ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

23 серпня 2023 року м. ХарківСправа № 922/2977/23

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши заяву сторін про затвердження мирової угоди від 10.08.2023 по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМЕДПОЛІС" (02100, м. Київ, вул. Бажова, буд. 9, кімната 43, ідентифікаційний код 21660893)
до Фізичної особи-підприємця Мікляєвої Світлани Григорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційній номер НОМЕР_1 )
про стягнення 78 869,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРМЕДПОЛІС" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Мікляєвої Світлани Григорівни (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди приміщення № 2013/7-а від 31 липня 2013 року у розмірі 64 822,95 грн, пені у розмірі 3 616,02 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 5 796,64 грн та три проценти річних у розмірі 1 388,45 грн, що разом складає: 75 624,06 грн, а також суми основної заборгованості із компенсації позивачу у різниці в оплаті спожитої теплової енергії за договором оренди приміщення № 2013/7-а від 31 липня 2013 року у розмірі 2 629,24 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 521,42 грн та три проценти річних у розмірі 94,63 грн, що разом складає: 3 245,29 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди приміщення № 2013/7-а від 31 липня 2013 року щодо своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 67 452,19 грн за період з 01.03.2022 по 29.06.2023, а також неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за додатковою угодою № 8 від 31 грудня 2021 року до договору оренди приміщення № 2013/7-а від 31 липня 2013 року щодо компенсації позивачу різниці в оплаті спожитої теплової енергії за лютий, квітень та травень 2022 року, внаслідок чого виникла заборгованість із компенсації позивачу у різниці в оплаті спожитої теплової енергії у розмірі 2 629,24 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2977/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст. 167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

08.08.2023 через підсистему "Електронний суд" відповідачем було подано відзив на позовну заяву, який зареєстровано 09.08.2023 за вх.№21137 та, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. До вказаного відзиву на позовну заяву відповідачем було подано клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.08.2023 вказаний відзив на позовну заяву та клопотання відповідача про витребування доказів (вх.№21137 від 09.08.2023) залишено без розгляду у зв`язку з поданням відзиву до суду після закінчення процесуального строку встановленого законом.

14.08.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, який зареєстровано 15.08.2023 за вх.№21619 та, в якому відповідач просив поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, прийняти його до розгляду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. До вказаного відзиву на позовну заяву відповідачем було подано клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.08.2023 задоволено клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. Поновлено процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. Прийнято відзив на позовну заяву до розгляду. Задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Витребувано у Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (, вулиця Плеханівська, 126/2, м. Харків, 61000) інформацію щодо кількості спожитої електроенергії споживачем за адресою: м. Харків, проспект Науки, 22, кімната №2 у період з 24 лютого 2022 року по 27 грудня 2022 р. Встановлено Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" (, вулиця Плеханівська, 126/2, м. Харків, 61000) строк для подання витребуваних доказів до 01.09.2023 включно. Запропоновано Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" (, вулиця Плеханівська, 126/2, м. Харків, 61000) у разі неможливості подати витребувані докази у встановлені строки, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

17.08.2023 до суду надійшла спільна заява сторін (вх.№21957), в якій сторони просять суд затвердити мирову угоду від 10.08.2023 та закрити провадження у справі.

Суд, розглянувши заяву сторін про затвердження мирової угоди та зміст поданої сторонами мирової угоди від 10.08.2023, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд зазначає, що мирова угода не може розглядатися як договір у цивільно-правовому розумінні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положенням ГПК України.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

При цьому, згідно з ч. 5. ст. 192 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Отже, повноваження суду щодо ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди є обмеженими і передбачають можливість відмови у затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду у випадках, передбачених ч. 5 ст. 192 ГПК України.

Зі змісту мирової угоди від 10.08.2023 убачається, що її підписано від імені позивача - директором Кочановою В.С., яка діє на підставі Статуту та особисто відповідачем - фізичною особою - підприємцем Мікляєвою С.Г.

Перевіривши повноваження директора Кочанової В.С. щодо підписання мирової угоди від 10.08.2023, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах: об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав і обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно зі ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" законом або статутом товариства може встановлюватися особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

Тобто, якщо в учасників товариства є бажання обмежити повноваження керівника підприємства на укладання договорів, наприклад, певною сумою або певним видом, вони можуть це зробити, включивши відповідне положення до статуту.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, обмежені повноваження директора юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМЕДПОЛІС" (ідентифікаційний код 21660893) Кочанової Вікторії Михайлівни щодо укладання без попереднього погодження договорів/угод на суму, що перевищує 50 000 гривень.

При цьому, мирову угоду від 10.08.2023 у справі № 922/2977/23 від імені позивача укладено директором Кочановою В.С. на суму 78 869,35 грн, тобто на суму, що перевищує 50 000,00 грн та до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження повноважень означеної особи на укладання від імені позивача вказаної мирової угоди, що перевищує 50 000,00 грн, а саме доказів надання згоди уповноваженими на те органами товариства на укладання цієї мирової угоди.

Отже, мирова угода від 10.08.2023 у справі № 922/2977/23 підписана від імені позивача неуповноваженою на це особою, що згідно положень п. 2 ч. 5 ст. 192 ГПК України є підставою для відмови у затвердженні мирової угоди від 10.08.2023 у справі №922/2377/23 та продовження судового розгляду справи.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що відповідно до ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, сторони не позбавлені права та можливості звернутися до суду повторно із заявою про затвердження мирової угоди, укладеної у відповідності до вимог чинного законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46, 192, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У затвердженні мирової угоди від 10.08.2023 у справі №922/2377/23, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРМЕДПОЛІС" та Фізичною особою-підприємцем Мікляєвою Світланою Григорівною - відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

Ухвала набирає чинності 23.08.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвалу складено (підписано) 23.08.2023.

Суддя І.О. Чистякова