ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1990/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліна Т.Г. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи № 916/1990/23 за позовом: Державного підприємства "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" (03190, м. Київ, вул. Януша Корчака, буд. 9/12 )

до відповідача : Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (35036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, )

про стягнення 99 021 грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 99 021 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.05.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1990/23. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його адресу реєстрації та отримана останнім 05.06.2023р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

10.10.2022р. Державне підприємство "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" та Селекційно-генетичний інститут - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення уклали Договір про надання послуг № 0593.

Відповідно до п. 1.1 Договору визначено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції, а саме проведення та визначення сортових і посівних якостей насіння, сортових і товарних якостей садивного матеріалу та сертифікації насіння, садивного матеріалу і партій продукції на підставі заявки замовника, відповідно до специфікації, які є невід`ємною частиною цього договору, а відповідач зобовязується прийняти та оплатити послуги на умовах цього договору (п.1.2. договору).

Згідно пунктів 2.1.-2.3. Договору, за надані послуги замовник перераховує на рахунок виконавця вартість послуг, яка проводиться на підставі підписаного сторонами акту надання послуг виконавця протягом десяти банківських днів з дати отримання.

Пунктом 6.1. Договору позивач та відповідач встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють до 31 грудня 2022 року, але в будь -якому разі до повного виконання зобов`язань по ньому.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору ним були виконані роботи та направлено 10 актів надання послуг, але відповідач підписаву та повернув лише 4 з них. Будь-яких заперечень, зауважень та повідомлень щодо невідповідності наданих послуг відповідач не надав.

Однак в порушення умов Договору, прав та законних інтересів позивача, відповідач не виконав свого обовязку щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги з проведення сільськогосподарських робіт.

Пунктом 2.10. Договору передбачено, що замовник протягом трьох днів від дня отримання акту про надання послуг зобовязаний направити виконавцю другий примірник підписаного акту про надання послуг, або вмотивовану відповідь про невідповідність послуг встановленим вимогам у формі акта із обов`язковим зазначенням причин невідповідності. Якщо виконавець не одержить підписаний акт в установлений термін або вмотивований акт про невідповідність послуг, послуги вважаються прийнятими з виконанням всіх умов цього договору.

Уповноваженими представниками позивача та відповідача підписано акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2022 жовтень 2022 року. Таким чином на момент подання позову заборгованість відповідача за договором про надання послуг № 0593 від 10.10.2022 року складає 99 021 грн.

10 лютого 2023 року позивач звернувся з претензією № 0105 до відповідача про стягнення заборгованості на яку не отримав відповіді.

Отже посилаючись на вищенаведені обставини Державне підприємство "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" звернувся до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

В силу положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як встановлено судом, 10.10.2022р. Державне підприємство "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" та Селекційно-генетичний інститут - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення уклали Договір про надання послуг № 0593.

Відповідно до п. 1.1 Договору визначено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції, а саме проведення та визначення сортових і посівних якостей насіння, сортових і товарних якостей садивного матеріалу та сертифікації насіння, садивного матеріалу і партій продукції на підставі заявки замовника, відповідно до специфікації, які є невід`ємною частиною цього договору, а відповідач зобовязується прийняти та оплатити послуги на умовах цього договору (п.1.2. договору).

Згідно пунктів 2.1.-2.3. Договору, за надані послуги замовник перераховує на рахунок виконавця вартість послуг, яка проводиться на підставі підписаного сторонами акту надання послуг виконавця протягом десяти банківських днів з дати отримання.

Пунктом 6.1. Договору позивач та відповідач встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють до 31 грудня 2022 року, але в будь -якому разі до повного виконання зобов`язань по ньому.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору ним були виконані роботи та направлено 10 актів надання послуг, але відповідач підписаву та повернув лише 4 з них. Будь-яких заперечень, зауважень та повідомлень щодо невідповідності наданих послуг відповідач не надав.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Уповноваженими представниками позивача та відповідача підписано акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2022 жовтень 2022 року.

Разом з тим, як встановлено судом відповідачем вартість наданих послуг в сумі 99 021 грн. не сплатив. При цьому відповідачем відповідні обставини належними та допустимими доказами не спростовані.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартість наданих послуг в сумі 99 021 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" (03190, м. Київ, вул. Януша Корчака, буд. 9/12 ) до Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (35036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (35036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, ) на користь Державного підприємства "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" (03190, м. Київ, вул. Януша Корчака, буд. 9/12 ) заборгованість в сумі 99 021 (Дев`яносто дев`ять тисяч двадцять одна)грн., та судовий збір в сумі 2 684 ( Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2023 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна