11.08.2023Справа № 910/7688/23
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперово Фудз»
до Приватного підприємства «Укрптахосервіс»
про стягнення 38 826,30 грн
Суддя Картавцева Ю.В.
Без повідомлення (виклику) учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперово Фудз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Укрптахосервіс» про стягнення 38 826,30 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № ІФ-33/2019 від 15.09.2019 у частині своєчасної оплати вартості поставленого товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 38 826,30 грн, з яких: 12 052,24 грн 3% річних та 26 774,06 грн інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 позов задоволено частково.

01.08.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 ГПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 суд вирішив: позов задовольнити частково; стягнути з Приватного підприємства «Укрптахосервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперово Фудз» 5 797,64 грн 3% річних, 26 774,06 грн інфляційних втрат та 2 251,63 грн судового збору; в іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з першої заяви по суті спору (позовної заяви) орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 8 000,00 грн.

У матеріалах справи № 910/7688/23 містяться копії наступних документів: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ІФ №001253 від 26.01.2018, ордер на надання правничої допомоги АТ №1042335 від 11.05.2023, Договір про надання правової допомоги №3/22 від 04.01.2022, Додаткова угода №11 від 05.05.2023 до Договору №3/22 від 04.01.2022, Договір про залучення адвоката для надання правової допомоги від 08.05.2023 та Акт прийому-передачі наданих послуг від 26.07.2023.

Так, судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням "Перший правничий колегіум "Астрея" (адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперово фудз" (клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №3/22 від 04.01.2022, відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Згідно абз. 1 п. 4.5. Договору за результатами надання правової допомоги складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується сторонами протягом 5 днів з моменту його складання. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги, її вартість та порядок оплати. З моменту підписання акту правова допомога вважається наданою.

Надання адвокатським об`єднанням правової допомоги за Договором здійснюється на підставі додаткових угод до Договору, якими визначається обсяг й вартість правової допомоги, що буде надана або надається.

Відповідно до п.п. 1 - 2 Додаткової угоди №11 від 05.05.2023 до Договору №3/22 від 04.01.2022 адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту наступні послуги:

- підготувати позовну заяву до ПП «Укрптахосервіс» () про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних (за період з 20.07.2022р. до 05.03.2023р.), що підлягають сплаті ПП «Укрптахосервіс» на користь клієнта у зв`язку з несвоєчасною оплатою товару, отриманого на підставі договору поставки № ІФ-33/2019 від 15.05.2019;

- виконати розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних (за період з 20.07.2022р. до 05.03.2023р.), що підлягають сплаті ПП «Укрптахосервіс» на користь клієнта у зв`язку з несвоєчасною оплатою товару, отриманого на підставі договору поставки № ІФ-33/2019 від 15.05.2019;

- здійснити аналіз судової практики розгляду спорів, що виникають із аналогічних правовідносин;

- у разі необхідності готувати й інші процесуальні документи, які пов`язані з розглядом судом позовної заяви, підготовленої відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 цієї Додаткової угоди;

- направити копію позовної заяви з додатками на адресу ПП «Укрптахосервіс»;

- у разу необхідності здійснювати представництво у встановленому законом порядку інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва у справі за позовом клієнта до ПП «Укрптахосервіс» щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних;

- вартість послуг адвокатського об`єднання, що передбачені цією Додатковою угодою, складає фіксовану суму 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.

Відповідно до п.п. 1 та 2 Акту прийому-передачі наданих послуг від 26.07.2023 обсяг послуг, наданих Адвокатським об`єднанням, за Договором з урахуванням умов Додаткової угоди №11, та їх вартість склали:

- підготовлено позовну заяву до ПП «Укрптахосервіс» (код ЄДРГІОУ 25661381) про стягнення інфляційних втрат та трьох -процентів річних (за період з 20.07.2022 до 05.03.2023), що підлягають сплаті ПП «Укрптахосервіс» на користь клієнта у зв`язку з несвоєчасною оплатою товару, отриманого на підставі договору поставки № ІФ-33/2019 від 15.05.2019 - 4 000,00 грн;

- виконано розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних (за період з 20.07.2022р. до 05.03,2023р.), що підлягають сплаті ПП «Укрптахосервіс» на користь клієнта у зв`язку з несвоєчасною оплатою товару, отриманого на підставі договору поставки № ІФ-33/2019 від 15.05.2019 - 2 400,00 грн;

- здійснено аналіз судової практики розгляду спорів, що виникають із аналогічних правовідносин - 1 500,00 грн;

- направлено копію позовної заяви з додатками на адресу ПП «Укрптахосервіс» -100,00 грн;

- загальна вартість послуг, вказаних у пункті 1 цього Акту, складає фіксовану суму та становить 8 000,00 грн.

Суд зазначає, що зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

З огляду на викладене, суд зазначає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн підтверджуються належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Так, зважаючи на часткове задоволення позову, обґрунтованим розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу є 6 711,27 грн.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що жоден із документів позивача не містить відомостей щодо часу, який був витрачений на надання конкретної послуги згідно з Додатковою угодою №11 від 05.05.2023 р., а також не містить загальної кількості часу, який був витрачений адвокатом на надання правової допомоги позивачу.

Щодо вказаного твердження, суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Суд зазначає, що у Договорі №3/22 від 04.01.2022 визначено фіксований розмір гонорару, відтак, саме лише не зазначення позивачем витрат часу на надання правничої допомоги не перешкоджає суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Більше того, ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тобто, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Схожі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18.

Відповідач, також, зауважує, що складність даної справи є незначною з огляду на те, що основні вимоги щодо стягнення заборгованості вже розглянуті судом в межах іншого провадження, а тому не підлягали доказуванню у даній справі. Зміст позовної заяви не свідчить про те, що при її написанні було здійснено складний аналіз судової практики з розгляду аналогічних спорів. Так, використані у позовній заяві висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду є широко відомими серед правників, не в останню чергу, у зв`язку з їх ухваленням більше 4-х років тому та невідступленням від них до цього часу. Позовна заява є малою за обсягом і не потребувала значних часових затрат для її написання.

Також відповідач зазначає, що заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу становить більше 20% ціни позову, що є явно необґрунтованим та неспівмірним із предметом спору.

Як вбачається з судового рішення у справі №910/4305/22, предметом позову в зазначеній справі були вимоги про стягнення з відповідача 308 206,00 грн основного боргу, 1 896,73 грн 3 % річних, 25 155,39 грн інфляційних втрат та 12 644,84 грн пені через неналежне виконанням відповідачем умов Договору поставки № ІФ-33/2019 від 15.09.2019 у частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.

У свою чергу, предметом спору у справі № 910/7688/23 є стягнення 12 052,24 грн 3% річних та 26 774,06 грн інфляційних втрат у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № ІФ-33/2019 від 15.09.2019 у частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Відтак, обставини щодо наявності у відповідача обов`язку зі сплати зазначеної вище суми основного боргу та сплати компенсаційних втрат у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань встановлювалися судом в межах розгляду №910/4305/22.

Суд зазначає, що ціна позову в справі № 910/7688/23 становить 38 826,30 грн, а сам позов містить нескладні розрахунки інфляційних втрат та 3% річних.

Враховуючи викладене вище, суд погоджується з доводами відповідача щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з ціною позову, а також складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Відтак, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер спірних правовідносин у даній справі, ціну позову та незначну складність справи, зважаючи також на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають покладенню на відповідача частково, а саме в розмірі 4 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Приватного підприємства «Укрптахосервіс» (03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, буд. 68, кв. 142, ідентифікаційний код: 25661381) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперово Фудз» (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, буд. 29, ідентифікаційний код: 34845075) 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева