УХВАЛА

18 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/9216/22

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Малашенкової Т. М. (головуючої), Банаська О. О., Булгакової І. В., Васьковського О. В., Дроботової Т. Б., Кібенко О. Р., Рогач Л. І., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ПрАТ « «НЕК «Укренерго», скаржник)

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023

у справі №910/9216/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (далі - «ДТЕК Східенерго»)

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 124 142 718, 02 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДТЕК Східенерго» звернулось до суду з позовом до ПрАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати отриманої електричної енергії на підставі договору про участь у балансуючому ринку, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість, а також виникли підстави для стягнення з останнього пені, відсотків річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 закрито провадження у справі №910/9216/22 за позовом ТОВ «ДТЕК Східенерго» до ПрАТ «НЕК «Укренерго» в частині позовних вимог про стягнення 16 167 276, 82 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023, у справі №910/9216/22 позов ТОВ «ДТЕК Східенерго» задоволено частково; стягнуто з ПрАТ «НЕК «Укренерго» на користь ТОВ «ДТЕК Східенерго» заборгованість у розмірі 116 328 573, 29 грн, 3% річних у розмірі 888 064, 48 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 845 601, 79 грн; відмовлено в частині стягнення пені у розмірі 1 080 478, 46 грн.

Попередні судові інстанції у прийнятті оскаржуваних рішень виходили з того, що:

- матеріалами справи підтверджується несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати коштів за поставлену електричну енергію на підставі Договору, відтак вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню;

- відповідач не спростував належними та допустимими доказами, розмір заявленої до стягнення суми заборгованості, при цьому, останні є меншими, ніж погоджені сторонами в актах приймання-передачі;

- оскільки, акти підписані, мотивовані зауваження не були висловлені, докази несвоєчасного направлення актів відсутні, а, отже, згідно з пунктом 4.3 Типового договору про участь у балансуючому ринку, остаточний розрахунок відповідача перед позивачем мав бути здійснений протягом 7 робочих днів, з дати виставлення актів;

- водночас порядок розрахунків, передбачений пунктом 4.3 Договору застосовується при остаточному розрахунку, тобто у разі, невідповідності між сумами у виставлених згідно з Правилами ринку рахунках та вартістю фактично переданої електричної енергії за місяць, яку сторони підтверджують шляхом підписання відповідних актів, зокрема у бік збільшення;

- при цьому з урахуванням приписів Правил ринку та умов Договору, що зобов`язують сторін при виставленні рахунків та здійсненні розрахунків керуватись Правилами ринку, відповідач зобов`язаний був оплатити позивачу вартість придбаної балансуючої електричної енергії протягом 4 банківських днів, з дати направлення (виставлення рахунку);

- позивач не був позбавлений права рахувати виникнення заборгованості згідно з пунктом 7.7.4 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №307 (далі - Правила ринку), проте не скористався даним правом та визначив дати виникнення боргу за кожен місяць, з урахуванням дати складання актів приймання-передачі, що зумовило зменшення періоду прострочення, оскільки, рахунки підлягали оплаті датами раніше, ніж акти;

- судом не приймаються до уваги заперечення відповідача з приводу проставлення електронно-цифрових підписів на актах іншими датами, ніж дата їх складання, оскільки, відповідачем не зазначено обґрунтованих причин та не надано доказів в підтвердження правомірності підстав несвоєчасного проставлення на актах ЕЦП. Крім того, як уже було зазначено вище в рішенні, оскільки, акти підписані сторонами, заперечень щодо несвоєчасного направлення актів відповідачу не висловлено та мотивована відмова від підписання актів відсутня, оплата згідно з актами мала бути здійснена з урахуванням дати їх виставлення;

- суд відхиляє доводи відповідача про відсутність вини останнього у простроченні виконання своїх зобов`язань з посиланням на те, що ПАТ «НЕК «Укренерго» оплачує придбану балансуючу електричну енергію з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання оператора системи передачі, у зв`язку з чим оплата здійснюється після надходження коштів на цей рахунок від інших учасників балансуючого ринку, з огляду на те, що чинне законодавство не містить імперативної заборони щодо розрахунку відповідача з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, навпаки, передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання;

- посилання відповідача на форс-мажорні обставини, у зв`язку з воєнним станом та продовження строків виконання зобов`язань на час дії воєнного стану, судом не приймаються до уваги, оскільки, відповідачем не доведено, які саме обставини, пов`язані з воєнним станом вплинули на його можливість виконати свої грошові зобов`язання. Тобто відповідачем не доведено, що саме форс-мажорні обставини стали підставою неналежного виконання ним своїх зобов`язань перед позивачем;

- матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленої позивачем на виконання умов договору балансуючої електричної енергії, а відтак у позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів статті 625 ЦК України;

- суд перевірив розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, здійснений позивачем, та вважає його обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що підлягає задоволенню;

- суд не приймає контррозрахунок відповідача, зроблений з урахуванням дати проставлення на актах ЕЦП, оскільки, суду не наведено обґрунтованих підстав для несвоєчасного підписання актів приймання-передачі, зокрема, висловлення мотивованих зауважень, щодо даних, вказаних в актах. Тобто відповідачем не надано пояснень чи доказів в підтвердження причин підписання актів приймання-передачі не датою їх складання чи протягом 3 робочих днів з дати отримання. Відповідачем не надано доказів висловлення взагалі будь-яких заперечень позивачу щодо кількості та вартості придбаної електричної енергії. Суд відзначає, що згідно з Правилами ринку та умов Договору позивач мав право рахувати прострочення відповідача з урахуванням дат виставлення рахунків, проте не скористався своїм правом та здійснив розрахунок на підставі підписаних сторонами актів, що зумовили зменшення періоду нарахування санкцій. Проте, оскільки, суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог, то перерахунок судом здійснювався в межах періодів прострочення, визначених позивачем;

- враховуючи приписи пункту 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, ПАТ «НЕК «Укренерго» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі №910/9216/22 у частині задоволених позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах: абзац 3 пункту 4.2.1, пункту 7.7.4 глави 7.7 розділу VII Правил ринку; пункту 4.3 Типового договору про участь у балансуючому ринку (додаток 7 до Правил ринку) в редакції, чинній з 01.02.2022 до 06.05.2022; частини другої статті 6, частини першої статті 7, статті 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» щодо створення електронного документа; статті 14 ГПК України, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку з вищевказаними нормами законодавства

Ухвалою Верховного Суду від 16.05.2023, зокрема, відкрито касаційне провадження та призначено розгляд касаційної скарги ПрАТ «Укренерго» у цій справі у судовому засіданні.

Ухвалою від 06.07.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів: Малашенкової Т. М. - головуючої, Бенедисюка І. М. та Колос І. Б. справу №910/9216/22 передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Зазначена ухвала від 06.07.2023 мотивована необхідністю відступлення від висновку Верховного Суду у постанові від 03.02.2023 у справі №910/9374/21 шляхом його уточнення/конкретизації щодо імперативності/диспозитивності застосування пункту 7.7.4 Правил ринку та пункту 4.3 Типового договору про участь у балансуючому ринку до спірних правовідносин у контексті урегульованості строку виникнення зобов`язання щодо оплати за поставлену електричну енергію, так і порядку оплати за таким зобов`язанням.

Колегія суддів у цій справі, ураховуючи пункт 4.3 Договору, вважає, що Договором врегульовано як строк виникнення зобов`язання щодо оплати, так і сам порядок оплати за таким зобов`язанням.

Втім, ураховуючи пункт 17.15 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.02.2023 у справі №910/9374/21, вбачається, що сторони у спірних правовідносинах мають керуватись умовами Договору про участь у балансуючому ринку, а саме пунктом 4.3 Договору, яким встановлені строки оплати. При цьому, колегія суддів відзначила, що Правила ринку регулюють лише питання направлення (надсилання, виставлення) рахунків і також не визначають строки (терміни) виконання зобов`язання щодо оплати.

У той же час, об`єднана палата у абзаці 2 пункту 17.16 даної постанови посилається на пункт 7.7.4 Правил ранку та відзначає, що оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох банківських днів з дати направлення рахунка. При цьому у пункті 19 даної постанови вбачається висновок, що направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється адміністратором розрахунків (АР) через систему управління ринком. Іншого порядку та способу направлення рахунків, ані Правилами ринку, ані умовами Договору не передбачено, а тому суд вважає належним їх направлення (формування) АР у системі управління ринком. АР має можливість не тільки отримувати рахунки та ознайомлюватись з їх змістом у момент виставлення таких рахунків у Системі, а й проводити розрахунки за ними.

Відтак, на думку колегії суддів у справі №910/9216/22, існує необхідність у відступленні від вищенаведених висновків Верховного Суду, у тому числі можливо шляхом його уточнення, конкретизації щодо застосування пункту 7.4.4 Правил ринку до спірних правовідносин, ураховуючи пункт 4.3 Договору в контексті виникнення зобов`язання щодо оплати за поставлену позивачем електричну енергію за договором про участь у балансуючому ринку.

Також зазначена колегія суддів вказала на пункт 20 постанови у справі №910/9374/21. Так, об`єднаною палатою переглядались судові рішення попередніх судових інстанцій на відповідність нормам матеріального та процесуального права, висновки про правозастосування яких у конкретних правовідносинах містяться у пунктах 17.15 - 17.19 постанови від 03.02.2023 у справі №910/9374/21, і від правозастосування яких залежала наявність/відсутність підстав для задоволення/відмови у задоволенні позовних вимог, зокрема і щодо нарахованих 3% річних та інфляційних втрат. При цьому, з огляду на подібність правовідносин у справі №910/9374/21 зі справою, що переглядається (№910/9216/22), Верховний Суд (як орган який забезпечує однакове застосування норм права, та висновки якого мають враховуватись іншими судами) не може допустити різного тлумачення/правозастосування одних і тих же норм права у однакових правовідносинах та за однакового правового регулювання таких відносин.

Частиною другою статті 302 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 для розгляду справи №910/9216/22 визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий), Банаська О. О., Баранця О. М., Булгакової І. В., Васьковського О. В., Дроботової Т. Б., Кібенко О. Р., Рогач Л. І., Чумака Ю. Я.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 №762/0/15-23 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до рішення зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2023 №10 до складу об`єднаної палати Касаційного господарського суду обрано суддю Малашенкову Т. М.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 15.08.2023 №29.2-02/2249 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 про відставку судді ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023 для розгляду справи №910/9216/22 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М. (головуючої), Банаська О. О., Баранця О. М., Булгакової І. В., Васьковського О. В., Дроботової Т. Б., Кібенко О. Р., Рогач Л. І., Чумака Ю. Я.

Розпорядженням в. о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 18.08.2023 №29.2-02/2298 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з відпусткою судді Баранця О. М.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 для розгляду справи №910/9216/22 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М. (головуючої), Банаська О. О., Булгакової І. В., Васьковського О. В., Дроботової Т. Б., Кібенко О. Р., Рогач Л. І., Чумака Ю. Я.

Відповідно до частини третьої статті 301 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Керуючись статтями 120, 121, 234, 235, 301, 302, 314, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №910/9216/22 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду на 15 вересня 2023 року о 12:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. №203.

3. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Т. Малашенкова

Судді О. Банасько

І. Булгакова

О. Васьковський

Т. Дроботова

О. Кібенко

Л. Рогач

Ю. Чумак