ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/671/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест"

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія"

про стягнення 797707,59 грн.

Секретар судового засідання Бадика Д.Д.

Представники учасників справи:

позивач Оніщук Є.О., адвокат;

відповідач Рибачок В.А., адвокат.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 16.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 797707,59 грн, зокрема 529240,00 грн основного боргу за договором поставки №16/06-20/КГ від 16.06.2020, 223445,52 грн інфляційних збитків та 46022,01 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав грошове зобов`язання з оплати поставленого товару за договором поставки.

1.4. 22.05.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/671/23. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 14.06.2023 о 10 год. 30 хв.

1.5. Ухвалу суду від 22.05.2023 про призначення підготовчого засідання суд надіслав позивачу рекомендованим листом за адресою його місцезнаходження, який не вручено позивачу, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а. с. 52-54), відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, який 01.06.2023 вручено відповідачу (а.с. 55).

1.6. У підготовчому судовому засіданні 14.06.2023 взяли участь представник позивача адвокат Оніщук Євген Олександрович та представник відповідача адвокат Чеботарьов Володимир Володимирович у режимі відеоконференції.

1.7. 14.06.2023 суд ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 15 год. 00 хв. 06.07.2023.

1.8. Ухвалу суду від 14.06.2023 про відкладення розгляду справи суд надіслав представнику позивача адвокату Оніщуку Є.О. та представнику відповідача адвокату Чеботарьову В.В. електронною поштою, які 14.06.2023 доставлено до їх електронних скриньок (а.с. 73).

1.9. 04.07.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 81-86), у якому просив суд поновити строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, визнати поважними причини неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У відзиві відповідач визнав обставини, що викладені у позовній заяві, а саме, що 16.06.2020 ТОВ "ТЕРРА-КРАФТ" (постачальник) та ПСП "ГЛОРІЯ" (покупець) уклали договір поставки №б/н. Відповідач заперечив проти наступних обставин, що викладені у позовній заяві: по-перше, сторони погодили, що за договором здійснюється поставка насіння кукурудзи. Асортимент, ціна, строки і умови поставки конкретної партії товару повинні визначатися у окремих специфікаціях відповідно до пунктів 2.1 та 6.1 договору. Тобто, у специфікаціях сторони повинні були визначити, який саме товар постачальник повинен поставити (асортимент), умови поставки, ціну товару та строк поставки. Матеріали справи не містять жодної сертифікації, що підтверджувала б факт того, що покупець замовив у постачальника на виконання умов договору поставки товару, а саме: насіння кукурудзи Адевей - 28 мішків; насіння кукурудзи Остра - 80 мішків; насіння кукурудзи Леванте - 40 мішків; насіння кукурудзи ДКС 3511 - 20 мішків, на загальну суму 528240,00 грн з ПДВ. Позивач у позовній заяві визнав, що жодні специфікації не були підписані між постачальником та покупцем за договором поставки. Матеріали справи не містять супровідних документів на товар, які передбачені п. 4.2 договору поставки. Згідно з видатковою накладною №16/06 від 16.06.2020 поставка здійснювалась за умовами якогось основного договору, на якийсь основний склад без складання специфікації сторонами. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують реальне здійснення перевезень по видатковій накладній №16/06 від 16.06.2020 до місця поставки товару. По видатковій накладній №16/06 від 16.06.2020 неможливо ідентифікувати особу, яка її підписала та на підставі яких документів діяла така особа. Матеріали справи не містять належним чином оформленої довіреності на прийом товарно-матеріальних цінностей від постачальника. Отже, видаткова накладна №16/06 від 16.06.2020 не є належним доказом у справі та може оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може бути єдиним доказом, на підставі якої суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним. Враховуючи принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності дає можливість зробити висновок, що вірогідним є факт того, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів виконання зобов`язань постачальником у частині поставки товару покупцю за договором поставки. По-друге, позивач стверджує, що оскільки сторонами не було підписано специфікацію, додаткових угод чи будь-яких інших додатків до договору поставки, відповідно до ст. 692 ЦК України та п. 7.3 договору поставки, покупець зобов`язаний був здійснити оплату товару не пізніше наступного дня після отримання товару згідно з видатковою накладною №16/06 від 16.06.2020. Отже, датою початку прострочення оплати є 18.06.2020. Відповідно до пунктів 7.2 та 7.3 договору поставки дата оплати повинна визначатися у специфікації, як і умови поставки відповідно до пунктів 2.1 та 6.1 договору поставки. Оскільки позивач визнає факт того, що між постачальником та покупцем не було підписано жодної специфікації, що свідчить про те, що сторони не узгоджували саму поставку (строки, умови, товар, асортимент, ціну, строки проведення розрахунків), що підтверджує відсутність факту порушення зобов`язання з боку покупця за договором поставки. Отже, відсутні підстави у позивача для застосування ст. 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань". Укладення постачальником та позивачем договору факторингу №012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 надає право позивачу вимагати з відповідача лише суму основного боргу у розмірі 676440,00 грн за відступленою вимогою за договором поставки б/н від 16.06.2020 та за договором поставки №16/06-20/КГ від 16.06.2020. Оскільки відповідно до п. 1.7 договору про надання послуг з факторингу №012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 право грошової вимоги передається у розмірі заборгованості боржника (відповідача) перед клієнтом (ТОВ "ТЕРРА КРАФТ"). У пункті 1.11 договору про надання послуг з факторингу характеристика прав, переданих фактору клієнтом за цим договором: загальна сума боргу 676440,00 грн., у тому числі 676440,00 грн сума основного боргу, 0,00 грн сума інфляційних втрат; 0,00 грн сума пені. Отже, відповідно до пунктів 1.1, 1.7 та 1.11. договору про надання послуг з факторингу позивач отримав право грошової вимоги у розмірі 676440,00 грн, що включає суму основного боргу за договором поставки та позбавляє права застосовувати до відповідача спеціальний вид цивільно-правової відповідальності, а саме інфляційні витрати на суму боргу та 3 % річних. Відповідач не заперечує щодо заявленого розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи №925/671/23 по суті, оскільки позивач лише поніс витрати на сплату судового збору.

1.10. У підготовчому судовому засіданні 06.07.2023 взяли участь представник позивача адвокат Оніщук Євген Олександрович та представник відповідача адвокат Рибачок Вікторія Анатоліївна у режимі відеоконференції.

1.11. 06.07.2023 суд ухвалив заяву відповідача про поновлення строку для подання відзиву залишити без розгляду. Ухвалив продовжити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 10.07.2023 з власної ініціативи. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив до 15.07.2023, відповідачу для подання заперечень до 20.07.2023.

1.12. 06.07.2023 суд ухвалив оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 20.07.2023 до 14 год. 00 хв.

1.13. 12.07.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с. 97-103), у якій просив наведені відповідачем у відзиві заперечення відхилити, позовну заяву задовольнити повністю. Стосовно тверджень про не доведення факту поставки товару через недоліки видаткової накладної №16/06 від 16.06.2020, зокрема щодо відсутності даних особи, яка підписала накладну, і відповідно отримала товар, позивач зазначає, що видаткова накладна скріплена печаткою відповідача. У матеріалах справи відсутні відомості про те, що печатка, яка використовувалась відповідачем була втрачена. Відповідач не подав доказів того, що було змінено печатку, відсутні звернення до правоохоронних органів про втрату, підробку або викрадення печатки. Стосовно аргументів про відсутність довіреності на особу, яка підписувала видаткову накладну про отримання товару, відповідач зазначив, що відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Саме такий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 29.04.2015 у справі № 903/679/14. При порівнянні підписів на видатковій накладній та на договорі поставки, який підписано директором ПСП "Глорія" Козловим С.В. і проти чого відповідач не заперечує, вбачається суттєва візуальна схожість, з чого можна зробити висновок, що видаткову накладну №16/06 від 16.06.2020 також підписано директором відповідача. У разі наявності заперечень щодо будь-яких реквізитів, які були вказані в податкових накладних, у тому числі щодо кількості, ціни та загальної вартості товару, відповідач відповідно до абз. 24 п. 201.10 ст. 201 ПКУ, мав право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на постачальника, який зареєстрував податкову накладну на постачання відповідачу продукцію з помилками або безпідставно. Проте, жодних скарг щодо помилок чи невідповідності реквізитів зазначених у податкових накладних реквізитам первинних бухгалтерських документів щодо кількості чи вартості поставленого товару не надходило, податкові перевірки відносно постачальника для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за операціями з поставки товару по договору, не проводились, реєстрація податкових накладних на користь ПСП "Глорія" не скасована та не коригувалась, а строк подання скарг чи уточнюючих декларацій закінчився. Отже, відповідач отримав право на податковий кредит, базою для визначення якого була кількість та вартість поставленого товару, яка вказана ТОВ "Терра Крафт" і відповідно до п. 188.1 ст. 188, ст. 201 ПКУ, найменування, ціна та загальна вартість поставленого товару прийнята відповідачем та є договірною. Отже, податковою накладною та квитанцією про реєстрацію податковою накладної підтверджується вартість поставленого 16.06.2020 товару "насіння кукурудзи" у сумі 528240,00 грн. На підставі поставленого товару саме у такій кількості та вартості, визначеної позивачем, відповідач відповідно до ст. 201 ПКУ отримав право на податковий кредит в розмірі 88040,00 грн. Крім того, за постачальником зареєстровані податкові зобов`язання зі сплати ПДВ в розмірі 88040,00 грн. Відповідач у відзиві не заперечує проти обставин реєстрації податкового кредиту на підставі зареєстрованої ТОВ "Терра Крафт" податкової накладної. Згідно абзацу четвертого пункту 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної/розрахунку коригування. Тобто, якщо б відповідач не включив у відповідному періоді до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі здійснених поставок по договору, відповідач міг включити до податкового кредиту вказані суми ПДВ на протязі 1095 календарних днів з моменту поставки товару, оскільки постачальник в установленому законом порядку зареєстрував податкові накладні на кожну поставку. Щодо неузгодження в специфікації умов поставки та строків оплати, позивач зазначив, що обов`язок відповідача оплатити товар відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України виникає з моменту його прийняття. Оскільки умовами договору та специфікацією не передбачено строку оплати товару, відповідач мав здійснити оплату з моменту його прийняття. Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав і заперечує поставку товару за спірною видатковою накладною. Відповідач підписав та скріпив печаткою видаткову накладну. Матеріали справи не містять претензії відповідача до позивача щодо якості, кількості чи асортименту переданого товару. Відповідач зобов`язаний був оплатити вартість товару після отримання претензії щодо оплати такого товару. 08.11.2022 ТОВ "Терра Крафт" надіслало на адресу відповідача претензію з вимогою виконати грошові зобов`язання. Відповідач у листі від 22.11.2022 вих. №70 заперечив проти наявності грошових зобов`язань перед ТОВ "Терра Крафт" та відмовився виконувати претензію ТОВ "Терра Крафт". Не виконав відповідач своїх зобов`язань і перед новим кредитором після отримання повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ "Терра Крафт". Твердження відповідача про відсутність згідно з договором факторингу у позивача права нараховувати та стягувати штрафні санкції з відповідача суперечить доданим до справи доказам і мають бути відхилені судом. Відповідно до п. 1.6 договору факторингу позивач отримав від ТОВ "Терра Крафт" як кредитора у зобов`язаннях, що виникли відносно усіх прав ТОВ "Терра Крафт", у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойки у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1, 1.11.1, 2.1 договору факторингу позивачу передано право на стягнення основного боргу ПСП "Глорія", що існувало перед ТОВ "Терра Крафт" у сумі 676440,00 грн з правом нараховувати та стягувати відсотки, неустойку, інфляційні збитки (п. 1.6, 1.9, 1.10). Згідно з п. 1.8 договору факторингу первісним кредитором ТОВ "Терра Крафт" для підтвердження наявності та дійсності права грошової вимоги, що відступається, згідно з актом від 07.03.2023 передано позивачу, зокрема, договір поставки б/н від 16.06.2020, видаткову накладну № 16/06 від 16.06.2020 про поставку насіння кукурудзи вартістю 528240,00 грн. з ПДВ, податкову накладну № 1 від 16.06.2020 з квитанцією від 13.07.2020 про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН за №, які додані до позовної заяви у даній справі і підтверджують обґрунтованість позовних вимог про стягнення основного боргу 528240,00 грн разом з нарахованими процентами та інфляційними збитками. На виконання вимог законодавства та умов договору факторингу позивач повідомив відповідача про відступлення права вимоги та заміну кредитора за всіма зобов`язаннями відповідача перед ТОВ "Терра Крафт". ПСП "Глорія" не направляло на адресу позивача жодних заперечень проти відступлених прав вимоги.

1.14. 18.07.2023 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с. 119-121), у яких зазначив, що 13.07.2020 ТОВ "ТЕРРА КРАФТ" склало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 16.06.2020. Головний бухгалтер відповідача автоматично нарахував суму податку, що відносяться до податкового кредиту без підтвердження факту поставки товару та без оригіналів належним чином оформлених первинних документів. Відповідач є сільськогосподарським товариством та щоденно отримує товар від своїх постачальників, які складають та реєструють в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні. 01.02.2021 головний бухгалтер відповідача був звільнений на підставі наказу від 29.01.2021 №3. Відповідач встановив, що головний бухгалтер у порушення вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Податкового кодексу України без підтвердження факту поставки товару та оригіналів належним чином оформлених первинних документів зменшив податкове зобов`язання відповідача за липень 2020 року на суму податку, визначену у податковій накладній №1 від 16.06.2020 та зареєстрованій в Єдиному реєстрі податкових накладних. 04.07.2023 відповідач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний (податковий) період, що уточнюється липень 2020 року), відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригувань до податкових накладних, на зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригувань щодо постачальника з індивідуальним податковим номером 39 (ТОВ "ТЕРРА КРАФТ") за період червень 2020 року на суму податку на додану вартість 112740 грн, що включає в себе і суму податку на додану вартість за податковою накладною №1 від 16.06.2020 у сумі 88040 грн, а також довідка про суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за звітний (податковий) період, що уточнюється липень 2020 року, Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний (податковий) період, що уточнюється - серпень 2020 року, довідка про суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за звітний (податковий) період, що уточнюється серпень 2020 року, Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний (податковий) період, що уточнюється вересень 2020 року. Тобто, подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний (податковий) період, що уточнюється липень, серпень, вересень 2020 року, свідчить про те, що відповідач самостійно відкоригував податковий кредит за 2020 рік, оскільки не визнає факт отримання товару від позивача.

1.15. У підготовчому судовому засіданні 20.07.2023 взяли участь представник позивача адвокат Оніщук Євген Олександрович та представник відповідача адвокат Рибачок Вікторія Анатоліївна у режимі відеоконференції.

1.16. Представник позивача адвокат Оніщенко Є.О. у підготовчому судовому засіданні позов підтримав повністю.

1.17. Представник відповідача адвокат Рибачок В.А. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. На запитання представника позивача представник відповідача пояснила, що відтиск печатки на документах, що містяться у матеріалах справи, й, зокрема на видатковій накладній №16/06 від 16.06.2020 відповідає печатці, якою користується відповідач. Пояснила, що відповідач визнає укладеним договір поставки.

1.18. 20.07.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження та за згодою учасників справи призначив справу до судового розгляду по суті цього ж дня після закінчення підготовчого судового засідання. Суд ухвалив оголосити перерву судовому засіданні до 31.07.2023 до 14 год. 30 хв.

1.19. У судовому засіданні 31.07.2023 взяли участь представник позивача адвокат Оніщук Євген Олександрович та представник відповідача адвокат Рибачок Вікторія Анатоліївна у режимі відеоконференції.

1.20. Представник позивача адвокат Оніщенко Є.О. позов підтримав повністю.

1.21. Представник відповідача адвокат Рибачок В.А. просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

1.22. 31.07.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

1.23. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/671/23.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору поставки; невиконання відповідачем обов`язку оплати поставленого товару; виникнення у кредитора права вимагати виконання боржником обов`язку з оплати товару; перехід права вимоги у зобов`язанні до позивача на підставі договору про надання послуг з факторингу від 07.03.2023 №012/07/03/23-Ф.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин, невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні з оплати товару; розмір невиконаного грошового зобов`язання; перехід права вимоги у зобов`язанні до позивача; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивача звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 16.06.2020 ТОВ "ТЕРРА-КРАФТ" (постачальник) та ПСП "ГЛОРІЯ" (покупець) уклали договір поставки №б/н, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю "насіння кукурудзи" (надалі товар), а покупець зобов`язується сплатити обумовлену цим договором грошову суму, а також прийняти товар в порядку та на умовах визначених у цьому договорі (а.с. 18-19).

Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:

п. 2.1 - постачальник приймає на себе зобов`язання поставити, а покупець сплатити та отримати товар на умовах дійсного договору в асортименті та за цінами, вказаними у накладних, та згідно з специфікацією, які є невід`ємною частиною дійсного договору;

п.3.1 ціна на товар, що постачається, встановлюється у національній валюті України та вказується у накладних, які підписуються сторонами;

п. 3.2 сторони погодили, що сума договору розраховується шляхом складання суми вартості товару, що вказаний у рахунках (видаткових накладних) на цей товар;

п. 4.2 - постачальник повинен надати у розпорядження покупця супровідні документи на товар, що підтверджують відповідність товару вимогам щодо їх сертифікації;

п. 5.1 - здача-прийом товару здійснюється представником постачальника та покупцем або його уповноваженим представником (матеріально-відповідальною особою). Повноваження представника (матеріально-відповідальної особи) покупця повинні бути підтверджені належним чином оформленою довіреністю на прийом товарно-матеріальних цінностей від постачальника;

п. 5.2 товар вважається зданим постачальником та одержаним покупцем за кількістю та найменуванням згідно накладної, якщо на накладній постачальника є відмітка покупця про отримання товару;

п. 5.4 - право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної або акту приймання-передачі, що підтверджує фактичне передання товару від постачальника до покупця;

п. 6.1 строки та умови поставки товару визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору;

п. 6.2 датою поставки товару є дата, що зазначається у видатковій накладній на товар;

п. 7.1 всі розрахунки за дійсним договором здійснюються у національній валюті України;

п. 7.2 - оплата товару покупцем проводиться шляхом перерахування грошових котів на вказаний у договорі розрахунковий рахунок постачальника. Порядок та умови розрахунку визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору;

п. 7.3 - оплата товару покупцем здійснюється за фактом отримання товару. При даній формі розрахунків оплату за товар, що поставляється, покупець повинен здійснити не пізніше дати, вказаній у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору з моменту отримання товару;

п. 7.4 первинні підтверджуючі документи надаються в день отримання товару;

п. 11.1 цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін;

п. 11.2 строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п.11.1 цього договору та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

3.1.2. Відповідно до видаткової накладної від 16.06.2020 №16/06 на виконання умов договору ТОВ "ТЕРРА-КРАФТ" поставило ПСП "ГЛОРІЯ" товар (насіння кукурудзи Адевей у кількості 28 мішків на суму 51800,00 грн; насіння кукурудзи Остра у кількості 80 мішків на суму 198400,00 грн; насіння кукурудзи Леванте у кількості 40 мішків на суму 99200,00 грн; насіння кукурудзи ДКС 3511 у кількості 20 мішків на суму 90800,00 грн), на загальну суму 528240,00 грн з ПДВ (а.с. 29).

3.1.3. 16.06.2020 ТОВ "ТЕРРА-КРАФТ" склало та 13.07.2020 зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 16.06.2020 на суму поставки 528240,00 грн (а.с.12, 17).

3.1.4. 08.09.2022 ТОВ "Терра Крафт" надіслало на адресу відповідача лист №08/09-1, у якому просило направити на адресу ТОВ "Терра Крафт" підписанні та скріплені печаткою ПСП "ГЛОРІЯ" договори поставки від 16.06.2020 та видаткові накладні від 16.06.2020 з метою проведення у відповідність документів бухгалтерського обліку (а.с. 18).

3.1.5. 08.11.2022 ТОВ "Терра Крафт" надіслало на адресу відповідача претензію про сплату боргу №08/11-1 (а.с. 11).

3.1.6. Відповідач надіслав ТОВ "Терра Крафт" лист від 22.11.2022 №70 (а.с. 22-23), у якому повідомив про залишення листа від 08.09.2022 №08/09-1 без відповіді, оскільки фактична відсутність господарських операцій між юридичними особами з укладенням відповідних документів передбачає встановлену чинним законодавством відповідальність. У ПСП "ГЛОРІЯ" відсутні правові підстави для задоволення претензійних вимог ТОВ "Терра Крафт" через їх необґрунтованість. Повідомив, що у випадку усунення ТОВ "Терра Крафт" недоліків, викладених у відповіді на претензію, ПСП "ГЛОРІЯ" розгляне їх у встановлений чинним законодавством строк з наданням відповіді (а.с. 22-23).

3.1.7. 23.08.2022 представник ТОВ "Терра Крафт" адвокат Оніщук Є.О. надіслав на адресу Головного управління ДПС у Черкаській області адвокатський запит №79, у якому просив надати йому письмову інформацію та її документальне підтвердження стосовно відображення ПСП "ГЛОРІЯ" у податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту сум, що зареєстровані ТОВ "Терра Крафт" у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з наступними податковими накладними, зокрема №1 від 16.06.2020 на суму поставки 528240,00 грн з ПДВ (а.с. 30-31).

3.1.8. Головне управління ДПС у Черкаській області надіслало Адвокатському бюро "Євгена Оніщука" лист від 02.09.2022 №9922/6/23-00-04-03-10, у якому повідомило, що інформація стосовно ПСП "ГЛОРІЯ" не є публічною та не може бути надана на запит (а.с. 20).

3.1.9. 07.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" (фактор, новий кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (первісний кредитор, клієнт) уклали договір про надання послуг з факторингу №012/07/03/23-Ф, згідно з п.1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у сумі 642618,00 грн в розпорядження клієнта, а клієнт зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги за: договором поставки б/н від 16.06.2020, укладеним між ПСП "ГЛОРІЯ" (ідентифікаційний код 32644275) (боржник) та клієнтом; договором поставки №16/16-20/КГ від 16.06.2020, укладеним між ПСП "ГЛОРІЯ" (ідентифікаційний код 32644275) (боржник) та клієнтом; у розмірі 676440,00 грн (сума відступленої грошової вимоги) (а.с. 33-35).

Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:

п.1.6 - в силу цього договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) у зобов`язаннях, що виникли із вищевказаного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі (за наявності);

п.1.8.2 - передача документації оформлюється актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється печатками сторін за формою, наведеною у додатку 1 до договору;

п. 1.9 - право грошової вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості. Разом з право грошової вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав;

п.1.11 - характеристика прав, переданих фактору клієнтом за цим договором: загальна сума боргу 676440,00 грн, у тому числі сума основного боргу 676440,00 грн, сума інфляційних втрат 0,00 грн, сума пені 0,00 грн;

п. 1.11.2 - боржник: ПСП "ГЛОРІЯ" (ідентифікаційний код 32644275, місцезнаходження: 19215, Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. Олександра Левади, 2);

3.1.10 07.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія "Плаза Інвест" (фактор, новий кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (первісний кредитор, клієнт) на виконання умов договору про надання послуг з факторингу підписали акт приймання-передачі права вимоги, згідно з п. 1 якого клієнт передав, а фактор прийняв право грошової вимоги до ПСП "ГЛОРІЯ" (ідентифікаційний код 32644275) (боржник) зобов`язань у розмірі 676440,00 грн. Клієнт передає повне право вимоги та надає своє запевнення щодо наявності та дійсності права грошової вимоги. Клієнт передав, а фактор прийняв документи, які засвідчують права, що передаються за договором, зокрема, копію договору поставки від 16.06.2020 б/н, копію видаткової накладної №16/06 від 16.06.2020 до договору поставки б/н від 16.06.2020 про поставку насіння кукурудзи вартістю 528240,00 грн, податкову накладну №1 від 16.06.2020 з квитанцією від 13.07.2020 про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН за №, лист ТОВ "Терра Крафт" від 08.09.2021 вих.№08/09-1 до ПСП "ГЛОРІЯ" з квитанцією, видатковою накладною та описом вкладення до відправлення №234, копію наказу ТОВ "Терра Крафт" №04/11-22Д від 04.11.2022 та акту №04/11-22 від 04.11.2022, претензію від 08.11.2022 вих. №08/11-1 про сплату боргу ПСП "ГЛОРІЯ" з квитанцією, видатковою накладною та описом вкладення до відправлення №623, відповідь ПСП "ГЛОРІЯ" від 22.11.2022 вих.№70 на претензію від 08.11.2022 (пункт 2) (а.с. 35 на звороті, 36).

3.1.11 15.03.2023 ТОВ "Терра Крафт" надіслало на адресу ПСП "ГЛОРІЯ" повідомлення про відступлення права вимоги від 07.03.2023 за договорами поставки б/н від 16.06.2020 та №16/06-20/КГ від 16.06.2020 (а.с. 13), яке 24.03.2023 отримало ПСП "ГЛОРІЯ" (а.с. 38).

3.2. Відповідач на спростування доводів позивача подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.2.1. 29.01.2021 наказом ПСП "ГЛОРІЯ" №3 звільнено із займаної посади головного бухгалтера товариства (а.с. 122);

3.2.2. 04.07.2023 відповідач подав до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний податковий період, що уточнюється липень 2020 року; відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригувань до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригувань за період (червень 2020 року) щодо постачальника ТОВ «Терра Крафт» за період червень 2020 року на суму податку на додану вартість 112740 грн, що за твердженням відповідача включає в себе і суму податку на додану вартість за податковою накладною № 1 від 16.06.2020 в сумі 88040 грн. (а.с. 122 на звороті-123); довідку про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за звітний (податковий) період, що уточнюється (липень 2020 року) (а.с. 124) з квитанцією №2 за період липень 2023 р. (а.с. 125); уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний (податковий) період, що уточнюється - липень 2020 року) (а.с. 125 на звороті-126) з квитанцією №2 за період липень 2023 р. (а.с. 127); довідку про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за звітний (податковий) період, що уточнюється (серпень 2020 року) (а.с. 127 на звороті-128) з квитанцією №2 за період липень 2023 р. (а.с. 128 на звороті); уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний (податковий) період, що уточнюється - серпень 2020 року) (а.с. 129-130) з квитанцією №2 за період липень 2023 р. (а.с. 130 на звороті); уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний (податковий) період, що уточнюється - вересень 2020 року) (а.с. 131-132) з квитанцією №2 за період липень 2023 р. (а.с. 132 на звороті).

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову, сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. виникнення між ТОВ "Терра Крафт" та відповідачем майнового господарського зобов`язання на підставі договору поставки б/н від 16.06.2020;

4.5.2. виконання ТОВ "Терра Крафт" умов договору та поставку товару (насіння кукурудзи) відповідачу на підставі видаткової накладної №16/06 від 16.06.2020 на суму 528240,00 грн;

4.5.3. виникнення у відповідача обов`язку здійснити оплату за поставлений товар у розмірі 528240,00 грн у строк не пізніше наступного дня після отримання товару 17.06.2020;

4.5.4. початок відліку строку прострочення виконання грошового зобов`язання за видатковою накладною від 16.06.2020 №16/06 розпочався 18.06.2020, з наступного дня після настання обов`язку з оплати поставленого товару;

4.5.5. невиконання відповідачем обов`язку з оплати поставленого товару;

4.5.6. віднесення відповідачем у липні 2020 року суми податку на додану вартість у розмірі 88040 грн за податковою накладною № 1 від 16.06.2020, складеною ТОВ "Терра Крафт", до складу податкового кредиту;

4.5.7. коригування (зменшення) відповідачем у липні 2023 суми податкового кредиту в розмірі 88040 грн, сформованого на підставі податкової накладною № 1 від 16.06.2020, складеною ТОВ "Терра Крафт";

4.5.8. відступлення ТОВ "Терра Крафт" права вимоги до відповідача у зобов`язанні за договором про надання послуг з факторингу №012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 позивачу.

4.5.9. нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України за весь час прострочення оплати за поставлений товар за період з 18.06.2020 по 12.05.2023;

4.5.10. розмір грошових вимог позивача до відповідача становить 528240,00 грн боргу за поставлений товар, 223445,52 грн інфляційних втрат та 46022,01 грн 3% річних за весь час прострочення сплати боргу за поставлений товар.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.8. Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

5.9. Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.10. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.11. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

5.12. Відповідно до частини 1 та 3 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

5.13. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.14. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.15. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.16. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.17. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.18. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.19. Мотивом застосування вказаних норм цивільного права є висновок суду про порушення відповідачем грошового зобов`язання та правові наслідки такого порушення у вигляді сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

5.20. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

5.21. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 Цивільного кодексу України).

5.22. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.23. Невиконання відповідачем обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язання.

5.24. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору поставки.

6.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем зобов`язань з оплати товару.

6.3. Звертаючись з позовом позивач прагне захистити своє майнове право на отримання плати за поставлений товар.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

6.5. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору поставки.

6.6. За договором поставки постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.7. Укладення договору поставки від 16.06.2020 б/н сторони визнають і не оспорюють.

6.8. Постачальник належним чином виконав свої зобов`язання та поставив відповідачу товар (насіння кукурудзи), які відповідач прийняв на підставі видаткової накладної від 16.06.2020 №16/06, підписавши її та скріпивши печаткою товариства.

6.9. Відповідно до пункту 5.2 договору поставки товар вважається зданим постачальником та одержаним покупцем за кількістю та найменуванням згідно накладної, якщо на накладній постачальника є відмітка покупця про отримання товару.

6.10. Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної або акту приймання-передачі, що підтверджує фактичне передання товару від постачальника до покупця (п. 5.4 договору поставки).

6.11. Відповідно до п. 7.2 договору поставки оплата товару покупцем проводиться шляхом перерахування грошових котів на вказаний у договорі розрахунковий рахунок постачальника. Порядок та умови розрахунку визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору.

6.12. Оплата товару покупцем здійснюється за фактом отримання товару. При даній формі розрахунків оплату за товар, що поставляється, покупець повинен здійснити не пізніше дати, вказаній у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору з моменту отримання товару (п. 7.3 договору поставки).

6.13. Специфікації до договору поставки сторони не уклали та строку оплати не визначили.

6.14. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

6.15. Строк оплати за поставлений товар за видатковою накладною від 16.06.2020 №16/06 настав 17.06.2020 на наступний день після прийняття товару.

6.16. Оскільки видаткова накладна підписана представником відповідача та скріплена печаткою товариства, та враховуючи факт складення та реєстрації постачальником податкової накладної на суму поставки, на переконання суду, висновок про поставку товару є більш вірогідним, ніж висновок про те, що поставки товару не було.

6.17. Відсутність складеної сторонами специфікації не спростовує факту поставки товару в обсязі, асортименті та за вартістю, вказаними у видатковій накладній.

6.18. Відповідач з вимогою про неналежне виконання умов договору щодо якості та кількості товару до позивача не звертався.

6.19. Відсутність у видатковій накладній прізвища та посади особи, яка прийняла товар від імені товариства не зумовлює неналежність цього доказу та не спростовує факту поставки.

6.20. Суд враховує висновки Верховного Суду про застосування норм права у постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, за змістом яких визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

6.21. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товар.

6.22. При цьому Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

6.23. Податкова накладна як доказ може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

6.24. Оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

6.25. Висновок про поставку товару, окрім видаткової накладної, підтверджується фактом складення постачальником податкової накладної, на підставі якої відповідач врахував та відобразив у податковому обліку податковий кредит з податку на додану вартість у розмірі 88040,00 грн, що дорівнює сумі податку нарахованого постачальником у зв`язку з поставкою товару.

6.26. Коригування (зменшення) відповідачем після подання позову та розгляду справи у липні 2023 року суми податкового кредиту, сформованого на підставі складеної постачальником податкової накладної № 1 від 16.06.2020, доводить коригування відповідачем власних податкових зобов`язань, проте не спростовує факту поставки товару у 2020 році, та оцінюється судом як намір відповідача ухилитися від виконання грошового зобов`язання з оплати товару.

6.27. Розмір невиконаного зобов`язання відповідача становить 528240,00 грн.

6.28. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

6.29. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.30. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.31. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

6.32. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

6.33. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.34. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.35. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.36. Невиконання відповідачем зобов`язання з оплати товару порушує право позивача на отримання плати за поставлений товар.

6.37. Вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар за договором поставки від 16.06.2020 б/н на підставі видаткової накладної №16/06 від 16.06.2020 у розмірі 528240,00 грн суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.38. На суму заборгованості за поставлений товар позивач нарахував 223445,52 грн інфляційних втрат та 46022,01 грн 3% річних, стягнення яких становить предмет решти майнових вимог позивача до відповідача.

6.39. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

6.40. У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.41. Отже, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

6.42. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

6.43. Отже, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

6.44. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

6.45. Заперечення відповідача щодо розміру відступленого права вимоги суд визнає необґрунтованими з огляду на умови договору факторингу, укладеного між позивачем та ТОВ "Терра Крафт".

6.46. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 Цивільного кодексу України).

6.47. Відповідно до пункту п.1.6 договору факторингу в силу цього договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) у зобов`язаннях, що виникли із вищевказаного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі (за наявності).

6.48. Нездійснення первісним кредитором розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних на момент відступлення права вимоги не свідчить про часткове відступлення права вимоги, не спростовує перехід до нового кредитора права вимоги в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та не позбавляє нового кредитора права застосовувати до відповідача спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за порушення строку виконання грошового зобов`язання та стягнення суми боргу з урахування встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення.

6.49. За розрахунком позивача відповідач за прострочення виконання грошового зобов`язання повинен сплатити 223445,52 грн інфляційних втрат та 46022,01 грн 3% річних за період з 18.06.2020 по 12.05.2023.

6.50. Строк оплати товару відповідачем за видатковою накладною від 16.06.2020 №16/06 настав - 17.06.2020, відлік строку прострочення виконання зобов`язання розпочався 18.06.2020.

6.51. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

6.52. Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд установив, що розмір інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання становить:

6.37.1 253492,34 грн інфляційних втрат за період з 18.06.2020 по 12.05.2023 (528 240,00 x 1.47988100 - 528 240,00);

6.37.2 45955,22 3% річних (8529,78 грн за період з 18.06.2020 по 31.12.2020 (528240,00,00 (сума боргу) x 3 % x 197 дні прострочення : 366 : 100) + 37425,44 грн з 01.01.2021 по 12.05.2023 (528240,00 (сума боргу) x 3 % x 862 дні прострочення : 365 : 100).

6.53. Отже, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач за період з 18.06.2020 по 12.05.2023 повинен сплатити позивачу 253492,34 грн інфляційних втрат та 45955,22 грн 3% річних, а не 223445,52 грн інфляційних втрат та 46022,01 грн 3% річних, як розрахував позивач.

6.54. Відповідно до стаття 14 Господарського процесуального кодексу України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

6.55. Враховуючи межі позовних вимог та керуючись принципом диспозитивності господарського судочинства, вимогу позивача про стягнення з відповідача 223445,52 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

6.56. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 46022,01 грн 3% річних, суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову у розмірі 45955,22 грн.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. За подання позовної заяви при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 11965,61 грн на підставі платіжної інструкції №126 від 15.05.2023 (а. с. 8).

7.2. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.3. Оскільки, позовні вимоги позивача задоволенні частково до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (99,99%) у розмірі 11964,41 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" (ідентифікаційний код 32644275, адреса місцезнаходження: 19215, Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. Олександра Левади, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" (ідентифікаційний код 43415392, адреса місцезнаходження: 65039, м. Одеса, просп. Гагаріна, 12А, оф. 408) 528240,00 грн (п`ятсот двадцять вісім тисяч двісті сорок гривень 00 копійок) основного боргу, 223445,52 грн (двісті двадцять три тисячі чотириста сорок п`ять гривень 52 копійки) інфляційних втрат, 45955,22 грн (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 22 копійки) 3% річних, 11964,61 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири гривні 41 копійку) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.08.2023.

Суддя А.І. Гладун