ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1819/22

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Федоренко С.І.

Від відповідача: Бойко Н.І. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський (вх. №2-627/23 від 08.05.2023р.) про відстрочення виконання судових рішень, подану по справі за позовом фізичної особи-підприємця Федоренко Сергія Івановича до приватного закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський про стягнення 2 349 093,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.10.2022р. по даній справі, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 20.04.2023р. та постановою Верхового Суду від 20.06.2023р., позовні вимоги фізичної особи-підприємця Федоренко Сергія Івановича (далі по тексту Федоренко С.І.) до приватного закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський (далі по тексту Школа) було задоволено частково шляхом присудження до стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 1 529 749,56 грн., 3% річних у розмірі 55 699,63 грн., збитків від інфляції у розмірі 356067,37 грн., судового збору у розмірі 29 122,76 грн.

Додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 09.11.2022р., залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 20.04.2023р. та постановою Верхового Суду від 20.06.2023р., по даній справі за заявою позивача із відповідача були присудженні до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 54 549,00 грн.

18.05.2023р. судом були видані накази на виконання рішення суду від 24.10.2022р. та додаткового рішення суду від 09.11.2022р.

08.05.2023р. до суду від Школи надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду від 24.10.2022р. до жовтня 2023р., відстрочення виконання додаткового рішення суду від 09.11.2022р. до листопада 2023р. Подану заяву відповідач обґрунтовує настанням форс-мажорних обставин введення воєнного стану, що, відповідно, вплинуло на роботу Школи та має наслідком неможливість погашення всієї суми боргу одним платежем, оскільки у протилежному випадку робота відповідача взагалі буде зупинена.

Ухвалою від 11.05.2023р. судом було відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви відповідача до моменту повернення матеріалів справи №916/1819/22 до господарського суду Одеської області.

Ухвалою від 18.05.2023р. судом було прийнято заяву Школи до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою від 29.05.2023р. судом було зупинено провадження з розгляду заяви відповідача до моменту повернення матеріалів справи №916/1819/22 до господарського суду Одеської області.

Ухвалою від 31.07.2023р. судом було призначено заяву Школи до розгляду у судовому засіданні на 07.08.2023р. о 10:45 год.

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви Школи посилаючись на здійснення відповідачем діяльності на території Одеської області, яка не входить до переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії. Позивачем також наголошено про ненадання відповідачем належних доказів про свій майновий стан. Згідно публічної інформації за 2021р. чистий дохід відповідача склав 19 302 200,00 грн., за 2022р. 14 630 200,00 грн., а, отже, доводи відповідача про можливість зупинення діяльності у зв`язку з виконанням судових рішень є необґрунтованими.

Розглянувши заяву Школи про відстрочення виконання судових рішень, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

24.02.2022р. Указом Президента України №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р.

28.02.2022р. на сайті Торгово-промислової палати України було розміщено лист №2024/02.07.1, згідно якого Торгово-промислова палата України засвідчила настання з 24.02.2022р. форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) військової агресії Російської Федерації, що стало підставою для введення воєнного стану.

Рішенням суду від 24.10.2022р. по даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Додатковим рішенням від 09.11.2022р. судом за заявою позивача було розподілено витрати на правову допомогу.

Єдиним доказом, наданим відповідачем на підтвердження існування обставин для відстрочення виконання судових рішень, є довідка №109 від 08.05.2023р., підписана директором Школи, відповідно до якої загальна кількість здобувачів освіти складає 244 учні, серед яких є діти-сироти, діти військовослужбовців, діти, які переїхали із сім`ями з інших регіонів.

Натомість, згідно виписок по банківським рахункам, довідки банку, отриманих в ході виконавчого провадження та наданих суду ОСОБА_1 на рахунках Школи наявні грошові кошти та проводяться банківські операції.

В силу вимог ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 5. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з п. 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року N 9 відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Школа по тексту заяви посилається на неможливість виконання судових рішень шляхом сплати всієї суми боргу з підстав введення в Україні воєнного стану, що безумовно не могло не вплинути на діяльність Школи. Поряд з цим, єдиний наданий відповідачем доказ, а саме: довідка №109 від 08.05.2023р., підписана директором Школи, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання судових рішень, максимальні строки для відстрочення виконання яких спливають через декілька місяців, так як відстрочення виконання судових рішень не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи ненадання Школою належних та достатніх доказів на підтвердження існування підстав, визначених ст. 331 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для розстрочення виконання рішення від 24.10.2022р. та додаткового рішення від 09.11.2022р. Наведене має наслідком відмову у задоволенні поданої відповідачем заяви про відстрочення виконання судових рішень.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 234, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити приватному закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 24.10.2022р. та додаткового рішення господарського суду Одеської області від 09.11.2022р. по справі №916/1819/22.

Ухвала набрала законної сили 07.08.2023р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14.08.2023р.

Суддя С.П. Желєзна