номер провадження справи 24/150/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.07.2023 Справа № 908/2090/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2090/22
за позовом: Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про зобов`язання прийняти з тимчасового платного користування (суборенди) нежитлову кімнату
від позивача: не прибув
від відповідача: не прибув
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023 у справі № 908/2090/22 позов Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни задоволено. Ззобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Манкі Бразерз прийняти від Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни з тимчасового платного користування (суборенди) нежитлову кімнату № 101 розташовану на третьому поверсі в нежитловому приміщенні літера А-5 за адресою: Україна, м. Запоріжжя, вулиця Незалежної України, буд. 37, шляхом документального оформлення такого прийняття відповідним Актом передачі-приймання. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Манкі Бразерз на користь Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни 2481,00 грн судового збору.

Повний текст судового рішення складено 12.05.2023.

14.07.2023 через систему Електронний суд до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення, у якому останній просить суд вирішити питання щодо понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 09.07.2022 та додаткової угоди № 2 від 29.09.2022 до договору про надання правової допомоги від 09.07.2022 в сумі 10000,00 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.07.2022 вказану заяву було розподілено на розгляд судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 17.07.2023 заяву Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2090/22 прийнято до розгляду. Призначено розгляд заяви на 26.07.2023 о 10 год. 20 хв.

В судове засідання представника сторін не прибули.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 26.07.2023 проводився без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Заява мотивована тим, що при зверненні з позовною заявою до суду, позивачем в порядку п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України було заявлено судові витрати - витрати на правничу допомогу, які позивач поніс за розгляд судової справи в місцевому господарському суді в розмір 10000,00 грн. На підтвердження вказаного долучив до позовної заяви копії документів до позовної заяви. Однак, при ухваленні судового рішення від 26.04.2023 по справі №908/2090/22 судом не було вирішено питання про судові витрати в цій частині.

За результатами судового розгляду заяви, судом ухвалено додаткове рішення.

Розглянувши матеріали справи № 908/2090/23 та клопотання представника Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни про вирішення питання щодо розподілу судових витрат суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Адвокатом Мицько Н.М., разом із поданням позову, у тексті позовної заяви зазначено, 09.07.2022 між адвокатом Мицько Н.М. та клієнтом ФОП Бойко С.Д. було укладено договір про надання правової допомоги. 29.09.2022 сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги від 09.07.2022, за умовами якої сторони встановили, що Клієнт вповноважує, а адвокат зобов`язується у господарській справі за позовом ФОП Бойко С.Д. до ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» про примусове виконання обов`язку в натурі шляхом зобов`язання відповідача прийняти майно з строкового користування (суборенди) за договором від 01.09.2022 №01-09-2021-НУ37: сформувати правову позицію, подати до суду заяви по суті, заяви з процесуальних питань. Керуючись п. 5 Договору сторони погодились, що розмір гонорару Адвоката за надання вказаної правничої допомоги становить 10000,00 грн. Сторони домовились, що оплата правової допомоги здійснюється шляхом 100% авансування. Клієнт сплатив на користь адвоката гонорар в розмірі 10 000,00 грн що підтверджується розпискою від 29.09.2022 виданою Адвокатом.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Матеріалами справи підтверджено, що 09.07.2022 між адвокатом Мицько Н.М. та клієнтом ФОП Бойко С.Д. було укладено договір про надання правової допомоги. 29.09.2022 сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги від 09.07.2022, за умовами якої сторони встановили, що Клієнт вповноважує, а адвокат зобов`язується у господарській справі за позовом ФОП Бойко С.Д. до ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» про примусове виконання обов`язку в натурі шляхом зобов`язання відповідача прийняти майно з строкового користування (суборенди) за договором від 01.09.2022 №01-09-2021-НУ37: сформувати правову позицію, подати до суду заяви по суті, заяви з процесуальних питань.

У пункті 2 додаткової угоди сторонами обумовлено, що керуючись п. 5 Договору сторони погодились, що розмір гонорару Адвоката за надання вказаної правничої допомоги становить 10000,00 грн.

Сторони домовились, що оплата правової допомоги здійснюється шляхом 100% авансування (п. 3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 4, п. 5 додаткової угоди, клієнт зобов`язується оплатити Адвокату гонорар шляхом 100% авансування протягом трьох днів, перебіг яких починається з дня підписання додаткової угоди. Оплата гонорару здійснюється шляхом передачі грошових коштів Адвокату, про що останній надає Клієнту розписку.

На виконання умов договору, Клієнт сплатив на користь адвоката гонорар в розмірі 10000,00 грн, що підтверджується розпискою від 29.09.2022 виданою Адвокатом.

Отже, вартість робіт із правового супроводу у справі № 908/2090/22 у судді першої інстанції становить 10 000,00 грн.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Відповідач у відзиві від 23.11.2022 № 23/11 вважає, що витрати на правничу допомогу, що поніс позивач за розгляд судової справи №908/2090/22 є безпідставними та необґрунтованими та вказує на те, що до позовної заяви не надано детального опису робіт, а з долучених до позовної заяви документів неможливо встановити обсяг наданих адвокатом послуг виконаних робіт та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із складністю справи, вважає що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. є неспівмірними зі складністю вказаної справі.

Відповідачем не обґрунтовано заявлене клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, доказів щодо неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката суду не подано.

Суд зазначає, що процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З урахуванням наданих документів, суд вважає обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі 10000,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/2090/22 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Манкі Бразерз (пр. Маяковського, буд. 11, офіс 7, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 43741413) на користь Фізичної особи-підприємця Бойко Світлани Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно ст. 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 18.08.2023.

Суддя Т.А. Азізбекян