Справа № 909/248/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

до відповідача Комунального підприємства "Житловик"

про стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 1161064 грн 04 к.,

представники сторін в судове засідання не з`явилися,

ухвалив таке рішення.

З урахуванням ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суть спору.

ТОВ "Прикарпатенерготрейд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до КП "Житловик" про стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 1161064 грн 04 к.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.03.2023 постановлено позовну заяву залишити без руху; позивачу у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду належні докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою від 21.03.2023 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 19.04.2023, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Протокольною ухвалою від 19.04.2023 суд відклав підготовче засідання на 15.05.2023.

Протокольною ухвалою від 15.05.2023 суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів до 21.06.2023 та відклав підготовче засідання на 21.06.2023.

21.06.2023 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.07.2023.

11.07.2023, суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи по суті на 08.08.2023.

08.08.2023 до суду, електронною поштою без ЕЦП, від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 08.08.2023 (вх. № 11488/23) про відкладення судового засідання на іншу дату. Мотивуючи клопотання представник відповідач вказав на неможливість прибути у судове засідання через зайнятість по іншій справі в Галицькому районному суді.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає, що ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Частиною 8 ст. 42 ГПК України передбачено таке: якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Враховуючи, що клопотання про відкладення розгляду справи не скріплене електронним цифровим підписом, суд залишає його без розгляду.

На момент ухвалення рішення вказане клопотання в паперовій формі від відповідача до суду не надходило.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Докази отримання процесуальних документів учасниками справи наявні у матеріалах справи.

Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач відповідно до умов договору не оплатив в повному обсязі вартість спожитої електроенергії за період з липня до жовтня 2022.

Письмово позиція позивача викладена у позовній заяві від 14.03.2023 (вх. № 3129/23 від 14.03.2023) та відповіді на відзив від 19.04.2023 (вх. № 6062/23 від 20.04.2023).

Позиція відповідача стосовно даного спору зводиться до того, що: позивачем до позовної заяви не долучено договір про постачання електричної енергії № 21050 від 23.03.2022, акти про використану електричну енергію та рахунки за електроенергію за липень жовтень 2022; КП "Житловик" не отримувало від позивача акти про використану електричну енергію та рахунки за електроенергію за липень жовтень 2022. Відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Письмово позиція відповідача викладена у відзиві від 11.04.2023 (вх. № 5711/23 від 12.04.2023).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між ТОВ "Прикарпатенерготрейд" як постачальником та КП "Житловик" як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії від 23.03.2012 № 21050(1) (надалі Договір).

Умови договору такі.

Відповідно до п. 1.1 Договору, цей Договір про постачання електричної енергії споживачу є договором, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу Постачальником електричної енергії.

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2.).

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1.).

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п. 2.4).

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору (п. 3.1 Договору).

Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (п. 3.3.).

Розрахунки за електричну енергію здійснюються за цінами, встановленими Постачальником і Споживачем в даному Договорі (п. 5.1.).

Ціна за 1 кВт. год становить 2 грн 77564 к., ПДВ 20% 0 грн 055513 к., всього з ПДВ 3 грн 330768 к. (п. 5.2.).

Загальна вартість цього Договору становить 5579369 грн 48 к., в т.ч. ПДВ 20% 929894 грн 91 к. (п. 5.3.).

Розрахунковий періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.4.).

Оплата за поставлену електричну енергію здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у цьому Договорі. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору (п. 5.5.).

Оплата за постачання електричної енергії здійснюється Споживачем на підставі наданого рахунку Постачальником на підписаного Сторонами акту приймання-передачі електричної енергії на оплату протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання вищезазначених документів.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.6.).

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами,

Скріплення печаткою сторін (за наявності) і діє до 31.12.2022 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1.).

Сторони 23.03.2022 підписали заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до заяви-приєднання визначено 10 об`єктів, на які здійснюється постачання електричної енергії:

- насосна № 1, вул. Міцкевича, м. Бурштин, Івано-Франківська обл., лічильник № 0965764;

- насосна № 2, вул. Міцкевича, м. Бурштин, Івано-Франківська обл., лічильник № 6431, № 94339346;

- насосна № 3, вул. Лесі Українки 10, -, м. Бурштин, Івано-Франківська обл.,, лічильник № 0948991, № 0918080;

- насосна № 4, вул. В. Стуса, 8, м. Бурштин, Івано-Франківська обл.,, лічильник № 0243630, № 0243185;

- ОСК № 3, с. Німшин, Галицький район, Івано-Франківська обл., 77135, лічильник № 51331688, № 51331682;

- водоочисні споруди ЛЕП-1, 2, с. Дем`янів, Галицький район, Івано-Франківська обл., 77131, лічильник № 02037816, №02033156;

- кущ №1, с. Дем`янів, Галицький район, Івано-Франківська обл., 77131, лічильник № 02016912;

- кущ №2, с. Дем`янів, Галицький район, Івано-Франківська обл., 77131, лічильник № 0136629;

- кущ №4, с. Коростовичі, Галицький район, Івано-Франківська обл., 77122, лічильник № 0175775, № 0030406;

- кущ №4/4, с. Коростовичі, Галицький район, Івано-Франківська обл., 77122, лічильник № 10366154.

Додатком № 2 до Договору є Комерційна пропозиція.

За умовами п. 2, 6 комерційної пропозиції розрахунковий період календарний місяць, термін оплати рахунків 5 робочих днів від дати отримання рахунку.

У п. 7 цих комерційних пропозицій передбачено, що здійснення розрахунків, отримання рахунків, актів, повідомлень сторони проводять в електронному вигляді через онлайн- систему Персональний кабінет на вебсайті Постачальника. Такі електронні документи визначаються сторонами як офіційні. Споживач самостійно отримує рахунок на оплату електричної енергії не пізніше десятого календарного дня, наступного за розрахунковим періодом у Персональному кабінеті. Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий Споживачем через Персональний кабінет на 10-ий календарний день, наступний за розрахунковим періодом - він вважається таким, що вручений Постачальником Споживачу десятого календарного дня, наступного за розрахунковим періодом. Строк оплати такого рахунку обчислюється з наступного робочого дня після його вручення.

На підставі Договору відповідач використав електричну енергію у 2022 році: у липні - на суму 415340 грн 05 к., у серпні - на суму 395243 грн 98 к., у вересні - на суму 404849 грн 51 к., у жовтні - на суму 425271 грн 29 к. Вказані обставини підтверджуються помісячними рахунками на оплату, складеними позивачем та актами про використану електроенергію.

Позивач представив докази направлення відповідачу листом цінним з описом рахунків на оплату та актів про використану електроенергію. Відповідач підписані акти про використану електроенергію позивачу не повертав.

Частково відповідач оплатив спожиту активну електричну енергію. Наведений факт підтверджують платіжні інструкції № 5419 від 28.04.2023 на суму 500000 грн 00 к. та № 5456 від 26.05.2023 на суму 200000 грн 00 к. Дані платежі на суму 700000 грн 00 к. здійснено відповідачем після відкриття провадження у цій справі.

Несплаченим залишився борг в сумі 461064 грн 04 к.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За змістом ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Суд встановив, що між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173 ГК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникли між сторонами на підставі господарського договору, є господарсько-договірними.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено в ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Суд встановив, що відповідач у встановлені в Договорі строки не оплатив вартість спожитої електроенергії на суму 1161064 грн 04 к.,

У ході розгляду цієї справи в суді, відповідач, хоч і з порушенням строку виконання грошового зобов`язання, проте сплатив позивачу частину заборгованості за активну електричну енергію, зокрема, в сумі 700000 грн 00 к., про що свідчать платіжні інструкції № 5419 від 28.04.2023 на суму 500000 грн 00 к. та № 5456 від 26.05.2023 на суму 200000 грн 00 к.

Вказана обставина зумовлює необхідність закриття провадження у справі у цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (п. 3 ст. 231 ГПК України).

Враховуючи наведене, провадження у справі, в частині стягнення основного боргу підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Вимогу позивача про стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 461064 грн 04 к. суд визнає обґрунтованою.

Висновок суду.

У контексті наведеного, позов підлягає частковому задоволенню (у частині заявлених вимог про стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 461064 грн 04 к., позов слід задоволити, у частині заявленої вимоги про стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 700000 грн 00 к. - провадження у справі закрити).

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за доцільне судовий збір в сумі 6915 грн 96 к. покласти на відповідача (пропорційно розміру задоволених вимог).

У ч. 4 ст. 231 ГПК України зазначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У контексті наведеного, суд звертає увагу позивача на його право подати до суду заяву про повернення судового збору в сумі 10500 грн 00 к. (пропорційно сумі заявлених позовних вимог, провадження щодо яких закрито).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1, 4 ч. 3 123 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подала договір про надання професійної правничої допомоги від 03.01.2023 №2023/22, укладений між ТОВ "Прикарпатенерготрейд" як клієнтом та Мороз О. М. як адвокатом, акти приймання передачі наданих послуг від 26.06.2023 та від 27.06.2023. Згідно з актами надані такі послуги: проведення попереднього аналізу справи, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір інформації та документів 5000 грн 00 к., складення позовної заяви 15000 грн 00 к., складення відповіді на відзив 15000 грн 00 к., складення інших клопотань та заяв з процесуальних питань 2000 грн 00 к., участь адвоката в судових засіданнях 9000 грн 00 к. (участь у трьох судових засіданнях). Загальна вартість - 46000 грн 00 к.

Клієнт оплатив адвокату вартість наданих послуг, обумовлених договором про надання професійної правничої допомоги № 2023/22 від 03.01.2023, що підтверджує платіжна інструкція кредитового переказу № 27881 від 27.04.2023 на суму 37000 грн 00 к. та платіжна інструкція кредитового переказу № 34422 від 26.06.2023 на суму 9000 грн 00 к.

Як зазначено в постанові ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведені у актах приймання-передачі наданих послуг та встановлено, що вартість послуг наданих адвокатом, таких як: проведення попереднього аналізу справи, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір інформації та документів 5000 грн 00 к., складення позовної заяви 15000 грн 00 к., складення відповіді на відзив 15000 грн 00 к., складення інших клопотань та заяв з процесуальних питань 2000 грн 00 к., є явно завищеним.

Суд вважає, що проведення попереднього аналізу справи, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір інформації та документів охоплюється послугою складання позовної заяви (вартість послуги 15000 грн 00 к.).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань щодо оплати за спожиту активну електроенергію. Незважаючи на значну суму позову (1161064 грн 04 к.), матеріали справи не містять великої кількості документів, на підготовку і дослідження яких необхідно витрачати значний час (договір про постачання електричної енергії, розрахунок заборгованості за спожиту активну електроенергію, рахунки за електроенергію та акти про використану електричну енергію). За своїм правовим характером спір не є складним і не вимагає опрацювання великого обсягу нормативних актів. У таких спорах, за відсутності суперечок щодо факту постачання електричної енергії і її часткової оплати, судова практика є сталою. Крім того, після відкриття провадження у справі відповідач частково здійснив оплату основної суми заборгованості.

З огляду на викладене суд вважає, що вказана сума (15000 грн 00 к.) за підготовку позовної заяви не є обґрунтованою та явно завищеною.

Це ж стосується і підготовки відповіді на відзив (15000 грн 00 к.). Підготовка відповіді на відзив є правом позивача, жодних ускладнень при її виготовленні не вбачається. Окрім того, вказана заява не складна за змістом та обсягом (2 аркуші).

Щодо витрат за складення інших клопотань та заяв з процесуальних питань (вартість послуги 2000 грн 00 к.). Під час розгляду справи позивачем, зокрема, було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає, що представник позивача мав змогу уникнути таких витрат, подавши позовну заяву з дотриманням вимог норм статей Господарського процесуального кодексу України. Відтак, покладання на відповідача витрат за підготовку заяви про усунення недоліків позову та клопотання про відкладення розгляду справи є безпідставними та необґрунтованими.

Окрім того, у акті приймання-передачі наданих послуг зазначено, що адвокат брала участь у трьох судових засіданнях. Проте, у клопотанні адвокат зазначає, що вона брала участь у двох судових засіданнях, а саме 15.05.2023 та 21.06.2023, а тому з відповідача слід стягнути 6000 грн 00 к. Суд вважає дані витрати, пов`язані із участю адвоката у судових засіданнях обґрунтованими.

У ряді постанов ВП ВС, зокрема в постанові від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, викладено правову позицію про те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо судових витрат за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ від 28.11. 2002 у справі Лавентс проти Латвії за заявою № 58442/00, рішення у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112, відповідно). У справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі, обсяг і обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу не є обґрунтованим, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 ГПК України).

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, cуд вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу не відповідають встановленим критеріям та не є підтвердженими в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведених обставин та правових норм, враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17000 грн 00 к., а саме: за проведення попереднього аналізу справи, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір інформації та документів, складення позовної заяви 10000 грн 00 к., складення відповіді на відзив 1000 грн 00 к., участь адвоката в судових засіданнях 6000 грн 00 к. (участь у двох судових засіданнях). В іншій частині заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, зокрема, 26000 грн 00 к. слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 129, 231, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Комунального підприємства "Житловик" про стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 1161064 грн 04 к. - задоволити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житловик" (вул. В. Стуса, буд. 2, м. Бурштин, Івано-Франківська обл., 77111; ідентифікаційний код 03346035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (вул. Надрічна, 4-Б, м. Івано-Франківськ, 76019, ідентифікаційний код 42129720) 461064 (чотириста шістдесят одна тисяча шістдесят чотири) грн 04 к. заборгованості за спожиту активну електроенергію за період з 01.06.2021 до 31.05.2022 згідно з договором від 01.01.2019 № 320362, 6915 (шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн 96 к. судового збору та 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к. витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У частині стягнення заявлених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 26000 (двадцять шість тисяч) грн 00 к. - відмовити.

У частині заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (вул. Надрічна, 4-Б, м. Івано-Франківськ, 76019, ідентифікаційний код 42129720 до Комунального підприємства "Житловик" про стягнення заборгованості в сумі 700000 (сімсот тисяч) грн 00 к. - провадження у справі закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (п. 3 ст. 231 ГПК України).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписане 17.08.2023.

Суддя Т. В. Стефанів