ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/4531/15 (911/1121/23)

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д.

за участю секретаря судового засідання Оксенюк А.О.,

розглянувши справу

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61 арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича (вх.№7344/23 від 17.04.2023)

до ОСОБА_1

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі № 911/4531/15

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61 (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, 6-А; )

за участю представників сторін:

представник ліквідатора - Приходько Д.В.;

представник відповідача - Слободянін М.В.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №911/4531/15 за спільною заявою ТОВ «Фідленс-Україна», ТОВ «Агровет Атлантик» та ПП «O.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс» про банкрутство ТОВ «Трейдагропостач-61».

13.09.2022р. Господарським судом Київської області (суддя С. Наріжний) було ухвалено:

1. Затвердити звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61 - арбітражного керуючого Макового О.В. та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61, станом на 22.07.2022 року. 2. Ліквідувати юридичну особу Банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61. 3. Зобов`язати державного реєстратора та орган державної статистики за місцем знаходження Боржника провести державну реєстрацію припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61 та виключити Товариство з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 4. Зобов`язати ліквідатора повідомити державний орган з питань банкрутства про завершення ліквідаційної процедури. 5. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений строк або відхилені господарським судом, а також вимоги кредиторів, що не погашені у зв`язку з недостатністю майна Боржника, відповідно до ч. 7 ст. 64, ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. 6. Затвердити звіт арбітражного керуючого Макового О.В. про здійснення витрат арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі ТОВ Трейдагропостач-61 за період з 12.11.2020 по 22.07.2022 в розмірі 9234,35 грн. 7. Затвердити звіт арбітражного керуючого Макового О.В. про нарахування основної грошової винагороди за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 за період з 12.11.2020 по 22.07.2022 в розмірі 210142,76 грн. 8.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Прайд (03194, м. Київ, пр-т Леся Курбаса, буд. 19/11; ) на користь арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 та витрати, понесені арбітражним керуючим під час даної справи про банкрутство в розмірі 119229 (сто дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн 08 коп. 9.Стягнути з Приватного підприємства O.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс на користь арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 та витрати, понесені арбітражним керуючим під час даної справи про банкрутство в розмірі 36530 (тридцять шість тисяч п`ятсот тридцять) грн 29 коп. 10.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Симиренківське на користь арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 та витрати, понесені арбітражним керуючим під час даної справи про банкрутство в розмірі 135613 (сто тридцять п`ять тисяч шістсот тринадцять) грн 08 коп. 11.Стягнути з Приватного підприємства Сама на користь арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 та витрати, понесені арбітражним керуючим під час даної справи про банкрутство в розмірі 48011 (сорок вісім тисяч одинадцять) грн 69 коп. 12.Стягнути з Приватного підприємства Стард на користь арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 та витрати, понесені арбітражним керуючим під час даної справи про банкрутство в розмірі 20295 (двадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн 84 коп. 13.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Н`юсайнс Ріел Істейт ЛТД на користь арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 та витрати, понесені арбітражним керуючим під час даної справи про банкрутство в розмірі 61391 (шістдесят одну тисячу триста дев`яносто одну) грн 24 коп. 14.Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області на користь арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Трейдагропостач-61 та витрати, понесені арбітражним керуючим під час даної справи про банкрутство в розмірі 18627 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) грн 32 коп. 15.Видати накази. 16.Провадження у справі № 911/4531/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61 закрити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 року ухвалу Господарського суду Київської області від 13.09.2022 у справі №911/4531/15 змінено, скасувавши її в частині пунктів 1-5 та пункту 16 резолютивної частини; справу передано до Господарського суду Київської області для розгляду зі стадії ліквідаційної процедури.

Після повернення матеріалів справи з Північного апеляційного господарського суду 09.03.2023 року, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2023 року справу передано на розгляд судді Гребенюк Т.Д.

Ухвалою Суду від 22.05.2023 Господарським судом Київської області (суддя Гребенюк Т.Д.) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Н`юсайнс Ріел Істейт" про відмову від кредиторських вимог до боржника та виключення їх зі складу реєстру вимог кредиторів; виключено з реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдагропостач-61" (код 34979368) вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Н`юсайнс Ріел Істейт" (код 38442175) у сумі 2756,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 628237,19 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2023 задоволено заяву Приватного підприємства "Стард" про відмову від кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдагропостач-61" та виключення їх зі складу реєстру вимог кредиторів; виключено з реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдагропостач-61" (код 34979368) вимоги Приватного підприємства "Стард" (код 20617429) у сумі 2756,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 206169,32 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Також Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2023 задоволено заяву Приватного підприємства "Сама" про відмову від кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдагропостач-61" та виключення їх з реєстру вимог кредиторів; виключено з реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдагропостач-61" (код 34979368) вимоги Приватного підприємства "Сама" (код 32638113) у сумі 2436,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 491039,08 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Згідно реєстру вимог кредиторів кредиторами ТОВ "Трейдагропостач-61 станом на 15.06.2023 є: ТОВ "Бізнес Прайд" (правонаступник ТОВ «Фідленс-Україна»), ПП "O.L.KAR-AEPO3OOBET-CEPBIC", СТОВ "СИМИРЕНКІВСЬКЕ", Головне управління ДПС у Київській області (правонаступник ГУ ДФС у Київській області). Загальний розмір кредиторських вимог до боржника - 3186248,47 грн.

17 квітня 2023 року до Господарського суду Київської області надійшла заява ліквідатора ТОВ «Трейдагропостач-61» арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича (вх.№7344/23 від 17.04.2023) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника. Так, ліквідатор просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» грошові кошти у сумі 4519322,06 грн. у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Трейдагропостач-61» у зв`язку із доведенням товариства до банкрутства.

Позиція позивача.

Ліквідатор зазначає, що з 14.08.2014р. директором ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" було призначено ОСОБА_1 , який мав право давати обов`язкові для боржника вказівки, зокрема, щодо здійснення перерахування коштів.

Відповідно до Статуту ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61", державну реєстрацію змін якого проведено 09.12.2014р., ОСОБА_1 став єдиним учасником Товариства і залишався директором Боржника до тих пір, поки ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2016р. у вказаній справі ОСОБА_1 не було відсторонено від виконання обов`язків керівника ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61".

Розмір відповідальності ОСОБА_1 ліквідатор визначає як різницю між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою: сума вимог кредиторів відповідно до Реєстру визнаних вимог кредиторів по справі №911/4531/15 ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" станом на 15.06.2023 становить 3186248,47грн.; ліквідаційна маса боржника становить - 0 грн. Отже, розмір вимог до особи, яка відповідно до законодавства несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства (з урахуванням заяви про зменшення вимог) становить 3186248,47 грн.

Заперечуючи проти застосування за заявою відповідача строку позовної давності, ліквідатор вказує, що початком перебігу строку позовної давності для подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 є 24.11.2020 (дата набрання законної сили рішенням суду у справі №911/4531/15 (911/16604/17), оскільки в період з 28.09.2017 по 24.11.2020 ліквідатор не мав можливості визначити розмір вимог до керівника боржника ОСОБА_1 , бо до моменту набрання вказаним рішенням законної сили не було ясності щодо розміру ліквідаційної маси.

Позиція відповідача.

Вважає, що вимоги ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника є необґрунтованими, такими що не підтверджені належними доказами і, як наслідок, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Під час ліквідаційної процедури самим ліквідатором неодноразово ставились під сумнів автентичність підписів відповідача та дата складання спірних документів не тільки на касових ордерах, але і на самих договорах, зокрема, на Договорі про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги б/№ від 12.2014 року та квитанціях до нього. Так, з матеріалів справи вбачається, що в ході виконання повноважень ліквідатора у справі арбітражний керуючий неодноразово скликав засідання зборів комітету кредиторів, у т.ч. для звітування про вжиті заходи та вирішення організаційних питань щодо авансування витрат в ліквідаційній процедурі (16.10.2019, 09.09.2020, 24.09.2020, 30.09.2020, 20.10.2020, J4.11.2020, 22.06.2022, 12.07.2022), проте кредиторами залишено без реагування відповідні запрошення та не було забезпечено участь в засіданнях. Вказані обставини, на думку ліквідатора, свідчать не тільки про здійснення перешкод кредиторами у виконанні ліквідатором своїх зобов`язань, а і про подальше неналежне виконання ліквідатором своїх повноважень.

Відповідач посилається, що отримавши в межах справи №911/4531/15 (910/16604/17)від експерта висновок про те, що надані ТОВ «Трансджейнт -8» документи виконані в іншу дату аніж та, яка зазначена у документах, з урахуванням принципу вірогідності доказів ліквідатор повинен був вчинити всі можливі дії для проведення повторної експертизи з метою отримання інформації щодо факту повернення ТОВ «Трансджейнт-8» грошових коштів. Однак, розуміючи, що в матеріалах справи фактично наявні підроблені документи про нібито здійснення факту повернення готівкових коштів, ліквідатором не було вчинено жодних дій, направлених на з`ясування об`єктивної істини, зокрема, не було направлено звернення на усунення перешкод у виконанні повноважень ліквідатора.

Вказує, що за відсутності повного фінансового звіту, без виявлення належних ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій щодо приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, єдиний факт оплати грошових коштів на користь контрагента за договором, не може свідчити про наявність у діях ОСОБА_1 ознак доведення підприємства до стану неплатоспроможності. Окрім цього, у матеріалах справи відсутній висновок судово-економічної експертизи, на підставі якого можна було б встановити обставини доведення підприємства до стану неплатоспроможності та чинники, які передували цьому, як і причинно-наслідковий зв`язок у діях або бездіяльності конкретних осіб із скрутним фінансовим становищем підприємства. З огляду на викладене, оскільки за приписами ст. 61 КУзПБ одним із повноважень ліквідатора у справі про банкрутство є аналіз фінансового становища банкрута, який на практиці оформлюється окремим документом, саме цей доказ у поєднанні з іншими обставинами дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність у діях власника, керівника, інших контролюючих осіб боржника вини щодо доведення його до банкрутства, проте у матеріалах справи відсутній такий доказ.

Також відповідач зазначає, що відсутні докази того, що ліквідатор звертався до ПП «АЛЛАТ ІНТЕРНЕШНЛ» за отриманням такого договору або для отримання деталей щодо даної операції, та вказує, що у випадку, коли така угода є для ліквідатора «підозрілою», наявний механізм визнання такого договору фраудаторним, тобто таким, який вчинено на шкоду кредиторам і як наслідок визнання договору недійсним та повернення сплачених коштів, що, можливо, призвело б до відновлення платоспроможності боржника.

Відповідач посилається, що всупереч вимог законодавства ліквідатором не здійснено вичерпного аналізу договорів та інших правочинів, які були укладені боржником до порушення справи про банкрутство, не встановлено чи є укладення спірних правочинів способом уникнення відповідальності перед кредиторами шляхом виведення з обороту ліквідних активів боржника та уподальшому ініціювання справи про банкрутство, не надано вичерпного аналізу обставинам відчуження майна заінтересованій особі стосовно боржника: не надано оцінки доказам відчуження майна боржника за ціною набагато нижчою від ринкової та без оплати з боку покупця, саме у передбачених оспорюваним договором строки та порядку, не зазначено чи призвели дії щодо відчуження спірного майна до неможливості повного або часткового виконання боржником грошових зобов`язань перед іншими кредиторами. Таким чином, виснує відповідач, в наданому звіті ліквідатором не зазначено внаслідок яких неправомірних дій ОСОБА_1 стосовно майна боржника його стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Відповідач наголошує, що за відсутності доказів здійснення ліквідатором такого аналізу, є непідтвердженим факт наявності вини ОСОБА_1 , як директора або учасника підприємства банкрута у доведенні останнього до банкрутства. Зазначена обставина виключає можливість покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 за зобов`язаннями підприємства-банкрута.

Також представник відповідача просить Суд застосувати строк позовної давності, з урахуванням того, що згідно з постановою Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №923/1494/15 саме ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом є тою обставиною, яка свідчить що ліквідатор довідався або міг довідатися про наявність ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії. Отже, моментом, з якого ліквідатор банкрута довідався або міг довідатися про наявність ознак доведення до банкрутства, на думку представника відповідача, є дата винесення постанови суду від 04.10.2016 року про визнання боржника банкрутом. Тому строк позовної давності сплив 05.10.2019 року. Тоді як арбітражного керуючого Макового О.В. на посаду ліквідатора банкрута призначено 30.07.2019 року, тобто більше ніж за два місяці до закінчення строку позовної давності. Отже, з 30.07.2019 року ліквідатор банкрута мав майже два місяці для того, щоб у межах встановленого законом строку звернутись до суду із заявою про покладення на відповідних осіб субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника. Натомість тільки 17.04.2023 року ліквідатор банкрута звернувся до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, тобто з пропуском у більше, ніж три роки після закінчення строку позовної давності.

Процесуальні дії у справі.

З метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , Судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. Так, з відповіді №41543 вбачається, що адресою реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2023 заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича (вх.№7344/23 від 17.04.2023) залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам, викладеним у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України та встановлено, що недоліки вказаної заяви повинні бути усунуті ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» арбітражним керуючим Маковим Олександром Віталійовичем у спосіб надання суду належних доказів направлення на адресу усіх учасників справи № 911/4531/15 копії заяви (вх.№7344/23 від 17.04.2023) і доданих до неї документів, а саме: ТОВ«Бізнес Прайд», ПП «O.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс», СТОВ «Симиренківське», ПП «Сама», ПП «Стард», ТОВ «Н`юсайнс Ріел Істейт ЛТД», Головному управлінню ДПС у Київській області.

02.05.2023 через канцелярію господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича надійшла заява (вх. № 8493/23) про усунення недоліків заяви (вх. № 7344/23 від 17.04.2023) у спосіб та строк, що встановлені ухвалою суду від 24.04.2023.

Ухвалою Суду від 04.05.2023 прийнято заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до розгляду у межах провадження у справі № 911/4531/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61»; розгляд заяви про покладення субсидіарної відповідальності зазобов`язаннями боржника призначено на 18.05.2023 о 15:00 год. Крім того, ухвалою Суду від 04.05.2023 зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду наступні відомості із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , УНЗР:637, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт номер НОМЕР_2 , дата видачі 28.05.2020: дані про фактичне місце проживання на дату звернення; адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції; номер телефону.

Від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь на запит Суду (вх.№9412/23 від 15.05.2023), за змістом якої станом на 08.05.2023 в ЄІДБ ВПО інформація про запитувану особу відсутня.

Арбітражним керуючим подано до Суду письмові пояснення (вх.№8902/23 від 08.05.2023).

Від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності (вх.№9733/23 від 18.05.2023), за змістом якої представник просить застосувати строк позовної давності щодо вимог ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 за зобов`язанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» у розмірі 4519322,06 грн. у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Трейдагропаостач-61» грошових коштів у сумі 4519322,06 грн. у якості субсидіарної відповідальності.

У судовому засіданні 18.05.2023 Судом оголошено перерву у розгляді справи до 15.06.2023 о 10:00 год.

02 червня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив (вх.№10811/23 від 02.06.2023), за змістом якого представник просить залишити без задоволення вимоги ліквідатора про покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61» у розмірі 4519322,06 грн. у зв`язку із доведенням товариства до банкрутства та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Трейдагроностач-61» грошових коштів у сумі 4519322,06 грн. за зобов`язаннями ТОВ «Трейдагропостач-61».

15 червня 2023 року ліквідатором подано заперечення проти заяви про застосування строків позовної давності (вх.№11701/23 від 15.06.2023) та відповідь на відзив щодо покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язанням боржника (вх.№11704/23 від 15.06.2023). Заяви аналогічного змісту надійшли на електронну пошту Суду (вх.№11703/23 від 15.06.2023, вх.№11702/23 від 15.06.2023).

Протокольною ухвалою Суду від 15.06.2023 Господарським судом Київської області оголошено перерву до 29.06.2023 об 11:00 год.

26 червня 2023 року представником ОСОБА_1 подано заперечення (вх.№12430/23 від 26.06.2023).

29.06.2023 ліквідатором подано заяву про зменшення вимог щодо покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника (вх.№12557/23), відповідно до якої ліквідатор просить: покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" у зменшеному розмірі (у порівнянні з первісно заявленим розміром) - 3186248,47 грн. Вказане зменшення ліквідатор обґрунтовує зменшенням розміру кредиторських вимог через відмову кредиторів від своїх кредиторських вимог і виключенням їх вимог з реєстру вимог кредиторів. Судом вказане клопотання визнано обґрунтованим та задоволено.

У судовому засіданні 29.06.2023 Судом оголошено перерву у розгляді справи до 20.07.2023 о 17:00 год., яку потім продовжено до 03.08.2023.

03.08.2023 до Суду надійшли письмові пояснення ліквідатора до заяви про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника (вх.№14841/23).

У судовому засідання ліквідатор просив заяву про покладання субсидіарної відповідальності задовольнити; покласти на ОСОБА_1 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні заяви про покладання субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 та заявив клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у ОСОБА_2 оригінали квитанцій до прибуткових касовиз ордерів №37 від 16.10.2014р., №46 від 24.12.2014р., №49 від 24.12.2014р., №53 від 29.12.2014р. та акту звірки від 30.12.2014р.

Судом було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки, за змістом ч.1 ст. 81 ГПК України, задоволення такого клопотання обумовлено доведенням заявником неможливості самостійно надати такі докази, чого заявником зроблено не було. Заявник взагалі не посилався на те, що ним вживалися будь-які заходи, спрямовані на отримання доказів, про витребування яких він клопоче перед Судом через декілька місяців після відкриття провадження у справі.

Посилання представника відповідача на те, що уразі якщо оригінал письмового доказу не поданий, такі докази не повинні братися судом до уваги, Суд оцінює критично виходячи з таких міркувань. У задоволенні клопотання про витребування оригіналів документів було відмовлено саме через невжиття заявником самостійно будь-яких заходів щодо отримання вказаних доказів та, відповідно, недоведення заявником неможливості самостійно надати такі докази, тобто, через недотримання процедури. Зважаючи на вказані обставини, відповідач таким чином свідомо чи несвідомо порушуючи процедуру витребування доказів перекладає на позивача обов`язок доведення тих обставин, що надані позивачем копії відповідають оригіналу, тоді як тягар доказування обставин, на які сторона посилається в обґрунтування своїх заперечень, за приписами ст..74 ГПК України, покладається саме на цю сторону, тобто, на відповідача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Як свідчить Протокол №1/13/08-14 загальних зборів учасників ТОВ «Трейдагропостач-61» від 13.08.2014, на посаду директора Товариства було призначено ОСОБА_1 на підставі поданої ним заяви про прийняття на роботу на посаду директора від 13.08.2014 (а.с.51, т.1).

Відповідно до Статуту ТОВ «Трейдагропостач-61», державну реєстрацію змін якого проведено 09.12.2014, ОСОБА_1 став єдиним учасником Товариства.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2016 ОСОБА_1 було відсторонено від виконання обов`язків керівника ТОВ «Трейдагропостач-61».

І.10.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» в особі директора Ролака Ігора Миколайовича та громадянином України ОСОБА_2 було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №1/10/07-14, згідно умов якого поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 622000,00 грн. без ПДВ (п.2.1.Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 10 лютого 2015 року.

ТОВ «Трейдагропостач-61» на виконання умов договору перерахувало ОСОБА_2 622000,00 грн., що підтверджується випискою ТОВ «Трейдагропостач-61» по рахунку № НОМЕР_3 . Так, з рахунку було перераховано з призначенням платежу «поповнення картки ОСОБА_2 , зг. Договору фінансової допомоги №1/10/07-14., без ПДВ» наступні грошові кошти: 10.07.2014 року - 82000,00 грн.; 08.09.2014 року - 100000,00 грн.; 07.11.2014 року 40000,00 грн.; 23.12.2014 - 250000,00 грн.; 26.12.2014 150000,00 грн.(а.с.10-18, т.1).

Випискою по рахунку ТОВ «Трейдагропостач-61» підтверджується повернення ОСОБА_2 коштів у сумі 54450,00 грн. із призначенням платежу «повернення поворотної фінансової допомоги зг. Дог. №1/10/07-14 від 10.07.2014» (а.с.10, т.1).

Щодо повернення решти грошових коштів, наданих ОСОБА_2 як поворотної фінансової допомоги, виписки інформації не містять.

Як стверджує ліквідатор і вбачається зі змісту квитанцій до прибуткового касового ордеру, які містять підпис головного бухгалтера та касира ОСОБА_1 (а.с.19-22, т.1)., ОСОБА_1 від ОСОБА_2 було прийнято готівкові кошти у загальній сумі 485550,00 грн.: квитанція до прибуткового касового ордеру № 46 від 24.12.2014 на суму 112000,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру № 37 від 16.10.2014 на суму 85550,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру №49 від 25.12.2014 на суму 138000,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру № 53 від 29.12.2014 на суму 150000,00 грн. Як підставу передачі грошових коштів у вказаних квитанціях зазначено: «повернення фінансової допомоги зг договору №1/10/07-14 від 10.07.2014.».

Як стверджує ліквідатор, грошові кошти, отримані від ОСОБА_2 у сумі 485550,00 грн. до банківської установи не здавались та не оприбутковувалися.

Матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили про оприбуткування вказаних готівкових коштів, переведення їх на банківський рахунок ТОВ «Трейдагропостач 61».

ІІ.16.12.2014 між ТОВ «Трейдагропостач-61» (сторона-1) в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ «Трансджейнт 8» (сторона-2) в особі директора ОСОБА_3 укладено договір №б/н про надання безповоротної фінансової допомоги.

За змістом п. 2.1. Договору, сторона-1 зобов`язується передати стороні-2 грошові кошти на поворотній безвідсотковій (безоплатній) основі в розмірі 1037000,00 грн. у безготівковій та/або готівковій формі. Строк повернення поворотної фінансової допомоги стороні-2 по (нечитабельна дата) грудня 2017 року (п.3.1. Договору).

ТОВ «Трейдагропостач-61» на виконання умов договору перерахувало ТОВ «Трансджейнт 8» 1037000,00 грн., що підтверджується випискою ТОВ «Трейдагропостач-61» по рахунку №29600.3.11036.0001. Так, з рахунку було перераховано з призначенням платежу «сплата коштів зг. Договору фінансової допомоги №б/н від 16.12.2014., без ПДВ» наступні грошові кошти: 16.12.2014 року - 2000,00 грн.; 17.12.2014 року 120000,00 грн.; 18.12.2014 року 150000,00 грн.; 19.12.2014 - 150000,00 грн.; 23.12.2014 150000,00 грн.; 29.12.2014 400000,00 грн.; 30.12.2014 65000,00 грн. (а.с.10-18, т.1).

У виписці ТОВ «Трейдагропостач-61» по рахунку знайшло відображення повернення ТОВ «Трансджейнт 8» коштів у сумі 94600,00 грн. із призначенням платежу «повернення безвідсоткової фінансової допомоги зг. Дог. №б/н від 16.12.2014 (а.с.18, т.1).

Як стверджує ліквідатор і вбачається зі змісту квитанцій до прибуткового касового ордеру, які містять підпис головного бухгалтера та касира ОСОБА_1 (а.с.26-36 т.1)., ОСОБА_1 від ТОВ «Трансджент 8» через ОСОБА_3 було прийнято готівкові кошти у загальній сумі 942400,00 грн., що підтверджується: квитанцією до прибуткового касового ордеру № 48 від 25.12.2014 на суму 118000,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру №52 від 26.12.2014 на суму 124000,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3 від 06.01.2015 на суму 85000,00 грн. ; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 від 09.01.2015 на суму 67000,00 грн. ; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 6 від 14.01.2015 на суму 105000,00 грн. ; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 8 від 16.01.2015 на суму 86000,00 грн. ; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 12 від 22.01.2015 на суму 86000,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14 від 27.01.2015 на суму 105000,00 грн. ; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 17 від 30.01.2015 на суму 82000,00 грн. ; квитанцією до прибуткового касового ордеру №19 від 04.02.2015 на суму 35000,00 грн. ; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 22 від 09.02.2015 на суму 49400,00 грн. Як підстава прийняття коштів зазначено «Повернення заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 16.12.2014 №б/н».

Як стверджує ліквідатор, грошові кошти, отримані від ТОВ «Трансджент 8» через ОСОБА_3 у загальній сумі 942400,00 грн., до банківської установи не здавались та не оприбутковувалися.

Матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили про оприбуткування вказаних готівкових коштів, переведення їх на банківський рахунок ТОВ «Трейдагропостач 61».

Судом встановлено, що в межах справи про банкрутство було розглянуто позов ТОВ «Трейдагропостач-61» до ТОВ «Трансджейнт 8» про стягнення 942400,00 грн, номер справи № 910/16604/17.

Рішенням Суду від 03.07.2020 у задоволенні позову у справі №911/4531/15 (911/16604/17) відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили 24.11.2020.

В означеному рішенні Судом встановлено, що відповідачем (ТОВ «Трансджейнт 8») підтверджено факт виконання своїх зобов`язань щодо повернення позивачу (ТОВ «Трейдагропостач-61») отриманої фінансової допомоги за Договором б/№ від 16.12.2014 в повному обсязі та спростовано доводи позивача про наявність у Відповідача заборгованості у сумі 942400,00грн.

ІІІ. Згідно з випискою ТОВ «Трейдагропостач-61» по рахунку № НОМЕР_3 , товариством перераховано ПП «Аллат Інтернешнл» з призначенням платежу «сплата зг. Договору ZAL-11 від 27.06.2009, без ПДВ» наступні грошові кошти: 08.09.2014 року - 40000000,00 грн.; 11.12.2014 року 40000000,00 грн.; 12.12.2014 року 32934493,55 грн.; 16.12.2014 - 8000000,00 грн. на загальну суму 120934493,55 грн. (а.с.10-18, т.1).

Втім, матеріали справи не містять і відповідачем не надано договору ZAL-11 від 27.06.2009 укладеного з ПП «Аллат Інтернешнл» на виконання якого боржником були перераховані означені грошові кошти.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно із абзацом першим частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмірзазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).

Положення частини другої статті 61 КУзПБ закріплюють та гарантують ліквідатору боржника, щодо якого здійснюється провадження у справі про банкрутство, право на звернення до господарського суду із заявою про покладення на винних осіб за доведення боржника до банкрутства субсидіарної відповідальності, що є реалізацією принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

Верховний Суд у постанові від 16.06.2020 у справі №910/21232/16 підкреслив, що спеціальними умовами для субсидіарної відповідальності за дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності крім вини є наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності.

Будучи самостійним різновидом цивільно-правової відповідальності, про що зазначав Верховний суд у своїх постановах, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство застосовується за наявності певних умов: протиправність дій/бездіяльності суб`єкта відповідальності, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю і шкодою, вина.

Суд зазначає, що будь-яка шкода a priori протиправна і підлягає відшкодуванню, оскільки є порушенням суб`єктивних і законних інтересів інших осіб. А таке порушення, виходячи з основних принципів цивільного права, є неприпустим.Теоретичною конструкцією, що виражає вказаний підхід, є принцип генерального делікту: будь-який юридичний факт, в результаті якого завдана шкода, презюмується протиправним і має визнаватися деліктом. Спричинення шкоди однією особою іншій є підставою виникнення обов`язку відшкодувати спричинену шкоду.

Отже, потерпіла особа не повинна доводити ні протиправність дій особи, що спричинила шкоду, ні його винуватість. Їх наявність презюмується. Тому особа, яка завдала шкоди, може звільнятися від відповідальності, коли доведе відсутність протиправності та винуватості. Будь-яка шкода презумується як протиправна і така, що підлягає відшкодуванню. Сам факт спричинення шкоди характеризує дію, бездіяльність (подію), в результаті яких завдано шкоди, як делікт. Вказана обставина визначає презумпцію протиправності делікта, проте наперед не визначає питання про винуватість особи, що спричинила шкоду та про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) особи та шкодою.

Виходячи з цього має бути розподілений і обов`язок по доведенню: потерпілий має довести факт спричинення шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) особи, яка спрчинила шкоду, і безпосередньо шкодою, втім звільнений від обов`язку доводити протиправність і вину деліквента обов`язок по доведенню їх відсутності покладається саме на деліквента.

Суд виснує, що ліквідатором-арбітражним керуючим Маковим О.В. доведено як факт спричинення шкоди, так і наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) директора боржника ОСОБА_1 як особи, яка спричинила шкоду, і безпосередньо шкодою.

Так, ліквідатором-арбітражним керуючим Маковим О.В доведено наявність негативних наслідків у майновій сфері як боржника, так і кредиторів боржника - осіб, чиї суб`єктивні права порушені, тобто, наявність шкоди: Судом встановлено недостатність виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, адже різниця між вартісними показниками ліквідаційної маси та розміром вимог кредиторів становить 3186248,47грн.

Ліквідатором-арбітражним керуючим Маковим О.В також доведено наявністьпричинно-наслідкового зв`язкуміж діями (бездіяльністю) директора боржника Колесніка Д.В. як особи, яка спричинила шкоду, і безпосередньо шкодою. Вказаного висновку Суд дійшов виходячи з такого.

Так, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 від ОСОБА_2 було отримано грошові кошти у сумі 485550,00 грн., підстава передачі яких у відповідних квитанціях зазначена як «повернення фінансової допомоги зг договору №1/10/07-14 від 10.07.2014.». Втім, до банківської установи вказані грошові кошти не здавались та не оприбутковувалися.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, які б свідчили про оприбуткування вказаних готівкових коштів, зарахування їх на банківський рахунок ТОВ «Трейдагропостач 61».

Також матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 від ТОВ «Трансджент 8» через ОСОБА_3 було прийнято готівкові кошти у загальній сумі 942400,00 грн.; як підстава прийняття коштів зазначено «Повернення заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 16.12.2014 №б/н».Втім, до банківської установи вказані грошові кошти не здавались та не оприбутковувалися.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, які б свідчили про оприбуткування вказаних готівкових коштів, зарахування їх на банківський рахунок ТОВ «Трейдагропостач 61».

Щодо доводів відповідача стосовно того, що готівкових коштів від ТОВ "Трансджейнт-8" директор ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" не отримував, а на квитанціях до прибуткових касових ордерів, виданих ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61", стоїть не його підпис, Суд вважає за необхідне зазначити, що Рішенням Господарського суду Київської області від 03 листопада 2020 року у справі № 911/4531/15 (910/16604/17), яке набрало законної сили 24.11.2020р., у задоволенні позову ТОВ «Трейдагропостач-61» до ТОВ «Трансджейнт 8» про стягнення 942400 грн., відмовлено повністю. Судом у цій справі встановлено, що даними банківської виписки позивача про часткове повернення фінансової допомоги у сумі 94600,00 грн, а також наданими квитанціями до прибуткових касових ордерів підтверджується повне виконання Відповідачем зобов`язань щодо повернення Позивачу отриманих за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги б/№ від 16.12.2014р.; Суд дійшов висновку, що Відповідачем підтверджено факт виконання своїх зобов`язань щодо повернення Позивачу отриманої фінансової допомоги за Договором б. № від 16.12.2014р. в повному обсязі та спростовано доводи Позивача про наявність у Відповідача заборгованості у сумі 942400,00 грн. Вказані обставини є преюдиціальними і не підлягають доказуванню згідно з положеннями ст.75 ГПК України.

Крім наведеного, як свідчить виписка по рахунку № НОМЕР_3 ТОВ «Трейдагропостач-61», товариством перераховано ПП «Аллат Інтернешнл» з призначенням платежу «сплата зг. Договору ZAL-11 від 27.06.2009, без ПДВ» наступні грошові кошти: 08.09.2014 року - 40000000,00 грн.; 11.12.2014 року 40000000,00 грн.; 12.12.2014 року 32934493,55 грн.; 16.12.2014 - 8000000,00 грн. на загальну суму 120934493,55 грн. (а.с.10-18, т.1).

Втім, матеріали справи не містять і відповідачем не надано договору ZAL-11 від 27.06.2009, укладеного з ПП «Аллат Інтернешнл», на виконання якого боржником були перераховані означені грошові кошти.

Матеріали справи також свідчать (арк.с.51-83), що в період з 18.08.2014 по 23.12.2014 було знято з рахунку боржника готівкові кошти у сумі 2310000,00грн.з призначенням «господарчі витрати»; зняття 1076000,00грн. з них мало місце після продажу всіх активів 21.11.2014.

На підставі договорів купівлі-продажу від 21.11.2014р. ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" було продано ТОВ "Трансджейнт-8" все належне банкруту нерухоме майно на загальну суму 24730488,52 грн згідно наступних платежів: 10.12.2014р. - 913727,30 грн.; 10.12.2014р. - 23 816 761,22 грн.(т.3, а.с. 51-83).

На підставі договорів купівлі-продажу від 21.11.2014р. ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" було продано ТОВ "Трансджейнт-8" всі наявні в банкрута основні засоби на загальну суму 96204 005,03 грн. згідно наступних платежів: 10.12.2014р. - 15 269 511,48 грн.; 11.12.2014р. - 40 000 000,00 грн.; 12.12.2014р. - 32 934 493,55грн.; 16.12.2014р.- 8 000 000,00 грн.(Т.3, а.с. 51-83).

Суд констатує, що вказані дії вчинялися вже у період існування заборгованості перед кредиторами:

- Рішенням Господарського суд Київської області від 05.02.2015р. року по справі №910/21059/14 (Т.1, а.с. 12-14) було стягнуто з ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" на користь ТОВ «Фідленс-Україна» 198456 грн. 60 коп. - заборгованості, 6818 грн. 94 коп. - пені, 6903 грн. 12 коп. - 20 % річних та 4243 грн. 57 коп. - судового збору, та встановлено наступне.

З тексту рішення вбачається, що заборгованість виникла з договору поставки Д-3 на умовах товарного кредиту № 276-УМ від 06.02.2014р. в період квітень-травень 2014 року.

- Рішенням Господарського суд Київської області від 16.03.2015р.(т.1, а.с.16-19) по справі №910/23130/14 було стягнуто з ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" на користь ТОВ «Фідленс-Україна» 170150,10 грн. та судовий збір в сумі 3403,00 грн.

З тексту рішення вбачається, що заборгованість виникла з договору поставки Д-3 на умовах товарного кредиту № 276-УМ від 06.02.2014р. в період квітень-жовтень 2014 року.

Заява про визнання кредиторських вимог від 01.12.2015р. про грошові вимоги до боржника у сумі 696645,19 грн., а також судовий збір у сумі 2436,00 грн., задоволена ухвалою господарського суду від "22" грудня 2015р. у цій справі (т.2, а.с. 74-79).

Вказані вимоги є заборгованістю боржника за договором поставки Д-3 на умовах товарного кредиту № 276-УМ від 06.02.2014р. (надалі Договір), яка не була охоплена вищевказаними судовими рішеннями, і складається з: заборгованості за процентами за користування товарним кредитом на загальну суму 530672,95 грн., 20% річних на загальну суму 41539,95 грн. та інфляційних втрат на загальну суму 124432,29 грн.

- Рішенням господарського суду Київської області від 23.04.2015р. у справі № 911/1099/15 (Т.1, а.с. 122-124) позов задоволено частково, вирішено стягнути з Боржника на користь ТОВ "О.L.KAR-АГРОЗООВЕТ-СЕРВІС"-295497,97 гри. основного боргу, 61987,38 грн. інфляційних втрат, 5647,74 грн. 3% річних та 7262,66 грн. судового збору.

З тексту рішення вбачається, що заборгованість виникла з несплати товару, поставленого протягом липня 2014 року.

- Рішенням господарського суду Київської області від 03.06.2015р. у справі № 911/1971/15(Т.1, а.с. 178-180), згідно якого вирішено стягнути з Боржника на користь Сільськогосподарського ТОВ "СИМИРЕНКІВСЬКЕ" 1009923,16 грн. основного боргу, 152235,54 грн. пені, 201984,63 грн. штрафу та 27282,87 грн. судового збору.

З тексту рішення вбачається, що товар Сільськогосподарським ТОВ "СИМИРЕНКІВСЬКЕ" поставлявся боржнику протягом 2014 року, заборгованість за поставлений товар та надані послуги виникла з 01.01.2015р.

- Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.07.2019р. (Т.7, а.с. 163-166) були визнані грошові вимоги ГУ ДФС у Київській області () до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" у сумах: 3 842,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 68 622,84 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів; 118 991,00 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

З тексту ухвали вбачається, що заявлені вимоги складалися з 187613,84 грн - ПДВ по декларації № від 11.02.2015, з терміном сплати 11.02.2015, а також з 68622,84 грн. - нарахування Єдиного соціального внеску з юридичних осіб згідно самостійно задекларованих Боржником зобов`язань за період з 22.09.2014 по 20.11.2015.

В матеріалах справи наявний Звіт розпорядника майна ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника,його становища на ринках та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства (вих. № 02-01/359 від 01.09.2016) (надалі - Звіт) (т.4, а.с. 15-29).

В п.3 розділу І Звіту зазначено, що розпорядником майна проаналізовано фінансово-господарську діяльність боржника на підставі даних, які подавались до органів статистики за останні три роки діяльності, що передували винесенню ухвали про порушення справи про банкрутство (форма № 1-м «Баланс» та форма № 2-м «Звіт про фінансові результати» за 2014 рік).Як свідчить аналіз фінансового стану підприємства (п.п.2.1. п. 2 розділу II Звіту), підприємство знаходиться в кризовому фінансовому стані. Діяльність підприємства у 2014 році була збитковою.

Згідно аналізу необоротних активів (пп. 2.2.1. п. 2 розділу II Звіту) протягом періоду, що аналізувався, прослідковувалось значне зменшення необоротних активів на 158806,70 тис. грн., що в основному спричинено реалізацією основних засобів та незавершених капітальних інвестицій. Протягом 2014 року частка основних засобів в активах підприємства знизилась з 25,24% до 0%. На кінець періоду, що аналізується, у Підприємства фактично відсутні основні засоби, у зв`язку з чим їх реалізація для погашення вимог кредиторів є неможливою.

Проведеним у пп. 2.2.3. п. 2 розділу 2 Звіту аналізом оборотних засобів встановлено зменшення розміру оборотних засобів на 76410,7 тис. грн. за період 2013-2014р.р., яке відбулося за рахунок зменшення обсягу запасів, поточних біологічних активів, грошових коштів та їх еквівалентів.

В п. 3.2. розділу ПІ Звіту щодо визначення ознак дій доведення до банкрутства зазначено наступне:«За період з 2013 по 2014 р.р. забезпечення зобов`язань боржника всіма активами та забезпечення зобов`язань боржника оборотними активами значно зменшився. За результатом аналізу фінансового звіту Підприємства вбачається, що спадання наведених показників зумовлено зниженням необоротних активів.У зв`язку з тим, що посадові особи боржника не передали розпоряднику майна бухгалтерську документацію ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-6І", у розпорядника відсутня можливість перевірити фінансово-господарські договори підприємства».

Наведене вище у своїй сукупності, на думку Суду, свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) директора боржника Колесніка Д.В. і безпосередньо шкодою, завданою боржнику та, відповідно, кредиторам боржника.

Суд констатує, що відповідачем керівником боржника Колесником Д.В. не спростовано протиправність своїх дій/бездіяльності та наявність вини у завданні шкоди, в той час як саме на деліквента покладається обов`язок довести відсутність протиправності і відсутність винуватості.

Суд наголошує, що будь-яка шкода презумується як протиправна і така, що підлягає відшкодуванню.

Щодо вини/винуватості суб`єкта, Суд зазначає, що чинний ЦК України закріпив легальну дефініцію вини (ст.614), визначаючи її через обставини, які свідчать про її відсутність, тобто, від супротивного. Так, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Отже, вина у приватно-правових відносинах це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання або для запобігання заподіянню шкоди. У даному визначенні відсутні суб`єктивні характеристики, навпаки, акцентована увага на об`єктивній стороні чи вжила особа всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання. Вживання всіх залежних від особи заходів є формою поведінки особи, а не її психічного ставлення до своїх дій, яке не має жодного значення для осіб, права яких порушені.

Таким чином, винуватою буде не та особа, яка не зможе спростувати своє бажання чи допущення правопорушення, а та, яка не зможе спростувати законодавчу презумпцію та довести, що вона вчинила всі належні дії для невчинення правопорушення й відвернення його наслідків, і при цьому зовсім не важливо, як вона ставилася до своїх дій.

Суд виснує, що відповідачем керівником боржника Колесником Д.В. не доведено, що ним були вчинені всі належні дії для не вчинення правопорушення і запобігання заподіянню шкоди.

В цьому контексті Суд вважає за необхідне також зазначити наступне:

1) як свідчить п.3 розділу І Звіту, посадові особи боржника бухгалтерську документацію розпоряднику не передали, звернення розпорядника залишені без відповіді, місцезнаходження керівних органів та документації боржника не відоме. Аналіз структури грошових потоків підприємства, власного капіталу, дебіторської заборгованості, витрат на виробництво, використання трудових ресурсів, інвестицій, інновацій, об`єктів житлово-комунального та соціально-культурного призначення не було проведено розпорядником майна через непередання керівником боржника бухгалтерської документації підприємства.В п. 3.2. розділу ПІ Звіту щодо визначення ознак дій доведення до банкрутства зазначено наступне:«За період з 2013 по 2014 р.р. забезпечення зобов`язань боржника всіма активами та забезпечення зобов`язань боржника оборотними активами значно зменшився. За результатом аналізу фінансового звіту Підприємства вбачається, що спадання наведених показників зумовлено зниженням необоротних активів.У зв`язку з тим, що посадові особи боржника не передали розпоряднику майна бухгалтерську документацію ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-6І", у розпорядника відсутня можливість перевірити фінансово-господарські договори підприємства».

2).16.12.2015р. в означеній справі було подано клопотання розпорядника майна боржника Пічахчі С.В. від 14.12.2015р. № 2/30 (вх. № 29877/15) про зобов`язання керівника Боржника надати арбітражному керуючому Пічахчі С.В. низку документів (Т.2, а.с. 46-47).Ухвалою суду було зобов`язано Боржника надати суду письмові пояснення щодо причин невиконання вимог арбітражного керуючого Пічахчі С.В., викладених у розпорядженні від 03.11.2015р. № 1-р.Як свідчить клопотання розпорядника майна Боржника, керівництвом Боржника не виконано вимог арбітражного керуючого щодо передачі документації Боржника для здійснення аналізу фінансового становища, викладених у розпорядженні від 03.11.2015р. № 1-р.

Згідно зазначеного розпорядження арбітражний керуючий Пічахчі С.В. зобов`язав керівництво Боржника у п`ятиденний термін з моменту отримання розпорядження надати розпоряднику майна завірені печаткою та підписом посадової особи копії наступних документів: баланси підприємства станом за період з 01.01.2013р. по 01.11.2015р. включно; звіт про фінансові результати за 10 місяців 2015р.; статут; установчий договір; звіт про власний капітал за формою 5 за період з 01.01.2013р. по 01.11.2015р.; звіт про рух грошових коштів за формою 3 за період з 01.01.2014р. по 01.11.2015р.; витяг з ЄДРПОУ; довідку про наявність заборгованості по заробітній платі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №792, вказане поштове відправлення було вручене уповноваженій особі Боржника 17.11.2015р., проте боржником не було виконано обов`язків, зазначених у розпорядженні арбітражного керуючого, та не було надано витребуваних документів.

Як зазначив розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Пічахчі С.В. невиконання Боржником розпорядження № 1-р від 03.11.2015р. унеможливлює виконання розпорядником майна покладених на нього обов`язків згідно ч. З ст. 22 Закону про банкрутство та ухвали суду від 03.11.2015р. про порушення провадження у вказаній справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.2016р. в означеній справі клопотання розпорядника майна Боржника від 14.12.2015 р. № 2/30 (вх. № 29877/15) про витребування доказів від Боржника задоволено. Зобов`язано посадових осіб ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" у триденний термін з дати отримання даної ухвали надати розпоряднику майна Боржника арбітражному керуючому Пічахчі С.В. та господарському суду Київської області належним чином засвідчені копії наступних документів: баланси підприємства станом за період з 01.01.2013 р. по 01.11.2015 р. включно; звіт про фінансові результати за 10 місяців 2015 р.; статут; установчий договір; звіт про власний капітал за формою 5 за період з 01.01.2013 р. по 01.11.2015 р.; звіт про рух грошових коштів за формою 3 заперіод з 01.01.2014 р. по 01.11.2015 р.; витяг з ЄДРПОУ; довідку про наявність заборгованості по заробітній платі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №680, зазначена ухвала була вручена уповноваженій особі Боржника 28.01.2016р. (Т.2, а.с. 98-101). Означена ухвала залишилась без реагування керівництвом боржника.

02.02.2016р. під час засідання комітету кредиторів Боржника було прийнято рішення звернутись до суду з клопотанням про припинення повноважень керівника Боржника та покладення відповідних обов`язків на розпорядника майна Боржника (протокол № 1 від 02.02.2016р.).

04.02.2016р. було подано клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Пічахчі С.В. від 03.02.2016р. № 34/1 (вх.№2459/16) про припинення повноважень керівника Боржника і покладення виконання обов`язків керівника на розпорядника майна Боржника.

Ухвалою від 16.02.2016р. господарський суд Київської області (Т.2, а.с. 88-90) відсторонив Колесника Д.В., або будь-яку іншу особу, що виконує повноваження керівника Боржника, від виконання обов`язків керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61"; виконання обов`язків керівника ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" покласти на розпорядника майна арбітражного керуючого Пічахчі С.В.; зобов`язав ОСОБА_1 протягом 3 днів з дати отримання даної ухвали передати арбітражному керуючому Пічахчі С.В. бухгалтерську та іншу документацію ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61", печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61", попередив ОСОБА_1 про матеріальну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Водночас, означена ухвала також залишена ОСОБА_1 без виконання, чим унеможливлено проведення розпорядником майна повного аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника, його становища на ринках та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства.

Посилання представника відповідача на неналежне виконання ліквідатором своїх повноважень, зокрема, не вчинення всіх можливих дій для проведення повторної експертизи з метою отримання інформації щодо факту повернення ТОВ «Трансджейнт-8» грошових коштівв межах справи №911/4531/15 (910/16604/17); відсутність звернення до ПП «АЛЛАТ ІНТЕРНЕШНЛ» для отриманням договору або для отримання деталей щодо«підозрілої» операції та відсутність звернення з позовом щодо визнання такого правочину фраудаторним; не здійснення вичерпного аналізу договорів та інших правочинів, які були укладені боржником до порушення справи про банкрутство; не надано вичерпного аналізу обставинам відчуження майна заінтересованій особі стосовно боржника - доказам відчуження майна боржника за ціною набагато нижчою від ринкової та без оплати з боку покупця; не зазначено чи призвели дії щодо відчуження спірного майна до неможливості повного або часткового виконання боржником грошових зобов`язань перед іншими кредиторами; посилання на відсутність повного фінансового звіту, без виявлення належних ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій щодо приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, висновку судово-економічної експертизи, на підставі якого можна було б встановити обставини доведення підприємства до стану неплатоспроможності та чинники, які передували цьому, як і причинно-наслідковий зв`язок у діях або бездіяльності конкретних осіб із скрутним фінансовим становищем підприємства; посилання на недоведеність ліквідатором вини ОСОБА_1 , у доведенні останнього до банкрутства Суд вважає такими, що не спроможні спростувати як винуватість, так і протиправність у діях/бездіяльності Колесника Д.В. як умови для покладення на нього субсидіарної відповідальності за зобов`язннями боржника з огляду на мотиви, які наведені вище Судом.

Суд вважає, що аналіз змісту та призначення інституту субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство свідчить про те, що не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності неналежність обраного ним способу захисту інтересів боржника та кредиторів з огляду на відсутність спростування (оскарження) відповідних дій (спростування презумпції правомірності правочину, оскарження ухвалених юридичною особою рішень тощо), оскільки визначальним у застосуванні цієї відповідальності із урахуванням правової конструкції частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, частини другої статті 61 КУзПБ є використання особою належних їй суб`єктивних прав на шкоду інтересам боржника та кредиторів, що призвело до неплатоспроможності боржника, а не спростування правомірності прийнятих нею рішень, вчинених дій та правочинів тощо.

Суд окремо підкреслює, що відповідач не псилається та не доводить, що шкода боржнику та, відповідно, кредиторам була завдана у зв`язку із ризиками підприємницької/господарської діяльності.

Суд враховуює позицію Верховного Суду, що визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника; об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів; суб`єктами правопорушення є особи визначені частиною другою статті 61 КУзПБ; суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

З огляду на мотиви Суду, що викладені вище, Суд констатує про наявність складу правопорушення:

- належний суб`єкт: з 14.08.2014р. директором ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" призначено Колесника Дмитра Васильовича; з 09.12.2014р. ОСОБА_1 став єдиним Учасником Товариства.

- належний об`єкт: права кредиторів на задоволення їх вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника; розмір вимог кредиторів боржника наразі3186248,47 грн;

- об`єктивну сторона, яка знайшла своє відображення діях/бездіяльності Колесника Д.В., які описані вище і призвели до неможливості задоволення вимог кредиторів;

- суб`єктивна сторона, яка полягає у тому, що ОСОБА_1 не доведено, що ним були вчинені всі належні дії для не вчинення правопорушення і запобігання заподіянню шкоди, тобто, у винуватості.

Суд наголошує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Банкрутство (неплатоспроможність) не є одномоментним процесом, а суд лише констатує цей стан, до якого призводять дії (бездіяльність) боржника та осіб, зазначених у частині другій статті 61 КУзПБ, у широкому загалом часовому проміжку.

Суд зазначає, що, з огляду на встановлені Судом та зазначені вище обставини, дії/бездіяльність Колесника Д.В. як керівника боржника не були добосовісними.

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на керівника (учасника) боржника субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Щодо застосування строків позовної давності.

На думку ліквідатора, початком перебігу строку позовної давності для подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 є 24.11.2020 (дата набрання законної сили рішенням суду у справі №911/4531/15 (911/16604/17), оскільки в період з 28.09.2017 по 24.11.2020 ліквідатор не мав можливості визначити розмір вимог до керівника боржника ОСОБА_1 , адже розмір вимог визначається як різниця між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Відповідач зазначає, що моментом, з якого ліквідатор банкрута довідався або міг довідатися про наявність ознак доведення до банкрутства, є дата винесення постанови суду від 04.10.2016 року про визнання боржника банкрутом, тому строк позовної давності закінчився 05.10.2019 року. З огляду на наведені міркування, відповідач просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до приписів ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 2, 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства одним із повноважень ліквідатора у справі про банкрутство є аналіз фінансового становища банкрута.

Слід зазначити, що можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства наділений виключно ліквідатор банкрута.

З наведеного можна дійти висновку, що виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладена саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень визначених ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Оскільки положення ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, відтак, саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Отже, ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше, ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута. Наведене відповідає правовій позицій Верховного Суду у постанові від 21.02.2021 у справі №902/1129/15 (902/579/20).

Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою (ч. 2 ст. 61 КУзПБ).

Суд виходить з того, що визначення різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою стало можливим лише після розгляду справи № 911/4531/15 (910/16604/17).Судом встановлено, що в межах вказаної справи про банкрутство розглядалася справа №911/4531/15 (910/16604/17) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» про стягнення 942 400 грн.Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.09.2017 порушено провадження у справі № 910/16604/17 за вказаним позовом.Рішенням Господарського суду Київської області від 03 листопада 2020 року у справі № № 911/4531/15 (910/16604/17), яке набрало законної сили 24.11.2020р., у задоволенні позову ТОВ "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" до ТОВ «Трансджейнт 8» про стягнення 942 400 грн., відмовлено повністю. Суд дійшов висновку про те, що Відповідачем підтверджено факт виконання своїх зобов`язань щодо повернення Позивачу отриманої фінансової допомоги за Договором б/№ від 16.12.2014 в повному обсязі та спростовано доводи Позивача про наявність у Відповідача заборгованості у сумі 942400,00 грн.

Таким чином, початком перебігу строку позовної давності для подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 є 24.11.2020р. дата набрання законної сили рішення суду у справі № 911/4531/15 (910/16604/17).

Заяву про покладення субсидіарної відповідальності ліквідатором подано 17.04.2023р., про що свідчить штемпель Господарського суду Київської області (вх.№7344/23).

Отже, Суд констатує, що трирічний строк позовної давності ліквідатором не пропущений.

Наведені вище висновки спростовують доводи відповідача про те, про перебіг строку позовної давності до вимог покладення субсидіарної відповідальності починається з ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом.

Отже, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності для притягнення до субсидіарної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що вказаний строк не пропущено.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Трейдагропостач-61 арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича (вх.№7344/23 від 17.04.2023) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" у розмірі 3186248,47 грн. (три мільйони сто вісімдесят шість тисяч двісті сорок вісім грн. 47 коп.) у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства на ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ясинуватським МВ УМВС України у Донецькій області 15.07.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

3. Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ясинуватським МВ УМВС України у Донецькій області 15.07.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ). на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, буд.б-А. ) грошові кошти у розмірі 3186248,47 грн. (три мільйони сто вісімдесят шість тисяч двісті сорок вісім грн. 47 коп.) у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПОСТАЧ-61" у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки передбачені ч. 2 ст. 47 КУзПБ та ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повний текст складено 11.08.2023р.

Суддя Т.Д. Гребенюк