УХВАЛА

16 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/10133/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючої), Колос І.Б. та Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової служби України (далі - ДПС України )

на рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2022 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023

за позовом ДПС України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Наш 365"

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення,

ВСТАНОВИВ:

ДПС України 20.06.2023 (через систему "Електронний суд") подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 зі справи № 910/10133/21.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2023: касаційну скаргу ДПС України залишено без руху у зв`язку з тим, що скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження, а обґрунтованого клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги скаржником не заявлялося, а також у скарзі не зазначено чітких підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) та не додано документів про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі надано скаржнику строк для усунення недоліків.

ДПС України 24.07.2023 (через систему "Електронний суд") на виконання зазначеної ухвали від 10.07.2023 подала клопотання про усунення недоліків, до якого скаржником додано, зокрема, платіжну інструкцію від 17.07.2023 № 1816, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 7 264, 00 грн.

Також у поданому клопотанні про усунення недоліків скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копія постанови суду апеляційної інстанції в паперовому вигляді засобами поштового зв`язку на адресу скаржника не направлялася, а була отримана останнім в підсистемі "Електронний суд" лише 25.05.2023, проте у зв`язку з постійними повітряними тривогами у місті Києві з метою уникнення загрози життю працівників ДПС України, скаржник був позбавлений можливості подати касаційну скаргу в межах встановлених процесуальним законодавством строків, а тому вважає, що строк для подання касаційної скарги підлягає поновленню.

Однак Суд, розглянувши наведені доводи скаржника щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови суду апеляційної інстанції, визнає їх неповажними, огляду на таке.

Враховуючи, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 11.04.2023 (повний текст підписаний 25.05.2023), а тому строк на її оскарження закінчився 12.06.2023 .

Касаційну скаргу ж було подано скаржником до Верховного Суду 20.06.2023, що підтверджується вхідним штампом Суду, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 11.04.2023.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Клопотання про поновлення процесуального строку має містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", а також не заперечується самим скаржником, ДПС України зареєструвала офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції була надіслана в її електронний кабінет 22.05.2023 о 12.25, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

З огляду на зазначене посилання скаржника на отримання копії оскаржуваного судового рішення в електронному кабінеті лише 25.05.2023 є безпідставними.

Водночас з огляду на отримання скаржником копії оскаржуваної постанови від 11.04.2023 в електронному кабінеті 22.05.2023, то з урахуванням приписів частини другої статті 288 ГПК України останнім днем подання касаційної скарги, коли скаржник мав право на поновлення пропущеного строку, було 12.06.2023, тоді як скарга подана 20.06.2023, тобто з пропуском двадцятиденного строку навіть з дати отримання скаржником судового рішення в електронному кабінеті.

Беручи до уваги положення частини першої статті 119 ГПК України, вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд має оцінити доводи заявника, та подані ним докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

Водночас такі доводи та докази мають підтверджувати об`єктивну неможливість заявника вчинити відповідну процесуальну дію у встановлені строки. У разі ж, коли пропуск такого процесуального строку настав у зв`язку із суб`єктивними чинниками, які залежали від самого заявника, а не через об`єктивно непереборні причини, або коли такі об`єктивно непереборні причини заявником не доведені, у суду відсутні правові підстави для визнання причин пропуску процесуального строку поважними.

При цьому самі лише обставини оголошення з 25.05.2023 по 20.06.2023 повітряних тривог у місті Києві, на які посилається скаржник у клопотанні про поновлення строку, не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на касаційне оскарження, тому що не є об`єктивно непереборними, а зумовлені суб`єктивною поведінкою сторони, зокрема, щодо організації роботи підприємства та виконання його працівниками своїх професійних обов`язків.

Разом з тим суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що представник ДПС України Бонка Р.М. був присутнім в судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваного судового рішення, то останній не був позбавлений можливості відстежувати хід розгляду справи та в розумні інтервали часу вжити всіх необхідних заходів, зокрема, ознайомитись з оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції в електронному кабінеті та Єдиному державному реєстрі судових рішень (або ж ознайомитись з матеріалами справи) для звернення з касаційною скаргою в межах строків, визначених ГПК України.

Тобто, наведене свідчить, що скаржник безумовно був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду від 11.04.2023, а звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

З урахуванням викладеного Суд дійшов висновку, що наведені скаржником у клопотанні доводи є неповажними, оскільки останнім не наведено обґрунтованих доводів стосовно того, що саме позбавило скаржника можливості звернутися до суду з касаційною скаргою раніше, ніж 20.06.2023, адже копія оскаржуваної постанови від 11.04.2023 була вручена скаржнику в його електронному кабінеті 22.05.2023, а також назване судове рішення було опубліковане в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.05.2023.

Отже, обставини, на які посилається скаржник у клопотанні про усунення недоліків, зводяться до порушення останнім вимог процесуального законодавства, а причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження постанови від 11.04.2023 залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин.

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПС України на рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 зі справи у цій справі, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 зі справи № 910/10133/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова