УХВАЛА

18 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 907/583/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т .М. (головуючий), Бенедисюка І. М., Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - скаржник)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023

у справі №907/583/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Головного управління ДПС у Закарпатській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз трейдинг"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області 17.08.2023, через підсистему "Електронний суд", подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 по справі №907/583/22 скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, в якому відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Крім того, просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень та зупинити виконання рішень судів попередніх інстанцій до вирішення касаційним судом справи по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

У поданій касаційній скарзі Головне управління ДПС у Закарпатській області з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме положень статей 40, 41 Закону України "Про публічні закупівлі", статей 625, 844 ЦК України.

З огляду на викладене касаційна скарга Головного управління ДПС у Закарпатській області подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Відтак не є очевидно не прийнятною за пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку. У зв`язку з цим, статтю 4 Закону України "Про судовий збір" було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Правова позиція щодо необхідності застосування частини третьої статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті в електронній формі, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Враховуючи те, що Головне управління ДПС у Закарпатській області подало дану касаційну скаргу в електронній формі через підсистему "Електронний суд", Суд приймає, як доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги в даному випадку додану платіжну інструкцію №1192 від 22.06.2023.

Крім того, в прохальній частині касаційної скарги скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22, обґрунтовуючи його пропуск тим, що ухвалою Верховного Суду від 15.08.2023, зокрема, повернуто касаційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області подану первинно до Суду 19.06.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті), у зв`язку з усуненням недоліків скарги скаржником не в повному обсязі.

Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, Суд зазначає таке.

Скаржник вперше звернувся до Суду 19.06.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 (повний текст складено 31.05.2023) у справі №907/583/22, тобто в межах двадцяти днів з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 15.08.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22 повернуто скаржнику на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України та у відповідності до частини п`ятої статті 292 ГПК України, оскільки недоліки касаційної скарги визначені в ухвалі Суду від 11.07.2023 усунуті скаржником не в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 288 ГПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що скаржником касаційну скаргу повторно направлено до суду касаційної інстанції в найкоротші строки (17.08.2023), враховуючи, що первісну касаційну скаргу подано в межах строків, передбачених частиною першою статті 288 ГПК України, колегія суддів вирішила визнати наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними та задовольнити клопотання Головного управління ДПС у Закарпатській області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Щодо клопотання скаржника про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, яке обґрунтоване тим, що дана касаційна скарга безпосередньо стосується виконання оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій, якими зобов`язано ГУ ДПС у Закарпатській області сплатити борг у загальній сумі 1 905 938, 98 грн, виникає питання зупинення виконання оскарженого рішення суду до вирішення питання по суті спору судом касаційної інстанції, в порядку, встановленому статтею 332 ГПК України.

З аналізу абзацу другого частини четвертої статті 294 та статті 332 ГПК України вбачається, що заява про зупинення виконання (дії) судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії.

Повноваження суду стосовно зупинення виконання судового рішення унормовано положенням частини першої статті 332 ГПК України, відповідно до якого суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Однак необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Заява про зупинення виконання (дії) судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі №904/94/19).

Сумніви скаржника щодо дотримання судом попередньої інстанції норм права під час постановлення оскарженого судового рішення покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цього рішення судом касаційної інстанції. Водночас вони (аргументи для касаційного оскарження) не обґрунтовують підстави для зупинення виконання (дії) оскарженого рішення та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.

Сама по собі незгода учасника судового процесу із судовими рішеннями не є достатньою підставою для зупинення їх виконання, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення. За таких міркувань Суд відхиляє доводи заявника в цій частині.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

У разі зміни або скасування судового рішення після його виконання статтею 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови.

Суд має право зупинити виконання (дію) судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Так, можливе проведення виконавчих дій не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання (дії) оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§ 43).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

Суд враховує, що у клопотанні скаржника про зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення не наведені аргументовано-обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення його виконання (дії), а наведені декларативні твердження, які оцінюються як припущення, адже відсутні докази на підтвердження факту необхідності зупинення виконання (дії) даного рішення.

Враховуючи викладене, зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих підстав для висновку про необхідність зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення до закінчення касаційного перегляду, в задоволенні клопотання скаржника слід відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 11.07.2023 у справі №907/583/22, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №907/583/22 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22.

Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №907/583/22, зокрема, призначено розгляд касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22 у засіданні Верховного Суду на 05.09.2023 об 11:30.

Враховуючи те, що касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та Головного управління ДПС у Закарпатській області подані в межах однієї справи №907/583/22, та на ті самі судові рішення - на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22, Суд дійшов до висновку про доцільність сумісного розгляду касаційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та Головного управління ДПС у Закарпатській області.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 332, 333 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Головного управління ДПС у Закарпатській області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22- задовольнити. Поновити Головному управлінню ДПС у Закарпатській області пропущений строк на подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження у справі №907/583/22 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22.

3. Призначити касаційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області до сумісного розгляду з касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 05 вересня 2023 року об 11:30 у приміщенні суду за адресою: м.Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. №302.

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 04 вересня 2023 року, з урахуванням дати судового засідання 05.09.2023 та перебігу строку доставки поштових відправлень, до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, або через підсистему "Електронний суд". Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

5. Відмовити Головному управлінню ДПС у Закарпатській області у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №907/583/22.

6. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

7. Повідомити учасників справи, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос