ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2342/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЕЛЬМОН-ПРАЙМ" (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34, )
до Фізичної особи-підприємця Александрова Дениса Валерійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 249250,00 грн,
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПЕЛЬМОН-ПРАЙМ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Александрова Дениса Валерійовича про стягнення попередньої оплати в сумі 249250,00 грн за договором купівлі-продажу від 22.12.2022. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1698/23 без повідомлення учасників справи. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

17.07.2023 позивач надав через канцелярію суду пояснення за вх. №18578, в яких зазначає, що між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу, про який вказано у позовній заяві, було укладено у спрощеній формі, тобто виставленням відповідачем позивачу рахунку на оплату №2/22 від 22.12.2022 та сплати позивачем вказаного рахунку. Також, позивач зазначає, що договори, укладені зазначеним способом вважаються такими, що вчинені у письмовій формі.

Судом прийняті вищевказані пояснення позивача та долучені до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про відкриття позовного провадження був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції (ухвала суду про відкриття провадження у справі) за адресою, вказаною у позовній заяві позивачем, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Проте, копія ухвали суду була повернута до суду 23.06.23 з відміткою Укрпошти - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Необхідно зазначити, що існує правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи в господарському суді.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

22 грудня 2022 року між фізичною особою-підприємцем Александровим Денисом Валерійовичем (продавець, далі - відповідач) та ТОВ "АПЕЛЬМОН ПРАЙМ" (покупець, далі - позивач) досягнуто усної домовленості покупки п`яти однофазних генераторів, потужності 7 (сім) кВт.

Згідно досягнутих домовленостей відповідач зобов`язався не пізніше 28 грудня 2022 року передати у власність покупця товар за узгодженим сторонами асортиментом.

Позивач на підставі рахунку на оплату від 22.12.2022 №2/22 було здійснено передоплату товару, у розмірі 100% його вартості, про що свідчать платіжні доручення: від 22.12.2022 №25492 на суму 124625,00 грн; від 26.12.2022 №25527 на суму 124625,00 грн.

Станом на 12.01.2023 товар відповідачем позивачу не поставлено, у зв`язку із чим на адресу відповідача направлено вимогу №06/01 про передачу позивачу не пізніше 19 січня 2023 року товару придбаного за договором. Відправлення підтверджується описом вкладення кореспонденції до поштового відправлення та фіскальним чеком пошти.

11.02.2023 позивачем направлено відповідачу лист із повідомленням про відмову від домовленостей та повернення попередньої оплати у сумі 249250,00 грн. Відправлення підтверджується описом вкладення кореспонденції до поштового відправлення та фіскальним чеком пошти.

Проте, відповідач на вимогу від 12.01.2023 та на лист від 11.02.2023 не відреагував та суму попередньої оплати не сплатив, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 249250,00 грн в примусовому порядку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. 205 ЦК України).

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Згідно з ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, сторонами досягнуто згоди та встановлено обов`язок позивача повністю оплатити товар (попередня оплата) до його передання продавцем згідно рахунку-фактури №2/22 від 22.12.2022 (а.с. №23).

Позивач виконав свої зобов`язання по оплаті товару, що підтверджується платіжними дорученнями: від 22.12.2022 №25492 на суму 124625,00 грн; від 26.12.2022 №25527 на суму 124 625,00 грн (а.с. №7-8).

Відповідно до ч. 2 ст. 1087 ЦК України розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Отже, як правомірно зазначає позивач, зобов`язання покупця вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

У зв`язку з непоставкою товару відповідачем позивач звернувся до відповідача 12.01.2023 з вимогою №06/01, в якій вимагав повернути суму попередньої оплати у розмірі 249250,00 грн, проте відповідач попередню оплату не повернув.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували поставку товару чи повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 249250,00 грн не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення попередньої оплати в сумі 249250,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги є законними та обгрунтованними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3738,75 грн. покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 12, 509, 512-514, 525, 530, 610, 612, 629, ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 46, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 130, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Александрова Дениса Валерійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЕЛЬМОН-ПРАЙМ" (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34, ) суму попередньої оплати у розмірі 249250,00 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 3738,75 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "16" серпня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко