ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.08.2023 Справа № 914/2388/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», м. Київ,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Пласт Україна», м. Самбір заборгованості в сумі 15 046, 00 грн на підставі договору про надання послуг з організації перевезення відправлень у редакції від 14.02.2019 (договір приєднання), додатку № 1 до договору про надання послуг з організації перевезення відправлень заяви про приєднання №290082 від 26.09.2019, акту №НП-007546744 здачі приймання робіт (наданих послуг) від 31.05.2022.

Розглянувши матеріали заяви, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, та зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, як вбачається із поданої заяви, заборгованість, заявлена до стягнення, виникла внаслідок порушення, на переконання заявника, боржником зобов`язань за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень в частині оплати вартості послуг з організації перевезення відправлень у сумі 15 046, 00 грн, виконання яких, на думку заявника, підтверджується заявником долученою до матеріалів заяви копією акту №НП-007546744 здачі приймання робіт (наданих послуг) від 31.05.2022.

Як вбачається з аналізу поданої заявником копії акту №НП-007546744 здачі приймання робіт (наданих послуг) від 31.05.2022, документ містить позначення електронної печатки.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна печатка - електронні дані, які додаються створювачем електронної печатки до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються для визначення походження та перевірки цілісності пов`язаних електронних даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» перевірка - процес засвідчення справжності і підтвердження того, що електронний підпис чи печатка є дійсними.

Оскільки, заявником не долучено кваліфікованого сертифіката електронної печатки, за допомогою якого можна здійснити ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки, відсутні підстави стверджувати, що акт №НП-007546744 здачі приймання робіт (наданих послуг) від 31.05.2022, підписаний та скріплений печатками сторін, зокрема боржника.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та долучених до неї документів не вбачається виникнення у заявника права на отримання від Приватного підприємства «Пласт Україна» 15 046, 00 грн боргу.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви про видачу судового наказу.

Крім цього, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020 передбачає, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Отже, обов`язковим елементом відмітки про засвідчення копії документа є, серед іншого, дата засвідчення копії.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Пласт Україна» заборгованості у сумі 15 046, 00 грн на підставі договору про надання послуг з організації перевезення відправлень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.