ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про забезпечення позову
11.08.2023 Справа № 917/1406/23
Суддя Солодюк О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову по справі № 917/1406/23
про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації іпотеки з одночасним припиненням її запису та скасування державної реєстрації обтяження з одночасним припиненням його запису
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою з вимогами до відповідачів про:
- скасування державної реєстрації іпотеки (номер запису про іпотеку: 46976377 від 03.06.2022 року) щодо нежитлової будівлі (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Терешки, вул. Шевченка, 11 (одинадцять), яка в цілому складається: адміністративний корпус, контора літ. А-1, А2, АЗ, а4, а5, а6, а7, загальною площею 1199,3 кв. м, огорожа - № 6, ворота - № 8, прохідна літ. А1-1, загальною площею 11,6 кв.м. з одночасним припиненням запису про іпотеку;
- скасування державної реєстрації обтяження (номер запису про обтяження: 46976203 від 03.06.2022 року) щодо нежитлової будівлі (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Терешки, вул. Шевченка, 11 (одинадцять), яка в цілому складається: адміністративний корпус, контора літ. А-1, А2, АЗ, а4, а5, а6, а7, загальною площею 1199,3 кв. м, огорожа - № 6, ворота - №2 8, прохідна літ. А1-1, загальною площею 11,6 кв.м. з одночасним припиненням запису про обтяження.
Ухвалою суду від 10.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1406/23. Ухвалено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 07.09.2023 на 09:30 год.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд Тростянець" (заявник) подав разом з позовною заявою до суду заяву про забезпечення позову, якою просить суд:
В обґрунтування поданої заяви заявник вказує наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12», (колишня назва - ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ») двічі відступило один і той самий борг Позивача, що утворився на підставі Договору постачання природного газу від 28.12.2020 року № 2006 у розмірі: 1 503 125, 68 грн. Борг був спершу відступлений ТОВ «ГАЗ.УА», який з Позивачем у подальшому уклав Договір реструктуризації заборгованості та надання додаткових гарантій за нею від 01.04.2022 року та стягнув з Позивача у судовому порядку суму заборгованості по справі № 920/94/22, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження.
Також, вказаний борг був відступлений у друге - ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН», який також уклав з Позивачем Договір про реструктуризацію заборгованості від 01.04.2022 року, а також Договір іпотеки від 03.06.2022 року, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу, Москівець Володимиром Андрійовичем та зареєстрованому у реєстрі за № 907 та 908, предметом якого є нежитлова будівля (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Терешки, вул. Шевченка, 11 (одинадцять), яка в цілому складається: адміністративний корпус, контора літ. А-1, А2, АЗ, а4, а5, а6, а7, загальною площею 1199,3 кв. м, огорожа - № 6, ворота - № 8, прохідна літ. А1-1, загальною площею 11,6 кв.м.
З огляду на те, що ТОВ «КВІНТІС ПРОМ 12», (колишня назва - ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ») після відступлення права вимоги ТОВ «ГАЗ.УА» не мав права у друге відступати борг до ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН», а останній не набув права на цей борг, правочини, зокрема, договір відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «КВІНТІС ПРОМ 12», (колишня назва - ГОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ») та ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН», Договір реструктуризації заборгованості від 01.04.2022 року, а також Договір іпотеки від 03.06.2022 року слід визнати недійсними.
Отже, на підставі одного боргу за Договором постачання природного газу № 2006 у Позивача утворилося дві заборгованості перед ТОВ «ГАЗ.УА» та перед ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН», одна з яких була сплачена за рішенням Господарського суду Сумської області від 15.11.2022 року по справі № 920/94/22.
Однак, неіснуючий борг перед ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН» у сумі: 1 503 125, 68 грн. так і не був сплачений Позивачем. При цьому, строк основного зобов`язання було встановлено до 30.09.2022 року.
Заявник вказує на те, що на період розгляду даної справи у суді, ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН» може звернути стягнення на предмет іпотеки, що у подальшому ускладнить виконання рішення суду, зробить його неефективним для захисту прав Позивача та створить умови для подальших судових спорів, а тому Позивач вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно (предмет іпотеки).
Позивач звертає увагу, що за даними інформаційної довідки № 340929510 вбачається, що нерухоме майно перебуває під податковою заставою від 14.06.2023 року. Після виплати ним заборгованості, податкова застава буде знята, що у подальшому відновить ризик звернення стягнення на предмет іпотеки з боку ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН».
Отже, з огляду на наявність ризиків звернення стягнення на предмет іпотеки, які у подальшому ускладнять виконання рішення суду, а також на відсутність негативних наслідків для учасників спору та інших осіб, позивач просить суд накласти арешт на предмет іпотеки, для унеможливлення звернення стягнення.
Розглянувши заяву, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Відповідно до ч.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (зі змінами та доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду від 17.12.2018 року у справі № 914/970/18).
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Оскільки нерухоме майно - нежитлова будівля (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Терешки, вул. Шевченка, 11 (одинадцять) належить виключно Позивачу та наразі перебуває під обтяженнями, а предметом позову по даній справі є вимога про визнання недійсними договорів (в тому числі договору іпотеки), скасування державної реєстрації іпотеки та скасування державної реєстрації обтяження, суд дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді накладення арешту забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а не вжиття запобіжного заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Арешт нерухомого майна також не буде обмежувати права учасників спору, або інших осіб, а лише виключить можливість позбавлення Позивача права власності на нерухоме майно на період розгляду даного спору, оскільки на даний час існують ризики, що відповідач 1 може звернути стягнення на предмет іпотеки.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що згідно з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18, від 05.09.2019 у справі №911/527/19 під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, суд має виходити із того, що арешт має стосуватися майна, яке належить до предмета спору.
В даному випадку предмет спору нерозривно пов`язаний та безпосередньо стосується нерухомого майна, щодо якого необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки вказане майно є предметом оспорюваного договору іпотеки від 03.06.2022 року.
З урахуванням викладеного та обставин, що стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, вбачається, що незастосування заходів забезпечення позову може призвести до того, що обраний спосіб захисту у цій справі не буде ефективним, оскільки у разі вчинення будь - яких дій щодо відчуження майна, яке є предметом оспорюваного договору, буде неможливим виконання рішення у випадку задоволення позову та зумовить необхідність подальшого звернення до суду з метою повернення майна.
З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд Тростянець" про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 136 - 140, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд Тростянець" про забезпечення позову задовольнити.
3. Дана ухвала суду є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
4. Ухвала набрала законної сили 11.08.2023 року.
5. Ухвала дійсна для пред`явлення державному виконавцю до 12.08.2026 року.
Згідно ч.8 ст.140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.