить формування та/або реалізація державної політики у сфері, в якій існує ризик виникнення обставин негативного характеру та/або до якої належать відповідні активи, провести консультації щодо визначення управителем таких активів підприємства, визначеного абзацом першим частини першої цієї статті.

За результатами консультацій, передбачених частиною третьою цієї статті, відповідне міністерство, інший центральний орган виконавчої влади за погодженням з Національним агентством вносить на розгляд Кабінету Міністрів України проект рішення про передачу в управління активів у зв`язку з винятковим випадком.

Таким чином, позивач стверджує, що наразі АРМА вчиняються активні дії щодо укладення нового договору на управління майном (активами), отриманих на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 09.05.2022 у справі №953/17529/19.

При цьому, прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про передачу в управління активів у зв`язку з винятковим випадком будь-якому іншому підприємству, установі, організації, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав та законних інтересів ТОВ "Нафтогаз Ойл Трейдинг" та призведе до негативних наслідків не тільки для позивача, а й третіх осіб, оскільки:

- потребуватиме судового оскарження розпорядження Кабінету Міністрів України, а також укладених на його підставі договорів про управління майном;

- може призвести до зупинення діяльності понад 84 об`єктів комерційної діяльності, припинення трудової діяльності 951 працівників, зупинення постачання нафтопродуктів, припинення платежів до бюджетів всіх рівнів та виплат з заробітної плати тощо.

За доводами позивача, заявлені вимоги спрямовані на захист його права та законного інтересу на можливість здійснювати управління переданими йому в управління активами (корпоративними правами) у статутних капіталах підприємств Групи "Глуско Україна" на умовах укладеного з АРМА договору управління активами (майном) від 08.06.2022, яке може трактуватися як правомірне очікування настання певних обставин, що у розумінні ЄСПЛ є правом власності, яке підлягає захисту відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд. Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов`язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави - учасниці. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Тому вжиття обраних позивачем заходів до забезпечення позову, на його думку, відповідає вимогам ст. 6 Конвенції та зобов`язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Позивач вважає, що прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про передачу в управління активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, є одним із ключових етапів процедури укладення договору управління майном (активами) у виняткових випадках, передбачених ст. 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». Спрямованість дій АРМА на зміну управителя спірними активами та ініціювання прийняття відповідного рішення Кабінетом міністрів України не є припущенням, а чітко озвучено головою АРМА Оленою Думою та повідомлено пресслужбою Національного агентства (докази додаються).

08.08.2023 КМУ розроблено проєкт Розпорядження відповідно до якого планується передача в управління АТ "Укрнафта" активів мережі "Глуско", на які накладено арешт в межах кримінальної справи. У випадку прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про передачу активів іншому управителю, та вчинення АРМА дій на реалізацію цього рішення, заявник, у випадку невжиття заходів забезпечення позову, змушений буде знову звертатися до суду з позовами про визнання противоправними дій та рішень учасників спірних правовідносин.

Крім цього, у подальшому новий Управитель буде проводити діяльність, що безумовно вплине на діяльність та стан активів.

Таким чином, оскільки сукупність викладеного вище свідчить, що на виконання ухвали слідчого судді від 09.05.2022 у справі №953/17529/19 АРМА вчиняються активні дії щодо передачі активів Групи підприємств "Глуско Україна", які є предметом Договору між ТОВ "Нафтогаз Ойл Трейдинг" та АРМА, в управління новому управителю - АТ "Укрнафта", то наразі є достатньо обґрунтоване припущення, що такі активи будуть передані в управління АТ "Укрнафта", що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених ТОВ "Нафтогаз Ойл Трейдинг".

Так, у випадку незабезпечення позову ТОВ "Нафтогаз Ойл Трейдинг" не зможе захистити свої права в межах даного одного судового провадження без нових звернень до суду, оскільки буде вимушено також оскаржувати і обрання АТ "Укрнафта" управителем активів.

Сукупність викладеного, за твердженнями позивача, свідчить про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви ТОВ "Нафтогаз Ойл Трейдинг" про забезпечення позову в справі №910/12455/23.

Найбільш ефективним заходом забезпечення позову, який належить застосувати, є заборона іншим особам до вирішення даного спору вчиняти дії, що стосуються предмета спору, а саме - в порядку статті 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" здійснювати передачу в управління будь-якому іншому підприємству, установі, організації активів, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 09.05.2022 у кримінальному провадженні № 0000022 від 30.01.2019.

З огляду на вказане вище позивач просить суд застосувати захід забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а саме, - заборонити будь-яким особам до вирішення даного спору здійснювати передачу в управління будь-якому підприємству, установі, організації активів, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 09.05.2022 у кримінальному провадженні №0000022 від 30.01.2019, в порядку статті 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язане вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями пунктів 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.19. у справі № 902/48318, від 28.08.19. у справі № 910/4491/19, від 12.05.20. у справі № 910/14149/19, від 21.01.21. у справі № 924/881/16.

Згідно зі ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 також висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічна права позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 910/7511/19, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19, від 23.12.2020 у справі № 911/949/20.

Судом встановлено, що заява позивача про забезпечення позову обґрунтована підготовкою та розробленням Кабінетом Міністрів України проекту розпорядження про передачу в управління АТ "Укрнафта" активів мережі "Глуско", що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав та законних інтересів ТОВ "Нафтогаз Ойл Трейдинг" та призведе до негативних наслідків не тільки для позивача, а й третіх осіб, оскільки потребуватиме судового оскарження розпорядження Кабінету Міністрів України, а також укладених на його підставі договорів про управління майном; може призвести до зупинення діяльності понад 84 об`єктів комерційної діяльності, припинення трудової діяльності 951 працівників, зупинення постачання нафтопродуктів, припинення платежів до бюджетів всіх рівнів та виплат з заробітної плати тощо.

Як вірно зазначає позивач, вчиненні відповідних дій здійснюється Кабінетом Міністрів України, який не являється стороною даної справи та до нього не пред`явлено вимог у поданій позовній заяві.

При цьому за висновком суду обраних позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає змісту пред`явлених до відповідача позовних вимог та предмету позовних вимог - про визнання одностороннього правочину з відмови АРМА від договору управління майном (активами) від 13.06.2022 №б/н, наданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" повідомленням від 03.08.2023 №1491/6.1-33-23/6, недійсним.

Крім того, заявником не обґрунтовано і не мотивовано наявності виключних правових підстав для втручання суду в повноваження та діяльність як Кабінету Міністрів України, так і невизначеного кола осіб, яких може стосуватися рішення про забезпечення позову.

У порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати заявника по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" у задоволенні заяви від 09.08.2023 про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 11.08.2023 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко