ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/693/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО»

до Фізичної особи-підприємця Нестера Дмитра Вікторовича

про стягнення 4 391,32 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику сторін.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 1816 від 02.03.2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» (далі - позивач, «Крамар ЕКО») до Фізичної особи-підприємця Нестера Дмитра Вікторовича (далі - відповідач, ФОП Нестер Д.В.) про стягнення 4 391,32 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року відкрито провадження у справі № 911/693/23, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» здійснює діяльність у сфері надання послуг з поводження з відходами.

Між ТОВ «Крамар Еко» та ФОП Нестер Д.В. укладено Договір № ВЧ-14-20 від 01.10.2020 року про надання послуг з поводження з побутовими відходами (далі - Договір).

Як зазначає позивач, ФОП Нестер Д.В. який здійснює підприємницьку діяльність в м. Ворзель, вул. Молодіжна, 74 А, отримує послуги по вивезенню твердих побутових відходів, однак не сплачує за надані послуги своєчасно та у повному обсязі.

Зокрема, відповідач, який здійснює підприємницьку діяльність за адресою: м. Ворзель, вул. Молодіжна, 74 А, отримує комунальні послуги по вивезенню твердих побутових відходів та є споживачем послуг, які надає позивач, станом на 02.03.2023 року не здійснив оплату вищевказаних послуг в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 4 391,32 грн.

Зокрема, відповідачем не оплачені послуги за Договором з січня 2022 року по січень 2023 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за з січня 2022 року по січень 2023 року включно позивачем надано відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів на суму 4 391,32 грн., що підтверджується:

Актом № 505 від 31.01.2022 року на суму 400,00 грн.;

Актом № 1001 від 28.02.2022 року на суму 400,00 грн.;

Актом № 2272 від 31.07.2022 року на суму 927,55 грн.;

Актом № 2685 від 31.08.2022 року на суму 663,77 грн.;

Актом № 2936 від 30.09.2022 року на суму 400,00 грн.;

Актом № 3482 від 31.10.2022 року на суму 400,00 грн.;

Актом № 3772 від 30.11.2022 року на суму 400,00 грн.;

Актом № 4060 від 31.12.2022 року на суму 400,00 грн.;

Актом № 314 від 31.01.2023 року на суму 400,00 грн.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, що с виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються виконавцем у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями п.п. 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг - органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 року № 1010.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату за отримані ним послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Дієздатні особи, які проживають та або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Між ТОВ «Крамар Еко» та ФОП Нестер Д.В. укладено Договір № ВЧ-14-20 від 01.10.2020 року про надання послуг з поводження з побутовими відходами, яким передбачено, щомісячне надання послуг протягом дії Договору, що оформляється щомісячними Актами наданих послуг, які мають бути підписані протягом 3 робочих днів. Відмова від підписання Акту наданих послуг має бути обґрунтована з зазначенням фактичних розбіжностей.

Відповідач в ході розгляду спору відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Також судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів за фактичний період їх надання з виключення з розрахунку періоду з січня 2022 року по січень 2023 року, коли на відповідній території велись бойові дії та відновлювальні роботи.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нестера Дмитра Вікторовича ( АДРЕСА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» (03134, м. Київ, вул. Миру, 21, ) 4 391 (чотири тисячі триста дев`яносто одна) грн. 32 коп. боргу та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін