ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

15 серпня 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/3332/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина Миколи Олександровича, розглянувши матеріали заяви фізичної особи-підприємця Сандуляка Віталія Івановича про забезпечення позову(вх.№3225)

у справі за позовом фізичної особи-підприємця Сандуляка Віталія Івановича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Новодністровської міської ради (60236, Чернівецька обл, Дністровський р-н, м.Новодністровськ, м-н «Діброва», буд.25, )

про визнання недійсним і скасування рішення орану місцевого самоврядування

Представники сторін не викликались

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сандуляк Віталій Іванович звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Новодністровської міської ради про визнання недійсним і скасування рішення Новодністровської міської ради від 28.03.2023 №69, яким відмовлено у продовженні договору оренди землі, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 47802954 від 21.03.2017) з громадянином Сандуляком В.І. на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07), площею 0,0060 га, кадастровий номер :01:003:0041, що розташована за адресою: Чернівецька обл., Дністровський р-н, м.Новодністровськ, м-н «Сонячний».

27.07.2023 року відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду матеріали позовної заяви зареєстровані за вх.№3332.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 року позовну заяву передано судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 01.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 23.08.2023 року.

14.08.2023 року Господарським судом Чернівецької області отримано заяву позивача про забезпечення позову (вх.№3225), в якій просить суд заборонити Новодністровській міській раді (60236, Чернівецька обл, Дністровський р-н, м.Новодністровськ, м-н «Діброва», буд.25, ) витребовувати земельну ділянку площею 0,0060 га., кадастровий номер :01:003:0041 у фізичної особи-підприємця Сандуляка Віталія Івановича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до набрання рішенням у справі №926/3332/23 законної сили.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що 08.08.2023 року на адресу ФОП Сандуляка В.І. надійшла вимога від Новодністровської міської ради від 25.07.2023 року вих.№919 «Про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою».

Виконання вимоги Новодністровської міської ради на даному етапі за твердженням позивача може унеможливити здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Чернівецької області у справі у випадку задоволення позовних вимог.

Поряд з цим, позивач повідомляє, що фізична особа-підприємець не має заборгованості перед бюджетом за користування спірною земельною ділянкою, де сплата підтверджується повідомленням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 11 серпня 2023 року вих. №12371/6/24-13-56 «Про надання інформації».

Позивач зазначає, що заборона відповідачу вимагати повернути земельну ділянку, яка пов`язана з предметом спору у справі №926/3332/23 у даному випадку є співмірним заходом забезпечення заявленому позову, оскільки бюджет одержує надходження від земельної ділянки, а в подальшому не потрібно вирішувати питання про поворот виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог, а заборона Новодністровській міській раді вчиняти дії у витребуванні земельної ділянки площею 0,0060 га., кадастровий номер :01:003:0041 до розгляду справи по суті забезпечить захист прав Позивача.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вищенаведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, за приписами статті 136 ГПК України необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є підтверджене доказами достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В поданій заяві про забезпечення позову позивачем не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду. Заявником не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, та не надано на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Посилання заявника на можливе унеможливлення здійснення повороту виконання рішення у даній справі у випадку задоволення позовних вимог безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що предметом позову є визнання недійсним і скасування рішення Новодністровської міської ради від 28.03.2023 №69, яким відмовлено у продовженні договору оренди землі, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 47802954 від 21.03.2017) з громадянином ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07), площею 0,0060 га, кадастровий номер :01:003:0041, що розташована за адресою: Чернівецька обл., Дністровський р-н, м.Новодністровськ, м-н «Сонячний».

В даному випадку, в разі задоволення позову та скасування рішення Новодністровської міської ради від 28.03.2023 №69, у позивача не буде автоматично продовжено договір оренди землі, а виникне право повторно звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про продовження договору оренди землі чи відповідним позовом до суду про визнання укладеною додаткової угоди.

Посилання позивача на отриману письмову вимогу Новодністровської міської ради від 25.07.2023 року вих.№919 «Про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою», яка за його твердженням свідчить про вчинення відповідачем дій направлених на припинення господарської діяльності, сприймаються судом критично, оскільки дана вимога не може бути самостійною підставою для здійснення будь-яких дій направлених на примусове звільнення земельної ділянки, а може бути тільки одною з підстав для подання окремого позову до суду.

Дослідивши доводи, наведені в обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі, суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявності встановлених законом підстав для забезпечення позову шляхом заборони Новодністровській міській раді витребовувати земельну ділянку площею 0,0060 га., кадастровий номер :01:003:0041 у фізичної особи-підприємця Сандуляка Віталія Івановича до набрання рішенням у справі №926/3332/23 законної сили.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 74, 136-140, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Сандуляка Віталія Івановича про забезпечення позову(вх.№3225).

Відповідно до приписів статті 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги порядку та в строк, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.08.2023 року.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.