РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2023Справа № 910/7872/23
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про стягнення 67206,82 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (далі - позивач) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (далі - відповідач) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яке сталось 07.12.2021 за участю автомобіля "Шевролет" д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля Кіа д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідачем подано відзив на позов у якому останній заперечив проти вимог позову та зазначив, що позивач не звертався до нього із заявою про випалу страхового відшкодування у річний строк з дня спірної ДТП, а тому підстав для задоволення позову немає. Відповідач заперечує факт отримання ним заяви позивача про виплату страхового відшкодування, яку нібито було відправлено на електронну пошту, про що йде посилання у позові.

Позивач у свою чергу заперечив проти тверджень відповідача, та на підтвердження того факту, що відповідачем було отримано направлену йому заяву про виплату страхового відшкодування від 09.02.2022, надав лист від 20.06.2022 у якому відповідач підтверджує те, що ним отримано заяву від 09.02.2022 та повідомляє про відсутність підстав у прийнятті рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем як страховиком та ОСОБА_1 як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 11.11.2021 (далі - Договір добровільного страхування), яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 (застрахований автомобіль).

07.12.2021 о 07 годині 05 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Кіа Сід» д.н.з. НОМЕР_2 у місті Києві по проспекту Соборності (міст Патона) здійснив рух по смузі, в якій регулювання дорожнього руху здійснюється реверсним світлофором, під час його вимкнення, що забороняє виїзд на цю смугу, внаслідок чого відбулося зіткнення у цій смузі з автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів і порушення п. 8.7.4 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно при виконанні розвороту, при цьому, змінюючи смуги не дав дорогу автомобілю «Кіа Сід» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів і порушення п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

Наведені вище обставини встановлені у постанові Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №755/2317/22 №755/2319/22, а також зазначено, що у діях обох водіїв вбачається склад правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наведеною вище постановою було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_1 , на праві власності, та який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування. Доказів, що Договір добровільного страхування вже не був діючим на час ДТП матеріали справи не містять.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування та враховуючи, рахунок СТО №1 від 03.01.2022 (143648,64 грн), позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у розмірі 134413,64 грн (було відраховано з рахунку паливно-мастильні матеріали на суму 4815 грн та франшизу у сумі 4420 грн за умовами п. 5.8 Договору добровільного страхування) на рахунок ТОВ ТСМ Інтер-Авто (ремонтного СТО застрахованого автомобіля), що підтверджується платіжним дорученням №4735 від 02.02.2022.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Позивачем до матеріалів справи було долучено звіт про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу №32692 від 07.11.2022 у якому вказано, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 дорівнює нулю.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду застрахованому автомобілю було заподіяно водієм ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Кіа Сід» д.н.з. НОМЕР_2 , і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , як особи, яка експлуатувала автомобіль «Кіа Сід» д.н.з. НОМЕР_2 , на законних підставах була застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) АТ/000992121 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 130000 грн., франшиза - 0).

Отже, на відповідача полісом АТ/000992121 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_2 , автомобіля «Кіа Сід» д.н.з. НОМЕР_2 , на час ДТП.

Позивач 09.02.2022 звернувся до відповідача із заявою №578 про виплату страхового відшкодування.

Листом №09-02-20/2701 від 20.06.2022 відповідач у відповідь на заяву №578 зазначив про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування на основі документів наданих позивачем.

Таким чином, твердження відповідача про те, що він не отримував заяву про виплату страхового відшкодування №578 від 09.02.2022 спростовується наявним у справі листом №09-02/2701 від 20.06.2022.

Оскільки відповідачем не було сплачено суму страхового відшкодування, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення 67206,82 грн, враховуючи, що винуватцями спірної ДТП є обидва водії, то позивачем суму сплаченого ним страхового відшкодування поділено на два (134413,64 грн/2=67206,82 грн).

Згідно з п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п.36.3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Згідно постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №755/2317/22 №755/2319/22 протиправні дії водія ОСОБА_2 призвели до завдання збитків транспортному засобу «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 , та протиправні дії водія ОСОБА_3 призвели до завдання збитків транспортному засобу «Кіа Сід» д.н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином, внаслідок порушення ПДР обома водіями, що призвело до спірної ДТП, враховуючи положення п.36.3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового відшкодування має визначатися у рівній частині між обома правопорушниками (у даному випадку 50/50).

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вказана норма встановлює обов`язок страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, здійснити виплату на користь особи, якій завдано шкоди внаслідок страхового випадку.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування, до нього перейшло право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач суму страхової виплати в розмірі 67206,82 грн позивачу не відшкодував (матеріали справи не містять таких доказів), будь-яких доказів відсутності у нього обов`язку з відшкодування здійсненої позивачем страхової виплати не надав, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 67206,82 грн страхового відшкодування.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, будинок 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код 31650052) 67206 (шістдесят сім тисяч двісті шість) грн 82 коп. страхового відшкодування, 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.