ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
23.08.2023 Справа № 905/1118/23
до Фізичної особи-підприємця Стратулат Ірини Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Стратулат Ірини Вікторівни заборгованості за договором №185152-КС-002 про надання кредиту від 24.03.2021 в сумі 46 618,00 гривень, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 24 000,00 гривень, сума прострочених платежів по процентах 21 018,00 гривень, сума прострочених платежів за комісією - 3 600,00 гривень.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
У п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.
Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Ці приписи законодавства є спеціальними та підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи так і судом для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.
Згідно із п.6 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до ч.9 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичної особи, фізичної особи-підприємця та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Таким чином у даному випадку заява про видачу судового наказу пред`явлена до суб`єкта господарювання (підприємця), який припинив свою господарську діяльність, та державну реєстрацію такого припинення проведено у встановленому чинним законодавством України порядку.
У той же час суд зауважує, що заявник звернувся із заявою, яка розглядається в наказному проваджені, а не у порядку позовного провадження.
Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.
Отже, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження та визначаючи в якості боржника особу, яка втратила статус підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно до суб`єктів господарювання, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.
За таких обставин, враховуючи припинення боржником підприємницької діяльності, тобто припинення суб`єкта господарювання, суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.
Враховуючи викладене, направлення даної ухвали здійснити на зазначені в заяві електронні адреси заявника та його представника.
Керуючись п.4 ч.1 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Стратулат Ірини Вікторівни заборгованості за договором №185152-КС-002 про надання кредиту від 24.03.2021 в сумі 46 618,00 гривень, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 24 000,00 гривень, сума прострочених платежів по процентах 21 018,00 гривень, сума прострочених платежів за комісією - 3 600,00 гривень.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова