ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2023 р. Справа№ 910/306/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Владимиренко С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 (повний текст складено 03.04.2023)

у справі № 910/306/23 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України"

до Акціонерного товариства "Укрпошта"

про стягнення 17 736,11 грн неустойки,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У грудні 2022 року Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" (далі - ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - АТ «Укрпошта») 17736,11 грн, з яких 11824,41 грн пені та 5911,70 грн штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог Підприємство посилається на неналежне виконанням АТ «Укрпошта» умов укладеного між сторонами договору №53-104/7 від 05.01.2022 в частині надання позивачу послуг з доставки періодичних друкованих та електронних видань у встановлений цим договором строк.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 в позові відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів виконання ним свого обов`язку зі сплати 100% попередньої оплати на рахунок, зазначений у розділі 12 договору (п. 4.2 договору), за яким воно є боржником у зобов`язанні, то у відповідача виникло право зупинити виконання свого кореспондуючого обов`язку, передбачене ч. 3 ст. 538 ЦК України. Відповідно, виконання зобов`язання відстрочується на час прострочення кредитора згідно з ч. 2 ст. 613 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2023, Підприємство звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з АТ «Укрпошта» 11 824,41 грн пені за період з 05.01.2022 по 24.05.2022 та 5 911,70 грн штрафу.

У апеляційній скарзі Підприємство вважає, що господарський суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають встановленим обставинам справи.

На думку скаржника, суд зробив помилковий висновок щодо прострочення Підприємством виконання свого зобов`язання за договором, оскільки зобов`язання Підприємства щодо здійснення попередньої оплати за договором виникає після отримання ним від відповідача рахунку-фактури, як це передбачено п. 4.2 договору.

Апелянт вважає помилковим висновок суду щодо відсутності у відповідача обов`язку повідомити позивача про неможливість виконання ним договору.

Крім того, Підприємство посилається на порушення відповідачем принципів добросовісності, розумності та справедливості під час виконання ним свого зобов`язання, а також вважає, що бездіяльність відповідача є підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої умовами договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/306/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 до надходження матеріалів справи №910/306/23.

22.05.2023 матеріали справи №910/306/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 у справі №910/306/23. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

16.06.2023 до апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника позивача, в якому скаржник просить здійснювати розгляд поданої ним апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Підприємства про розгляд апеляційної скарги з повідомленням та викликом учасників справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Владимиренко С.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2023 прийнято апеляційну скаргу Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 у справі №910/306/23 до провадження у визначеному складі суду. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

АТ «Укрпошта» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 законним та обґрунтованим, висновки суду - такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач вважає, що прав позивача та умови договору не порушував.

На думку відповідача, оскільки у нього не настав обов`язок з оформлення передплати та доставки видань за договором, до нього не може бути застосована встановлена договором відповідальність.

Підприємство надало відповідь на відзив, у якому заперечує проти доводів відповідача про те, що його зобов`язання за договором виникають з моменту отримання від Підприємства попередньої оплати. Відповідач не надав Підприємству рахунку-фактури для проведення оплати, жодних дій для виконання договору не вчинив. За таких підстав скаржник вважає правомірним нарахування ним штрафних санкцій на підставі п. 5.2 договору.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

05.01.2022 ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" (замовник) та АТ "Укрпошта" (виконавець) уклали договір №53-104/7 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язується оформити передплату та здійснювати доставку періодичних друкованих та електронних видань (далі - видання), що відповідає коду 79980000-7 - послуги з передплати друкованих видань - згідно з Національним класифікатором України ДК021:2015 «Єдиний закупівельний словник» в асортименті, кількості, комплектності, зазначеними в специфікації періодичних видань (додаток 1 до договору) (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги в порядку та на умовах, визначених договором.

Асортимент видань, індекс, найменування, періодичність виходів та вартість вказується в специфікації періодичних видань. Найменування отримувача видання - ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України». Адреса доставки видань (місце отримання видань замовником): м. Київ, вул. Антона Цедіка, 14, Державний експертний центр МОЗ України. Адреса доставки видань вказується в супровідному документі та може бути змінена шляхом письмового повідомлення виконавця замовником та з подальшим укладанням відповідної додаткової угоди до договору. Видання доставляються та передаються замовнику в строк, який визначається датою виходу видання із друку з урахуванням положень п. 2.1.2 договору (п. п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.7).

Відповідно до п. п. 2.1.2, 2.1.3 договору виконавець зобов`язується після здійснення замовником оплати згідно з розділом 4 договору оформити передплату видань та організувати їх доставку за місцем отримання видань замовником протягом 24 годин з дня виходу газет та протягом 48 годин з дня виходу журналів. У випадку настання обставин, що перешкоджають виконанню та/або роблять неможливим виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором, інформувати про це протягом 3 (трьох) днів з моменту настання таких обставин.

Ціна договору зазначається в специфікації періодичних видань (додаток 1 до договору) та становить 84452,90 грн, в т.ч. ПДВ, та включає в себе вартість передплати видань, доставки, пакування та інших витрат, понесених виконавцем у зв`язку з виконанням договору (п. 4.1 договору).

Замовник здійснює попередню оплату (аванс) у розмірі 100% ціни договору на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури у національній валюті України (гривня) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, наведений у розділі 12 договору (п. 4.2 договору).

За умовами п. 5.2 договору у випадку порушення виконавцем строків поставки видань виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% ціни договору за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.01.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 9.1 договору).

У специфікації до договору сторони погодили перелік періодичних видань та їх вартість.

Довідкою №111.11.4.1-973 від 17.01.2022 АТ «Укрпошта» проінформувало Підприємство про неможливість надання періодичних видань за січень 2022 року у зв`язку з тим, що замовник повинен був здійснити 100% попередню оплату таких видань, а формування замовлень до редакцій та тиражів на січень 2022 року здійснювалося до 23.12.2021.

Підприємство зверталось до АТ «Укрпошта» з претензіями №78 (вих. №170/12-22 від 26.01.2022), претензією №79 (вих. №336/12-22 від 23.02.2022), претензією №80 (вих. №531/12-22 від 19.05.2022), у яких, посилаючись на порушення виконавцем строків поставки видань та п. п. 5.2, 5.4 договору, вимагало сплатити штрафні санкції.

АТ «Укрпошта» вказані претензії залишило без відповіді та виконання.

Підприємство направило АТ «Укрпошта» лист (вих. №543/12-22) «Про розірвання договору», у якому, посилаючись на порушення виконавцем істотних умов договору щодо термінів надання послуг, які визначені Специфікацією, повідомило про розірвання договору №53-104/7 від 05.01.2022 шляхом односторонньої відмови.

У зв`язку з неналежним виконанням АТ «Укрпошта» зобов`язання за договором, а також несплатою штрафних санкцій Підприємство звернулось з позовом у цій справі.

АТ «Укрпошта» у відзиві на позовну заяву проти заявлених Підприємством вимог заперечує, вважає, що його обов`язок по оформленню передплати видань та організації доставки виникає після здійснення Підприємством оплати за договором. Оскільки Підприємство зобов`язання з оплати послуг не виконало, відповідно у АТ «Укрпошта» не виникло зобов`язання з оформлення передплати та доставки видань. Відтак до АТ «Укрпошта» не може бути застосована встановлена договором відповідальність.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1-3 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 181 ГК України).

За приписами ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 538 ЦК України визначає зустрічне виконання зобов`язання.

Згідно з приписами цієї статті виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За визначенням ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Суд встановив, що за умовами укладеного сторонами договору АТ «Укрпошта» як виконавець зобов`язалось оформити передплату та здійснювати доставку періодичних друкованих та електронних видань в асортименті, кількості, комплектності, що вказані в специфікації до договору, а позивач зобов`язався прийняти та оплатити ці послуги в порядку та на умовах, визначених цим правочином.

Умовами п. 4.2 договору сторони визначили, що Підприємство здійснює попередню оплату у розмірі 100% ціни договору на підставі наданого відповідачем рахунку-фактури у національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача, наведений у розділі 12 договору.

АТ «Укрпошта», у свою чергу, відповідно до п. 2.1.2 договору зобов`язане після здійснення позивачем оплати згідно з розділом 4 договору оформити передплату видань та організувати їх доставку за місцем отримання протягом 24 годин з дня виходу газет та протягом 48 годин з дня виходу журналів.

Апеляційний господарський суд відзначає, що умови договору (в т.ч. додаток 1 «Специфікація періодичних видань») не містить умов, які визначали би період, на який виконавець має оформити передплату та здійснювати доставку періодичних друкованих та електронних видань, в т.ч. обов`язок АТ «Укрпошта» надати замовнику видання на січень 2022 року.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає боржника (у цьому випадку АТ «Укрпошта») таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Однак, як зазначено вище, сторони у договорі такий строк не визначили.

Господарський суд першої інстанції доцільно відзначив, що договір про надання послуг має двосторонній характер, тобто певні обов`язки покладаються як на одну, так і на іншу сторону, а отже у такому зобов`язанні кожна із сторін одночасно є боржником та кредитором. З точки зору виконання такі зобов`язання є зустрічними, оскільки виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого обов`язку. Виконання зустрічних зобов`язань передбачає виконання кожною із сторін свого обов`язку у порядку, встановленому в даному випадку договором про надання послуг. Якщо ж одна із сторін зобов`язання не виконує свого обов`язку у порядку і строки, встановлені договором, то відповідно друга сторона має право або зупинити виконання свого обов`язку, або відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Суд зазначив, що оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів виконання ним свого обов`язку зі сплати 100% попередньої оплати на рахунок, зазначений у розділі 12 договору (п. 4.2 договору), за яким воно є боржником у зобов`язанні, то у відповідача виникло право зупинити виконання свого кореспондуючого обов`язку, передбачене ч. 3 ст. 538 ЦК України. Відповідно, виконання зобов`язання відстрочується на час прострочення кредитора згідно з ч. 2 ст. 613 ЦК України.

Колегія суддів, з огляду на умови укладеного сторонами договору, вважає, що АТ «Укрпошта» не може прийняти за Підприємство рішення щодо початку періоду передплати та, відповідно, надати рахунок-фактуру на оплату.

Крім того, дільниця періодичних видань здійснювала замовлення на редакції до 23.12.2021, тобто станом на дату укладення договору (05.01.2022), тиражі принаймні друкованих видань на січень вже були сформовані, що саме по собі виключає можливість виконання відповідачем зобов`язання в цей період.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 у справі № 910/306/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 у справі №910/306/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №910/306/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України, за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.В. Владимиренко