ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

"03" серпня 2023 р. м.Київ Справа№ 873/286/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Станік С.Р.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 03.08.2023:

від позивача: Бонтлаб В.В. (в режимі відеоконференції);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 (третейський суддя Білоконь Ю.М.)

у справі № 873/286/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ»

2. ОСОБА_1

про стягнення боргу солідарно,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» (далі - товариство, позивач) звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ» (далі - відповідач 1, боржник 1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач 2, боржник 2) про стягнення боргу солідарно.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 позов задоволено частково, а саме:

- стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ» та ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» часткову заборгованість за Договором купівлі-продажу №2/20/113 від 07.04.2020 у загальній сумі 488065, 62 грн., у тому числі: 347291, 49 грн. процентів річних та 140774, 13 грн. пені.

- в решті позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» до товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ» та ОСОБА_1 відмовлено;

- стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» 2567, 76 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» 2567, 76 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

10.07.2023 від відповідача-2 ( ОСОБА_1 ) до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.07.2023 справу № 873/286/23 передано на розгляд головуючому судді Станіку С.Р.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 346 Господарського процесуального кодексу України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом стороною, третьою особою протягом дев`яноста днів з дня ухвалення рішення третейським судом, а особою, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та (або) обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ухвалення рішення третейського суду.

Стаття 347 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги до форми і змісту заяви про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 348 Господарського процесуального кодексу України, суд до початку розгляду справи за клопотанням будь-кого з учасників судового розгляду може витребувати матеріали справи третейського розгляду, рішення в якій оскаржується, а також докази у порядку, встановленому цим Кодексом. Справа направляється до суду протягом п`яти днів з дня надходження такої вимоги.

За приписами ч. 1 ст. 349 Господарського процесуального кодексу України, справа про оскарження рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про скасування рішення третейського суду.

Суд визнав подані матеріали достатніми для прийняття заяви відповідача-2 ( ОСОБА_1 ) про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23. Розгляд справи № 873/286/23 за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ», ОСОБА_1 про стягнення боргу солідарно, призначено на 03.08.2023 о 12 год. 30 хв.

Також, вказаною ухвалою зобов`язано Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків надати до Північного апеляційного господарського суду : свідоцтво про реєстрацію третейського суду (належним чином засвідчену копію); положення про Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків (належним чином засвідчену копію); регламент Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків(належним чином засвідчену копію); список третейських суддів.

14.07.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальіснтю «НОР-ЕСТ АГРО» (адв. Бонтлаб В.В.) надійшла заява на виконання ухвали суду від 11.07.2023, в якій позивач повідомив,наступне:

- третейське застереження, передбачене 6.2. договору поруки №1 від 04.06.2020 (станом на дату подачі даної заяви) компетентним судом не скасовано;

- у провадженні Північного апеляційного господарського суду від або інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі № 36/23 немає;

- у провадженні Північного апеляційного господарського суду наявна справа № 873/225/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі № 36/23.

14.07.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальіснтю «НОР-ЕСТ АГРО» (адв. Бонтлаб В.В.) надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі № 873/286/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 03.08.2023 12 год. 30 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальіснтю «НОР-ЕСТ АГРО» (адв. Бонтлаб В.В.) про участь у судовому засіданні у справі № 873/286/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.07.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 по справі № 873/286/23 надійшло клопотання, в якому зазначено, що справу № 36/23 було передано 07.06.2023 судді Північного апеляційного господарського суду Руденко М.А. Також до клопотання було долучено:

- копія Регламенту Постійного діючого Третейського суду при АУБ;

- копія Положення про Постійно діючий Третейський суд при АУБ;

- копію списку судів Постійно діючого Третейського суду при АУБ;

- копію свідоцтва про реєстрацію Постійно діючого Третейського суду при АУБ.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 № 873/286/23/09.1-14/436/23 витребувано третейську справу 36/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ», ОСОБА_1 про стягнення боргу солідарно у судді Руденко М.А.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 № 09.1-14/733/23 суддею Північного апеляційного господарського суду Руденко М.А. передано матеріали третейської справи №36/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" до товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ», ОСОБА_1 про стягнення боргу солідарно судді Північного апеляційного господарського суду Станіку С.Р.

28.07.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» надійшло заперечення щодо заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" до товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ», ОСОБА_1 про стягнення боргу солідарно. В своїх запереченнях Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» звертає увагу на безпідставність доводів ОСОБА_1 про нібито його необізнаність із розглядом третейської справи № 36/23, адже в мажах третейської справи №36/23 приймав участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СВІТОЧ», на підставі належних документів процесуального характеру, що були видані повноважною особою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ «СВІТОЧ», зокрема, його керівником - ОСОБА_1 .

Поряд з цим, як підтверджують зміст матеріалів третейської справи №36/23, розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі й надаючи можливість ОСОБА_1 безпосередньо взяти участь у призначеному відповідному судовому засіданні.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» вважає заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 необгрунтованою та просив відмовити у задоволені заяви, а рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 залишити без змін.

03.08.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява (клопотання) про відкладення розгляду справи, яка обгрутована тим, що представник ОСОБА_1 не має змоги прибути у судове засідання, оскільки буде зайняти при проведенні термінових та невідкладних слідчих дій в рамках кримінального провадження, також в своїй заяві заявник просив витребувати у Північного апеляційного господарського суду справу № 873/225/23 (суддя М.А. Руденко).

В судове засідання 03.08.2023 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО", який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, інші учасники справи про час і дату судового засідання повідомлялись шляхом направлення ухвал засобами поштового зв`язку на відповідні адреси.

В судовому засіданні 03.08.2023 судом поставлено на обговорення заява (клопотання) ОСОБА_1 в особі адвоката Кузьмина Дениса про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" в судовому засіданні 03.08.2023 заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про відкладання розгляду справи, у зв`язку з відсутністю належних доказів на підтвердження обґрунтувань зазначеної заяви.

Суд, вислухавши позиції з`явившихся учасників справи щодо заявленої заяви ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, ухвалив відмовити у задоволені поданої заяви за необґрунтованістю, оскільки заявником не подано жодних доказів в підтвердження неможливості прибуття представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьмина Дениса в судове засідання.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Суд враховуючи те, що матеріали справи містять достатні обсяг документів, які є необхідними для розгляду заяви та справи, учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників спору в судове засідання обов`язковою не визнавалась, дійшов висновку, що неявка ОСОБА_1 в судове засідання, - не є перешкодою для розгляду заяви та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду заяви та справи - відсутні, а тому заявлене клопотання про відкладення розгляду справи судом відхиляється як необґрунтоване та безпідставне.

Крім того, матеріали третейської справи № 36/23 надійшли суду від судді Руденко М.А., у зв`язку з чим підстави для витребування справи -, і як наслідок відкладення справи - також відсутні.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" в судовому засіданні 03.08.2023 заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників відповідачів у третейській справі, не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Розглянувши ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23, дослідивши наявні матеріали третейської справи № 36/23, суд встановив наступне.

Підставою для скасування рішення відповідач зазначає те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі (пункт 5 частини другої статті 350 Господарського процесуального кодексу України та п. 5 ст. 51 Закону України «Про третейські суди»), адже відповідач ОСОБА_1 не приймав участі в судовому засіданні третейського суду, у якому було ухвалено оскаржуване рішення.

Заявник зазначає, що оскаржуване рішення третейського суду ОСОБА_1 особисто від третейського суду не отримував. Належним чином засвідчена копія оскаржуваного рішення надана ОСОБА_1 30.06.2023 року іншим відповідачем, TOB «СК СВІТОЧ».

Заявник вважає, що вказане рішення третейського суду є незаконним, прийнято із порушенням Закону України «Про третейські суди», Регламенту третейського суду, а тому підлягає скасуванню.

Підставою для скасування рішення ОСОБА_1 зазначає те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі (пункт 5 частини другої статті 350 Господарського процесуального кодексу України).

Заявник стверджує, що у третейського суду була відсутня інформація про отримання ним ухвали про відкриття провадження у справі, а також про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.

За таких обставин, ОСОБА_1 фактично був позбавлений можливості взяти участь в розгляді справи. Отже, на думку заявника, ухвалення третейським судом рішення без його належного повідомлення про розгляд справи, незабезпечення його права на участь у засіданні третейського суду, а також права на надання відзиву на позовну заяву призвело до порушення вимог Закону України «Про третейські суди» та засад верховенства права й рівності учасників судового розгляду.

В запереченнях на заяву про скасування рішення третейського суду позивач посилається на її безпідставність та необґрунтованість, просить відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що:

- відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на предмет того, що Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у справі № 36/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" до товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ», ОСОБА_1 про стягнення боргу солідарно, підлягає скасуванню;

- в межах третейської справи №36/23 приймав участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СВІТОЧ», на підставі належних документів процесуального характеру, що були видані повноважною особою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ «СВІТОЧ», зокрема, його керівником - ОСОБА_1 ;

- Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у справі № 36/23, прийняте у спорі, передбаченому договором купівлі-продажу №2/20113 від 07.04.2020 та договору поруки №1 від 04.09.2020, згідно з обумовленим в ньому третейським застереженням;

- доводи ОСОБА_1 стосовно його неналежного повідомлення про розгляд третейської справи №36/23 не можуть бути підставою для скасування Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у справі № 36/23, адже у будь-якому випадку приписами ст. 51 Закону України «Про третейські суди» і ст. 350 Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для оскарження та скасування рішення третейського суду як неповідомлення ним належним чином особи, яка брала участь у справі, про розгляд третейської справи, оскільки пункт 5 частини 3 статті 51 Закону У країни «Про третейські суди» та пункт 5 частини 2 статті 350 Господарського процесуального кодексу України визначають як підставу для скасування рішення третейського суду вирішення третейським судом питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі, а відповідач ОСОБА_1 є саме стороною спору;

- відповідна процесуальна поведінка, котра спостерігається за результатами аналізу змісту поданої заяви про скасування рішення третейського суду, ОСОБА_1 є зловживанням процесуальними правами в порушення ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається;

- відповідач ОСОБА_1 , у даній справі безпідставно вдався до застосування «правового туризму», надмірної процесуальної формальності, залишивши поза увагою факт наявності правовідносин між сторонами на підставі договору купівлі-продажу №2/20/113 від 07.04.2020 та договору поруки №1 від 04.06.2020, наявності та настанні факту порушення грошових зобов`язань, настанні передбачуваної відповідальності за їх порушення, тощо;

- вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у справі № 36/23 є безпідставною.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при постановленні ухвали

За правилами пункту 11 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Частинами третьою, четвертою статті 349 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 350 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду передбачені також статті 51 Закону України "Про третейські суди".

Виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України "Про третейські суди", до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Підвідомчість справ третейським судам врегульована статтею 6 Закону України "Про третейські суди", в якій наведений перелік справ, які не можуть розглядати третейські суди.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 5, частини першої статті 12 Закону України "Про третейські суди" спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду (ч.ч. 1 - 3 ст. 16 Закону України "Про третейські суди").

У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер (ч. 3 ст. 14 Закону України "Про третейські суди").

Дослідивши надані учасниками справи докази та матеріали третейської справи № 36/23, суд вбачає, що предметом спору в зазначеній третейській справі є стягненя донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно договору купівлі-продажу №2/20/113 від 07.04.2020 та договору поруки №1 від 04.06.2020.

При цьому зазначений спір переданий сторонами на розгляд третейського суду шляхом вчинення третейського застереження безпосередньо в пункті 13.2 договору купівлі-продажу №2/20/113 від 07.04.2020 та в пункті 6.2. договору поруки №1 від 04.06.2020. Підстави для висновку про недійсність відповідного третейського застереження, відсутні, оскільки на момент розгляду цієї справи судом не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності укладених сторонами договорів (в цілому або його окремих частин), а відтак діє встановлена статтею 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину.

Також, суд встановив, що ухвалюючи рішення Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків не вирішував питання, які виходять за межі третейської угоди.

Склад третейського суду, яким прийнято рішення, визначений відповідно до вимог Закону України "Про третейські суди", Регламенту зазначеного Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків та викладених сторонами в пункті 13.2 договору купівлі-продажу №2/20/113 від 07.04.2020 та в пункті 6.2. договору поруки №1 від 04.06.2020 третейських застережень.

Обставини невідповідності вимогам закону складу третейського суду, яким прийнято рішення, - матеріалами справи не підтверджується і не було доведено відповідачем ОСОБА_1 в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд враховує, що у в пункті 13.2 договору купівлі-продажу №2/20/113 від 07.04.2020 та в пункті 6.2. договору поруки №1 від 04.06.2020 зазначено, що сторони домовились, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору, припиненні, зміні, визнанні недійсним повністю чи частково, або у зв`язку ним або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків за адресою: 02660 м.Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, відповідно до регламенту вказаного суду, який є невід`ємною частиною даного третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://tretsud.aub.org.ua. При цьому, сторони договорів підтвердили, що вони ознайомлені з Регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту.

Доводи відповідача про те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі (пункт 5 частини другої статті 350 Господарського процесуального кодексу України та п. 5 ст. 51 Закону України «Про третейські суди»), адже відповідач не приймав участі в судовому засіданні третейського суду, у якому було ухвалено оскаржуване рішення - судом відхиляються з огляду на наступне.

Так, суд зазначає, що положення пункту 5 частини другої статті 350 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5 частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" стосуються саме кола осіб, які не є учасниками справи, але рішення третейського суду стосується їх прав, інтересів та обов`язків або в рішенні міститься судження про права (інтереси, обов`язки) цих осіб у відповідних правовідносинах.

При цьому склад учасників третейського розгляду визначений статтею 34 Закону України "Про третейські суди", згідно з якою такими учасниками є сторони та їх представники, а також треті особи. Зокрема, однією зі сторін третейського розгляду є відповідач, тобто фізична чи юридична особа, якій пред`явлено позовні вимоги (ст. 2 зазначеного Закону).

Натомість із змісту оскарженого рішення вбачається, що при його ухваленні третейський суд вирішив питання про права та обов`язки відповідача саме як сторони третейського розгляду, тому відповідач помилково кваліфікує свій статус у відповідному третейському спорі як особи, що не брала участі у справі.

При цьому, суд враховує, що відповідач був обізнаний про наявність третейського спору у справі № 36/23, адже ухвала Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13.03.2023 про порушення провадження та про призначення справи до третейського розгляду на 03.04.2023 - була направлена відповідачу ОСОБА_1 за адресою його місцезнаходження ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи доказами, зокрема конвертом про направлення поштового відправлення 604.

Суд зазначає, що вказаний конверт про направлення поштового відправлення 604 на адресу відповідачу ОСОБА_1 ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українськиї банків від 13.03.2023 про порушення провадження та про призначення справи до третейського розгляду на 03.04.2023 повернувся на адресу третейського суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також, ухвала Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.04.2023 про призначення справи до третейського розгляду на 02.05.2023 - була направлена відповідачу ОСОБА_1 за адресою його місцезнаходження ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи доказами, зокрема конвертом про направлення поштового відправлення 402.

Суд зазначає, що вказаний конверт про направлення поштового відправлення 402 на адресу відповідачу ОСОБА_1 ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.04.2023 про призначення справи до третейського розгляду на 02.05.2023 повернувся на адресу третейського суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил).

Виходячи зі змісту пунктів 99, 116, 117 Правил, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у низці постанов, а саме від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 07.09.2022 у справі №910/10569/21, від 01.03.2023 у справі №910/18543/21 тощо.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади, зокрема, розміщення оголошень у газетах та подання запитів до поліції (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" - Nunes Dias - Portugal, від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03).

Отже, матеріали третейської справи містять належні докази в підтвердження повідомлення заявника про розгляд справи, зокрема шляхом надсилання відповідачу ОСОБА_1 на його адресу місцезнаходження ухвал про призначення третейської справи до розгляду від 13.03.2023 та від 10.04.2023, а їх неотримання ОСОБА_1 , перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку третейського суду, який належним чином повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи.

Також, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українськиї банків від 12.05.2023 також направлялось ОСОБА_1 згідно рекомендованого відправлення 558, і вказаний конверт повернувся на адресу третейського суду з відміткою, що адресат не проживає за вказаною адресою.

Окрім того, суд зазначає, що наведений у статті 350 Господарського процесуального кодексу України та статті 51 Закону України "Про третейські суди" перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, наведеними нормами не передбачено такої підстави для оскарження та скасування рішення третейського суду як неповідомлення третейським судом належним чином особи, яка брала участь у справі, про місце та час третейського розгляду.

У зв`язку з наведеним суд відхиляє безпідставними та необгрнтованими аргументи відповідача ОСОБА_1 про ухвалення третейським судом рішення без належного його повідомлення про розгляд справи, незабезпечення права відповідача на участь у засіданні третейського суду, на надання відзиву на позовну заяву, оскільки вони виходять за межі розгляду господарськими судами заяви про скасування рішення третейського суду.

З огляду на викладене, суд встановив, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23: не скасовано компетентним судом, дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням визначених у пункті 13.2 договору купівлі-продажу №2/20/113 від 07.04.2020 та в пункті 6.2. договору поруки №1 від 04.06.2020 третейської угоди); зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді, наявні обставини справи не містять, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ», ОСОБА_1 про стягнення боргу солідарно.

Отже, заява відповідача про скасування рішення третейського суду не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не довів наявність передбачених частиною другою статті 350 Господарського процесуального кодексу України та частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" підстав для скасування рішення третейського суду.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду, з урахуванням вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки відповідна заява залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК СВІТОЧ», ОСОБА_1 про стягнення боргу солідарно- відмовити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2023 у третейській справі №36/23 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду покласти на ОСОБА_1 .

Матеріали третейської справи № 36/23 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Дата підписання ухвали: 15.08.2023.

Суддя С.Р. Станік