ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"15" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/634/21
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., секретар с/з Богомолова В.С., розглянув клопотання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (вх.№2-1164/23 від 04.08.2023р.) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/634/21
про визнання відмови у наданні згоди протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: Стапінський В.О. в порядку самопредставництва;
Від третіх осіб: не з`явилися.
Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про визнання відмови Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях у наданні ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна, а саме: будівлі, загальною площею 230,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Отрада пляж, будинок 13, що обліковується на балансі Державної судноплавної компанії України «Чорноморське морське пароплавство», за Договором оренди від 25.09.2019, реєстровий номер 2184, укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» в особі директора Перев`язка В.О., протиправною; про зобов`язання Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надати ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» згоду на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна, а саме: будівлі, загальною площею 230,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Отрада пляж, будинок 13, що обліковується на балансі Державної судноплавної компанії України «Чорноморське морське пароплавство», за Договором оренди від 25.09.2019, реєстровий номер 2184, укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» в особі директора Перев`язка В.О.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі №916/634/21 (суддя Щавинська Ю.М.) позов ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» задоволено частково, зобов`язано Фонд надати ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» згоду на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з відповідача та з позивача витрати по сплаті судового збору.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2021р. рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі №916/634/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.12.2021р. у справі №916/634/21 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2021р. та рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі №916/634/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 21.03.2022р. справу №916/634/21 прийнято до провадження суддею Рога Н.В.

Ухвалою суду від 08.09.2022р. позовну заяву ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» до Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях залишено без розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

04 серпня 2023р. до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №916/634/21.

Ухвалою суду від 07.08.2023р. прийнято клопотання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №916/634/21 до розгляду, призначено судове засідання на 15.08.2023р.

В обґрунтування клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях зазначає, що в межах даної справи заявником було сплачено судовий збір у розмірі 7 945 грн, а саме: 3405 грн за подання апеляційної скарги та 4540 грн за подання касаційної скарги. Однак, в ухвалі суду від 08.09.2022р. про залишення позовної заяви ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» до Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях без розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, якою завершено розгляд справи, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 7 945 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує клопотання про розподіл судових витрат, просить його задовольнити.

Розглянув матеріали справи, клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, вислухав пояснення представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі №916/634/21 (суддя Щавинська Ю.М.) позов ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» задоволено частково, зобов`язано Фонд надати ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» згоду на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з відповідача та з позивача витрати по сплаті судового збору.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2021р. рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі №916/634/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.12.2021р. у справі №916/634/21 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2021р. та рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі №916/634/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у розмірі 3 405 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1674 від 27.07.2021р.

Крім того, РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях сплачено судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у розмірі 4 540 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2163 від 01.10.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.09.2022р. позовну заяву ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» до Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях залишено без розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

У відповідності до ч.2 ст.226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.5 вказаної статті під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.5 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем судових витрат у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Норми процесуального кодексу не містять вказівок, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідно до приписів ч. 5 ст. 130 ГПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету порушення прав та інтересів відповідача, тощо (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20).

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статями 55, 124 Конституції України безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишаючи позовну заяву у даній справі без розгляду суд виходив з того, що представник позивача не з`явився в судові засідання, призначені у справі №916/634/21 на 12.05.2022р., 23.06.2022р., 14.07.2022р., 02.08.2022р., 25.08.2022р. та 08.09.2022р.

14 липня 2022р. до Господарського суду Одеської області через електронну пошту надійшло клопотання ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про відкладення судового засідання (вх.№13124/22), призначеного на 14.07.2022р., у зв`язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні через обставини, викликані воєнним станом в Україні. При цьому, уповноваженими особами Господарського суду Одеської області складено акт №01-11/389/2022 від 14.07.2022р., яким зафіксовано відсутність електронного цифрового підпису представника позивача на клопотанні про відкладення судового засідання.

18 липня 2022р. до Господарського суду Одеської області поштою надійшло клопотання ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про відкладення судового засідання, призначеного на 14.07.2022р., у зв`язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні через обставини, викликані воєнним станом в Україні.

Однак, враховуючи надходження клопотання після 14.07.2022р., його розгляд визнано судом неактуальним.

При цьому, враховуючи надсилання ТОВ «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» до суду клопотання про відкладення судового засідання, суд дійшов висновку про обізнаність позивача про розгляд справи №916/634/21 за його позовом.

Крім того, ухвали суду про призначення вказаних судових засідань, направлялися на електронну адресу позивача - .

Згідно звітів від 21.03.2022р., 13.05.2022р., 24.06.2022р., 15.07.2022р., 03.08.2022р., 17.08.2022р., 26.08.2022р. ухвали Господарського суду Одеської області у справі №916/634/21 були доставлені отримувачу.

Тобто, саме пасивна поведінка позивача та втрата ним інтересу до розгляду справи призвела до залишення позову у справі №916/634/21 без розгляду.

Надаючи оцінку діям позивача, які призвели до залишення позову без розгляду, на предмет їх обґрунтованості або необґрунтованості в розумінні приписів, що містяться у ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України, суд дійшов висновку, що відповідач наділений процесуальним правом на компенсацію судових витрат на підставі ч. 5 вказаної статті, у зв`язку з чим, клопотання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (вх.№2-1164/23 від 04.08.2023р.) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №916/634/21 підлягає задоволенню.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 26.02.2015 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим..

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (вх.№2-1164/23 від 04.08.2023р.) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/634/21 задовольнити.

2. Ухвалити додаткову ухвалу у справі №916/1517/23.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІС ГЕЙТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 67, , електронна адреса: ) на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, , електронна адреса: ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 945 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали складено 21.08.2023р.

Суддя Н.В. Рога