ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2355/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення 36261,04 грн

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (скорочене найменування ТОВ "БІЗПОЗИКА") до ОСОБА_1 про стягнення 36261,04 грн заборгованості за договором про надання кредиту № 057637-ОД1-001 від 04.03.2020, з яких - 19360,24 грн заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом, 16900,80 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом.

Ухвалою від 06.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Одночасно з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про витребування у АТ КБ "Приватбанк" доказів з посиланням на те, що самостійно він не може їх отримати оскільки це є банківською таємницею.

Ухвалою від 13.06.2023 судом було задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ "Приватбанк" документ з інформацією про:

- підтвердження чи спростування, що держателем карти № НОМЕР_1 , виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», є ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 );

- прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на яку 04.03.2020р. ТОВ «БІЗПОЗИКА» були перераховані (одним платежем) грошові кошти в загальному розмірі 20 000,00 грн.;

- виписку про рух коштів по карті № НОМЕР_1 , виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за період з 04.03.2020р. по 10.03.2020р.

13.07.2023 АТ КБ "Приватбанк" на виконання ухвали суду повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_3 , на яку 04.03.2020 здійснено зарахування 20000 грн. Також банком надано виписку по зазначеному рахунку за період з 04.03.2020р. по 10.03.2020р.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.05.2020 до реєстру внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що відповідач є фізичною особою, суд відповідно до ст. 176 ГПК України направив запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 64), оскільки в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутня така інформація (а.с. 67).

На виконання вимог суду відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області 29.06.2023 повідомив, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Ухвала про відкриття, надіслана на зазначену адресу, повернулась з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Додатково з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом було розміщено оголошення на сайті суду (а.с.84).

Згідно з п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відзиву на позов відповідач не надав.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

04 березня 2020 року фізична особа-підприємець Отькало Юрій Миколайович (позичальник) уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (позивач) Договір про надання кредиту № 057637-ОД1-001, за умовами якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 20000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.05.2020 до реєстру внесено запис про припинення підприємницької діяльності Отькало Юрія Миколайовича.

З огляду на викладене, позов заявлено до фізичної особи ОСОБА_1 .

У постанові Великої палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі №910/8729/18 викладено висновок про те, що вимоги за господарськими зобов`язаннями до фізичної особи, яка втратила статус підприємця, слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Згідно положень статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини 1 статті 20, а також статей 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

За наведених обставин, даний спір належить до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу фізичної особи-підприємця не припинилися.

Відповідно до п. 2, 3 договору, кредит надається строком на 16 тижнів, але але не пізніше 24.06.2020.

Згідно з п. 4 договору, проценти за користування кредитом за цим договором є фіксованими та становлять 0,83141900 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеному у цьому договорі, проценти за користування нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом із урахуванням для видачі кредиту та дня повернення кредиту.

Пунктом 5 договору сторони узгодили, що позичальник здійснює погашення заборгованості по кредиту шляхом сплати обов`язкових щотижневих платежів щотижня кожної середи (починаючи з 11.03.2020 по 24.06.2020 включно), які він зобов`язаний здійснювати регулярно, не пізніше дат, установлених графіком платежів, що наведений у п. 6 цього договору. Мінімальна сума обов`язкового щотижневого платежу для позичальника визначається графіком платежів, що наведений у п. 6 договору, але не може бути менше 1970грн.

Таким чином за 16 тижнів відповідач мав сплати 1970*16=31520 грн, з яких 20000грн основна сума кредиту та 11520 грн проценти за користування (а.с. 18).

04.03.2020 Позивач видав Відповідачу Кредит у розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування зазначеної суми на картковий рахунок № НОМЕР_1 , вказаний Відповідачем в особистому кабінеті на сайті https://bizpozyka.com/, що

Підтверджується витягом з анкети клієнта; платіжним дорученням Позивача № 17612 від 04.03.2020р., виконаним АТ «КБ «Приватбанк» (а.с.33). Крім того, 13.07.2023 АТ КБ "Приватбанк" на виконання ухвали суду повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_3 , на яку 04.03.2020 здійснено зарахування 20000 грн. Також банком надано виписку по зазначеному рахунку за період з 04.03.2020р. по 10.03.2020р.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

В постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що (п. 91) припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Але відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування, а саме - відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив 6 (шість) платежів на загальну суму 3 270,00 (три тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок): 11.03.2020 - 1970 грн, 23.03.2020 - 200 грн, 25.03.2020 - 200 грн, 13.04.2020 - 500грн, 30.03.2020 - 200 грн, 07.04.2020 - 200грн.

При цьому, дві оплати надійшли від Відповідача на по банківських реквізитах Позивача, а чотири оплати здійснені

відповідачем через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця -https://bizpozyka.com/, що підтверджується:

- квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) № 208887274 від

30.03.2020р. та № 211483028 від 07.04.2020р..;

- довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 04.05.2023р.;

- Інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 04.05.2023р. за № № 80/05, 81/05, 82/05 та 83/05, в графі «Опис» якої відображується, що це була оплата кредиту згідно Договору № , де - це РНОКПП Відповідача.

При погашенні кредиту через Особистий кабінет позичальника на сайті Кредитодавця https://bizpozyka.com/, позичальнику необхідно ввести свій РНОКПП і програма приймання платежів в Особистому кабінеті автоматично зараховує платіж в рахунок погашення боргу за існуючим договором.

Відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 01.06.2023 заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту №057637-ОД1-001 (банком нараховано проценти станом на час закінчення строку кредитного договору 24.06.2020) складає - 36261,04 грн. (тридцять шість тисяч двісті шістдесят одна гривня 04 копійки), з яких:

- заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 19 360,24 грн;

- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 16900,80 грн.

Відповідач станом на час розгляду справи не надав доказів сплати заборгованості як і будь-яких заперечень, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Позивачем додано до позовної заяви копію платіжного доручення № 6666 від 26.12.2022 про сплату 248,10 грн судового збору за подання заяви про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Отькало Юрія Миколайовича.

Відповідно до відомостей програми "Діловодство", яка функціонує в господарських судах України, та Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.01.2023 № 916/188/23 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Отькало Ю.М. 36231,04 грн заборгованості за договором від 04.03.2020 №057637-ОД1-001, оскільки припинено підприємницьку діяльність Отькало Ю.М., і роз`яснено, що заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Також позивачем надано суду копію платіжної інструкції № 394 від 01.06.2023 про сплату 1899,10 грн судового збору.

Отже, всього позивачем сплачено 2147,20 грн судового збору. За подання даного позову позивач мав сплатити відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2684 грн. Але враховуючи, що позов подано через Електронний суд, то відповідно до цього Закону до судового збору застосовується коефіцієнт 0,8, тобто має бути сплачено 0,8*2684=2147,20грн.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (код 41084239, м. Київ бульвар Лесі Українки 26, оф. 4) 36261,04 грн заборгованості та 2147,20грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова