ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/556/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк», м. Київ

до відповідача фізичної особи-підприємця Попович Михайла Михайловича, м. Виноградів Закарпатської області

про стягнення заборгованості в розмірі 82 195,37 грн

Секретар судового засідання - Райніш М.І.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до фізичної особи-підприємця Попович Михайла Михайловича, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за Заявою про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/98195/1269314 від 25.10.2021 року у сумі 82 195,37 гривень. Позов заявлено з посиланням на статті 509, 526, 530, 536, 549, 610, 611, 625, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України.

Ухвалою суду від 21.06.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання письмових заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2684,00 грн судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу, що підтверджується повідомленням про вручення від 27.06.2023), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач має заборгованість перед позивачем за Заявою про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/98195/1269314 від 25.10.2021 року у сумі 82 195,37 гривень.

Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. З укладенням Заяви - Договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку Кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених Заявою - Договором та Правилами, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Враховуючи, що вимоги Банку та взяті позичальником зобов`язання за Кредитним договором в добровільному порядку не виконані, а також у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України, Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання в будь-який час.

Правова позиція відповідача

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено з матеріалів справи, 25 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (надалі «Позивач», «Банк», «Кредитор») та фізичною особою-підприємцем Попович Михайлом Михайловичем (надалі «Відповідач», «Боржник», «Позичальник») укладено Заяву про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/98195/1269314 від 25.10.2021 року (надалі «Кредитний договір»), згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 90 000,00 гривень та максимального ліміту 300 000,00 гривень строком на 48 місяців під 29,9 % річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні Заявою - Договором.

Відповідно до п. 1.1. Заяви - Договору, з дати початку кредитування, Банк надав Клієнту в межах Поточного ліміту кошти у сумі: 90 000,00 гривень (Кредит). Кредит надавався шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР та/або шляхом Договірного списання Банком коштів Кредиту КР у випадках, визначених Договором. Метою Кредиту є: - розвиток бізнесу, а саме, фінансування витрат пов`язаних з веденням господарської діяльності Позичальника, до відносин сторін не застосовується Закон України «Про споживче кредитування». Максимальний ліміт Кредиту складав 300 000,00 грн, в межах якого було встановлено поточний ліміт Кредиту (п. 1.2. Заяви - Договору).

На підтвердження позовних вимог позивачем було додано до позовної заяви копію Виписки по картковому рахунку.

Відповідно до умов п. 4.1 Заяви - Договору сторони погодили, що проценти за Договором будуть нараховуватися в порядку, визначеному п. п. 2.5.2-2.5.3 п. 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - «Правила»).

Згідно з умовами п. 4.2. Заяви - Договору, клієнт зобов`язаний кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п?яти) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше фіксованої суми, встановленої тарифами Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму.

Відповідно до умов п. 10 Заяви - Договору, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою - Договором поширюється положення Договору, Правил, в тому числі Розділу 8 Правил.

Крім того, в Кредитному договорі зазначено, що Позивач та Відповідач уклали цю Заяву - Договір до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №CMDPE-903149 від 17.02.2020 року). Згідно Угоди №CMDPE-903149 від 17.02.2020 року, підписанням цієї угоди клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами.

Звертаючись до суду із даним позовом Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" зазначає, що всупереч вимогам п. 4.2 Заяви - Договору, Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював сплату Банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 15.02.2023 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Заявою про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/98195/1269314 від 25.10.2021 року становить 82 195, 37 гривень, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом: 82 195, 37 гривень, в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 10 781, 85 гривень.

Вищевказана заборгованість Відповідачем добровільно не сплачена, що стало підставою для звернення з позовом до Господарського суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами у справі укладено Заяву про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/98195/1269314 від 25.10.2021 року (надалі «Кредитний договір»).

Враховуючи правову природу укладеної сторонами Заяви про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/98195/1269314 від 25.10.2021, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини по кредитному договору - Глава 71 ЦК України.

Оскільки порушення права відповідачем полягає в несплаті грошових коштів в розмірах та у строки передбачені Кредитним договором, то способом захисту є стягнення коштів, а саме: примусове виконання обов`язку в натурі (виконання грошового зобов`язання).

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до приписів статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій ковкості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно частини першої статі 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статі 1050 ЦК України).

У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У даному випадку сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, у зв`язку з чим Кредитний договір - Заява про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/98195/1269314 від 25.10.2021, з огляду на положення статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем належним чином доведено факт виконання свого зобов`язання (копії виписки по рахунку Відповідача наявні у матеріалах справи).

З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості фізичної особи-підприємця Попович Михайла Михайловича за Кредитним договором №011/98195/1269314 від 25.10.2021, перевіреного судом, вбачається, що сума заборгованості Позичальника за дозволеним овердрафтом становить 82 195,37 гривень, в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 10 781, 85 гривень.

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, позовна вимога про стягнення заборгованості у сумі 82 195,37 грн підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2684,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов - задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Поповича Михайла Михайловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 4А; ) заборгованість за Заявою про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/98195/1269314 від 25.10.2021 у розмірі 82 195,37 грн (вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто п`ять гривень 37 коп.), в т.ч. прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 10 781, 85 гривень, а також 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 14.08.2023

Суддя Л.В. Андрейчук