ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.08.2023 Справа № 912/1318/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Давиденко Ірина Вікторівна, розглянувши матеріали заяви Фермерського господарства «ОМІ» про забезпечення позову у справі № 912/1318/23

за позовом Фермерського господарства «ОМІ» (28421, Кіровоградська область, Компаніївський район, с. Виноградівка, ідентифікаційний код 23094104)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріховський завод сільгосптехніки» (70501, Запорізька область, Пологівський район, м. Оріхів, вул. Привокзальна, буд. 4; фактична адреса: 69000, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 8)

про стягнення 140 000 грн.

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.07.2023 по справі №912/1318/23 позовну заяву Фермерського господарства «ОМІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріховський завод сільгосптехніки» про стягнення 140 000 грн. заборгованості за договором поставки № 12568/05.2023 від 19.05.2023, передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Позов обґрунтовано ст.ст.16, 208, 218, 530, 615, 631, 638, 639, 640, 641, 642, 693, 712 ЦК України ст. ст. 174, 175, 181, 264, 265 та мотивовано тим, що відповідач не здійснив передачу товару у сумі 140 000 грн., чим порушив свої зобов`язання перед позивачем.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 10.08.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 912/1318/23 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Разом із позовом надійшла заява позивача про забезпечення позову (вх. № 17181/08-08/23 від 10.08.2023).

Протоколом передачі від 10.08.2023 заяву про забезпечення позову передано на розгляд раніше визначеному складу суду.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на побоювання, що у разі задоволення позовних вимог без вжиття заходів забезпечення позову виконання рішення може бути суттєво утруднене або неможливе, оскільки у відповідача відсутнє зареєстроване на праві приватної власності нерухоме майно, відкриті судові справи відносно відповідача та є багато відгуків та повідомлень з сайту Prom.ua, які свідчать про недобросовісність відповідача, який не вперше не виконує свої зобов`язання. Застосування заходу забезпечення позову піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливим и судовими витратами. При застосуванні такого заходу забезпечення позову зберігається принцип співвіднесення виду заходу до хабезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

У зв`язку з чим, позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріховський завод сільгосптехніки» (, юридична адреса: 70500, Запорізька область, Пологівський район, м. Оріхів, вул. Привокзальна, буд. 4; фактична адреса: 69000, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 8) у сумі 157684,00 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріховський завод сільгосптехніки», інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Розглянувши вищезазначену заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову, викладений в пунктах 1-10 частини 1 ст. 137 ГПК України. Згідно п. 1 ч. 1 цієї статті позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи зі змісту чинного процесуального закону, забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду або ефективного захисту прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України.

Таким чином заявник має довести (додати до заяви) наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходи до забезпечення позову, тому питання про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані до заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позовує підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання суду відповідних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

В заяві позивачем не викладено обставин та не надано жодних доказів, які б підтверджували існування фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного ним заходу забезпечення позову та/або вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем тощо.

Порушення відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідача заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Невиконання відповідачем зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду і саме ці вимоги є предметом розгляду суду у даній справі.

Посилання в заяві на необхідність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача з метою гарантування у майбутньому виконання судового рішення у разі його ухвалення на користь позивача, без надання відповідного обґрунтування щодо реального існування на даний час загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі невжиття відповідних заходів, в тому числі без надання доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Також суд звертає увагу, що заявником не надано доказів направлення копії цієї заяви іншій стороні відповідачу, що порушує принцип змагальності сторін.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1342,00 грн., відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фермерському господарстві «ОМІ» у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 912/1318/23.

Ухвала підписана 11.08.2023.

Відповідно до ст.ст. 140, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя І.В. Давиденко