ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.08.2023 Справа №905/590/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», с.Вовчанка Донецької обл.

про стягнення 173100,00 грн

без виклику представників сторін

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», с.Вовчанка Донецької обл. про стягнення штрафу в сумі 173100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в накладній №53943957 від 19.09.2022 відповідачем невірно зазначена маса вантажу у вагоні №56585060, у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 173100,00 грн, який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/590/23; за клопотанням позивача справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачу ухвалу про відкриття провадження у справі було направлено на юридичну адресу за допомогою поштового зв`язку. В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про отримання ухвали суду від 22.05.2023 позивачем.

Разом з цим, відповідна ухвала була направлена позивачу на електронні поштові скриньки та на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Одночасно, судом встановлено зв`язок з позивачем та відповідачем у справі за номерами телефону, наявними в матеріалах справи та повідомлено про відкриття провадження у справі, що підтверджується телефонограмами.

Поряд з цим, з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, судом було розміщено 26.05.2023 оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Крім того, ухвала суду від 22.05.2023 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є офіційними та відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому сторони мали можливість ознайомитися з нею у вказаному реєстрі.

10.07.2023 через систему "Електронний суд" до суду від представника відповідача Гаврихіва В.В. надійшли заяви про вступ у справу як представника та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді для надання відзиву, які були задоволені.

Отже відповідач був повідомлений про рух справи.

10.07.2023 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшли додаткові документи по справі.

25.07.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача Гаврихіва В.В. надійшли заяви про вступ у справу як представника та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді для надання відзиву (не скріплено ЕЦП).

09.08.2023 через систему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшла заява про зменшення розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі, відповідач просить суд застосувати ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу.

При обчисленні процесуальних строків розгляду справи, судом враховано (з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи) об`єктивну необхідність надання часу відповідачу для ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції по справі.

Суддя Курило Г.Є. перебувала у відпустці з 01.08.2023 по 16.08.2023.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

Відповідно до електронного повідомлення про укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 48-33959754/2020-0001 від 30.06.2020 позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця» засвідчило прийняття від відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» було приєднано АТ «Українська залізниця» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Надання послуг підтверджується накладною, відповідно до п. 1.4. договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

19.09.2022 зі станції Курахівка Донецької залізниці ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (надалі - вантажовідправник, відповідач) згідно залізничної накладної № 53943957 у вагоні №56951486 та вагоні № 56585060 відправило вантаж - кам`яне вугілля марки г-газовий, вологість не менше 8% на станцію Хоростків Львівської залізниці.

При оформленні залізничної накладної № 53943957 у вагоні №56951486 відповідачем вказано масу вантажу - 61500 кг та у вагоні № 56585060 - 56400 кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (150т), заводський №0934.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

Як встановлено ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України вона є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обов`язків.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагоні №56585060 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено акт загальної форми №635 та акт загальної форми №98/Ваги від 20.09.2022.

Також на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено комерційний акт №450003/231 від 20.09.2022 в розділі Д "Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку" якого зазначено, що проведено контрольне зважування вагона №56585060, що прибув за відправкою, вказаною на звороті цього акт. За документом значиться: вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газове ДГ (13-100мм)», насипом, навантажене вище бортів, волога не менше 8%, марковане розчином вапна, вага брутто-не вказана, тара перевірена-24300 кг, вага нетто-56400кг. При зважуванні вагону в статистичному режимі у присутності ДСЗ Лобова В.Т., АРВ Плітченко І.П., прийомоздавальника ОСОБА_1., на справних вагонних 150 тн. електронно-тензометричних вагах ст.Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли державну перевірку 27.09.2021 виявилось: вага брутто 84500кг, тара за документом - 24300 кг, вага нетто - 60200 кг, що більше ваги вказаної в документі на 3800 кг. Навантаження вантажу вище бортів на 20 см трапецієвидне, марковане вапном. Поглиблень немає, маркування не порушене. Вагон бездвірний, розвантажувальні люки закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Станцією призначення Хоростків Львівської залізниці у розділі "Є" комерційного акту №450003/231/8 від 20.09.2022 зроблено відмітку: "Під час перевірки вантажу різниці проти даного акту не виявлено".

Судом встановлено, що комерційний акт складено з дотриманням чинного законодавства.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) №14 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці заводський №032, якими було здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 26.12.2012, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що державна повірка ваг здійснена 27.09.2021.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, пунктом 10 Правил складання актів на виконання статті 29 Статуту залізниць України (далі - Статут) визначено імперативно частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Відповідно до частин 1, 3 статті 64 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис.

Таким чином, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Комерційний акт №450003/231 від 20.09.2022 підписаний зокрема заступником начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці Лобовим В.Т., прийомоздавальником вантажу та багажу ОСОБА_1 та агентом з розшуку вантажів та багажів Плітченко І.П .

Право підпису комерційних актів зазначених осіб підтверджується наступними документами.

Згідно з наказом начальника дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Придніпровська залізниця структурний підрозділ «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» №438/ОС від 16.06.2022 призначено Лобова В.Т. з 17.06.2022 заступником начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол, який має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів.

На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт від залізниці, повноважень на вчинення таких дій позивач надав наказ №76 від 07.02.2022 начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, за змістом якого у зв`язку з відсутністю в штатному розкладі станції посади начальника вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів замість начальника вантажного району, завідуючого вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи зокрема, агента з розшуку вантажу та багажу Плітченко І.П. та прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_1 .

Також до матеріалів справи додані робочі інструкції агенту з розшуку вантажів та багажів Плітченко І.П. та прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_1 .

Отже, суд встановив, що комерційний акт №450003/231 від 20.09.2022 підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а саме п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Так, статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Як вбачається з матеріалів справи правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтверджено підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Згідно з п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складено комерційний акт.

Наведений комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним та допустимим доказом - комерційним актом №450003/231 від 20.09.2022, який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту залізниць України.

Суд відзначає, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №56585060 складає 34620,00грн.

Згідно приписів ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, до стягнення заявлений штраф у розмірі 173100,00грн (34620,00грн х5), що відповідає п`ятикратному розміру вказаної плати по відповідному вагону.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на вищевикладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 173100,00грн є правомірними.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми штрафу за невірно вказану масу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що відповідач розташований на території Донецької області, де ведуться активні бойові дії, але при цьому функціонує, забезпечує роботою багато родин даного регіону і при цьому робить вклад для сталого функціонування енергетичної системи країни.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню, слід враховувати майнові інтереси відповідача та інтереси позивача, які полягають у належному виконанні покладених законодавством завдань, у тому числі забезпечення безпеки усіх учасників залізничного перевезення та їх майнових інтересів, які в силу специфіки правовідносин, були поставлені відповідачем під загрозу через свою неправомірну поведінку.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, необхідно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, звертаючись з клопотанням про зменшення розміру штрафу, відповідач повинен довести наявність обставин, які зумовлюють застосування зазначеної норми.

Крім того, відповідно до ст.42 та абзацу 5 ст.44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

З огляду на наведене, зазначені відповідачем обставини передусім є наслідком господарської діяльності відповідача, його власного комерційного розрахунку та ризику, та не виникли в силу якихось об`єктивних та незалежних від відповідача обставин.

Суд також враховує, що відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин, а також визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена статтями 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до статтей 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Разом з тим, судом взято до уваги, що фактично маса вантажу у вагоні №56585060 була більшою, ніж маса, зазначена в накладній. З урахуванням цього, штраф за неправильно зазначену масу вантажу у випадку перевищення вантажопідйомності дисциплінує учасників даних відносин та має кінцеву мету забезпечення безпеки на транспорті.

Крім того, суд зазначає, що хоча обставини щодо військової агресії на які посилається відповідач є загальновідомими (частина третя статті 75 ГПК України), це не звільняє зазначену особу від обов`язку доводити обставини на які він посилається, як на підставу для зменшення розміру штрафу, належними доказами. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже відповідач у такому випадку має надавати докази, які підтверджують відповідні обставини.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження обставин зазначених у клопотанні надано не було.

Отже, господарський суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», с.Вовчанка Донецької обл. про стягнення штрафу в сумі 173100,00 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька обл., Мар`їнський р-н, село Вовчанка, вул.Нагорна, буд.1-а, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд.108, ) штраф у розмірі 173100,00 грн, судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.2023.

Суддя Г.Є. Курило