ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1795/22

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна"

03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, офіс 513,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт"

09201, Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Каштанова, будинок 54,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Селянського (Фермерського) Господарства "Греков"

38800, Полтавська область, Чутівський район, селище міського типу Чутове, вулиця Молодіжна, будинок 46,

про стягнення заборгованості

за участі представників сторін:

позивача: Заматов Р.В., паспорт №006174949 від 03.06.2021, свідоцтво №2030 від 26.10.2005, довіреність №506 від 17.05.2021;

відповідача: Фоменко М.С., посвідчення №9055/10 від 29.05.2020, свідоцтво серії КС №9055/10 від 29.05.2020, ордер серії АІ №1164727 від 21.10.2021,

Стрельцов Г.А., посвідчення №10826/10 від 12.09.2022, свідоцтво серії КС №10826/10 від 12.09.2022, ордер серії АІ №1324744 від 22.12.2022;

третьої особи: не з`явився,

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №1556/22 від 23.09.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу від 26.02.2021 № 21 НХ 47/КВКН.

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2022 позовну заяву (вх. №1556/22 від 23.09.2022) залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків (вх. №1320/22 від 07.10.2022), відповідно до якого позивач усунув недоліки позовної заяви.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.11.2022 судом прийнято до свого провадження справу №911/1795/22 та призначено проведення підготовчого засідання суду на 27.12.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №18448/22 від 14.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №2005/22 від 22.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. №7012/22 від 22.12.2022).

У судове засідання 27.12.2022 з`явились представники обох сторін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.12.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" (вх. №7012 від 22.12.2022) про зменшення розміру позовних вимог задоволено повністю, визначено розгляд справи №911/1795/22 здійснювати за такими остаточними позовними вимогами: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (09201, Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Каштанова, будинок 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, офіс 513, ) заборгованість у сумі 2703070,00 грн., яка складається з: 1800050,00 грн. основного боргу, 439434,00 грн. пені, 248581,00 грн. 20% річних, 215005,00 грн. штрафу, 45797,00 грн. судового збору, 8000,00 грн. адвокатських витрат та відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нарахувати відсотки річних, органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, на залишок боргу, з дня винесення рішення до моменту виконання рішення Господарського суду Київської області за позовом ТОВ «Агріі Україна» до ТОВ "Агро Експерт" (), за наступною формулою: Сума відсотків річних = Сума, що підлягає оплаті * 20% * Кількість днів прострочення/365 днів. Також, даною ухвалою підготовче засідання відкладено на 24.01.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №2045/22 від 28.12.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. №1440/23 від 24.01.2023).

У судове засідання 24.01.2023 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання не повідомлений.

Представник позивача підтримав заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №1440/23 від 28.12.2023), представник відповідача проти задоволення вказаної заяви не заперечував.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2023 прийнято зменшення розміру позовних вимог, визначено розгляд справи №911/1795/22 здійснювати за такими остаточними позовними вимогами: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (09201, Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Каштанова, будинок 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, офіс 513, ) заборгованість у сумі 2453070,00 грн., яка складається з: 1800050,00 грн. основного боргу, 189434,00 грн. пені, 248581,00 грн. 20% річних, 215005,00 грн. штрафу, 45797,00 грн. судового збору, 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу; відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нарахувати відсотки річних, органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, на залишок боргу, з дня винесення рішення до моменту виконання рішення Господарського суду Київської області за позовом ТОВ "Агріі Україна" до ТОВ "Агро Експерт" (), за наступною формулою: Сума відсотків річних = Сума, що підлягає оплаті * 20% * Кількість днів прострочення/365 днів. Також, даною ухвалою підготовче засідання відкладено на 21.02.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. 510/23 від 17.02.2023) про проведення засідання за відсутності особи, яка бере участь у справі.

У судове засідання 21.02.2023 з`явились представники відповідача, представник позивача та третьої особи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2023 закрито підготовче провадження у справі №911/1795/22 та призначено справу до розгляду по суті на 21.03.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного виконавця Виконавчий округ Полтавської області Райди О.С. надійшло повідомлення (вх. №5387/23 від 20.03.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. №5412/23 від 21.03.2023) про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 21.03.2023 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання судом направлене повідомлення третій особі з ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2023 з трек-номером « 682», на момент судового засідання наявне повідомлення на сайті Акціонерного товариства "Укрпошта": «Відправлення не вручене під час доставки».

У судовому засіданні 21.03.2023 судом заслухані вступні слова представників позивача і відповідача та розпочата стадія з`ясування обставин та дослідження доказів.

Під час з`ясування обставин та дослідження доказів представник позивача не зміг порахувати остаточну суму спірної заборгованості, у зв`язку з чим представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення судового засідання та надання сторонам строку на подання письмових пояснень із розрахунками остаточної суми спірної заборгованості. Представник позивача підтримав усне клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання та надання сторонам строку на подання таких письмових пояснень.

Відповідно до частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України: без оформлення окремим документом, без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, суд постановив ухвалу в судовому засіданні про встановлення сторонам строку на подання остаточного розрахунку спірної заборгованості - до 07.04.2023.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про оголошення перерви в даному судовому засіданні до 11.04.2023 о 15:00, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №915/23 від 24.03.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №1089/23 від 07.04.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №7039/23 від 11.04.2023).

У судове засідання 11.04.2023 з`явились представники позивача та відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена.

У судовому засіданні 11.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, суд

встановив:

1. Правовідносини сторін

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" (далі позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (далі відповідач) укладено договір купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021. Продавцем (позивачем), на виконання умов пункту 1.1. договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 відповідно до специфікацій поставлений покупцю (відповідачу) товар, всього на суму 18501946,92 грн.

Специфікації є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 та містять інформацію щодо найменування товару, його кількості, вартості та строків оплати.

Поставки товару за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 відбувались на підставі таких специфікацій:

1. Специфікація 1 НП від 26.02.21, по якій останній день сплати 02.03.2021.

2. Специфікація 2 НК від 24.03.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

3. Специфікація 3 НК від 29.03.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

4. Специфікація 4 НП від 29.03.21, по якій останній день сплати 31.03.2021.

5. Специфікація 5 НК від 29.03.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

6. Специфікація 6 НК від 31.03.21, по якій останній день сплати 15.11.2021.

7. Специфікація 7 НК від 01.04.21, по якій останній день сплати 15.11.2021.

8. Специфікація 8 НП від 01.04.21, по якій останній день сплати 05.04.2021.

9. Специфікація 9 НП від 02.04.21, по якій останній день сплати 16.04.2021.

10. Специфікація 11 НК від 05.04.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

11. Специфікація 12 НП від 07.04.21, по якій останній день сплати 08.04.2021.

12. Специфікація 13 ЗК від 08.04.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

13. Специфікація 15 ЗК від 09.04.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

14. Специфікація 19 НК від 15.04.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

15. Специфікація 20 НП від 16.04.21, по якій останній день сплати 16.04.2021.

16. Специфікація 21 НК від 16.04.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

17. Специфікація 22 НП від 21.04.21, по якій останній день сплати 21.04.2021.

18. Специфікація 23 ЗК від 22.04.21, по якій останній день сплати 30.10.2021.

2. Аргументи позивача

Позивач відзначає, що відповідач здійснив оплати за всіма специфікаціями до договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, окрім специфікації №13, за якою, на момент подання позовної заяви, заборгованість складала 2150050,00 грн.

У позовній заяві позивач наголосив, що ним зарахування оплат за специфікацією №13 до договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 здійснювались такими шляхами:

- з коштів безпосередньо сплачених відповідачем;

- частково з коштів, перерахованих Приватним підприємством «Захід-Центр Агро» по фінансовій аграрній розписці, яка була передана позивачу відповідачем за актом приймання-передачі ФАР 14.04.2021 (актом приймання-передачі ФАР від 29.10.2021, позивач повернув її Приватному підприємству «Захід-Центр Агро» у зв`язку із її виконанням);

- частково з коштів, що перераховані Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Славутич» по фінансовій аграрній розписці, яка була передана позивачу відповідачем за актом приймання-передачі ФАР 14.04.2021 (актом приймання-передачі ФАР від 29.12.2021, позивач повернув її відповідачу із залишками невиконаного зобов`язання на суму 141054,05 грн.);

- частково з коштів, стягнутих приватним виконавцем в результаті виконавчих дій у виконавчому провадженні №68176613 з Селянського (фермерського) господарства «Греков» за фінансовою аграрною розпискою (зобов`язання за даною розпискою становить 5000000,00 грн.), яка була передана позивачу відповідачем за актом приймання-передачі ФАР 01.06.2021 та на яку у зв`язку із невиконанням зобов`язань позивачем було зроблено виконавчий напис.

За вищезазначеною фінансовою аграрною розпискою Селянського (фермерського) господарства «Греков» до подання позову приватним виконавцем Олександром Райдою було стягнуто 1849950,00 грн., а вже після відкриття провадження у справі - додатково стягнуто 350000,00 грн. Таким чином, позивач зазначає, що залишок основної суми боргу відповідача за договором становить 1800050,00 грн.

Окрім суми основного боргу, позивач заявляє до стягнення пеню та 20% річних, визначених в пункті 6.1. договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, відповідно до якого покупець (відповідач) за несвоєчасний або неповний розрахунок за придбаний товар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повної оплати, а також 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку позивача розмір пені становить 439434,00 грн., а 20% річних 248581,00 грн. Також позивач, з посиланням на пункт 6.2. договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, відповідно до якого у разі порушення покупцем строків оплати за товар відповідно до графіку, встановленого договором, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10% від суми щодо якої покупцем допущено прострочення оплати товару, нараховано до стягнення штраф у розмірі 215005,00 грн.

У позовній заяві позивач клопоче відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нарахувати відсотки річних, органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, на залишок боргу, з дня винесення рішення до моменту виконання рішення Господарського суду Київської області за позовом ТОВ "Агріі Україна" до ТОВ "Агро Експерт" (), за наступною формулою: Сума відсотків річних = Сума, що підлягає оплаті * 20% * Кількість днів прострочення/365 днів.

Також позивачем заявлені до стягнення 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження даних витрат ним подані: договір про надання правової допомоги від 15.09.2022 №15/09, що укладений з адвокатом Заматовим Р.В. та акт виконаних послуг від 21.09.2022.

Окремо слід зауважити, що у відповіді на відзив позивач відзначив, що якщо кредитор за аграрною розпискою отримав аграрну розписку від попереднього кредитора за аграрною розпискою шляхом вчинення напису про передачу, він має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна такого попереднього кредитора або будь-якого з попередніх кредиторів, які розташовані вище його імені у списку передавальних написів, якщо в тексті передавального напису аграрної розписки не міститься застереження "без поруки". Таким чином, позивач вважає, що він має право вимагати погашення зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою Селянського (фермерського) господарства «Греков» з відповідача. У той же час, позивач у відповіді на відзив зазначає, що він не вважає передачу фінансової аграрної розписки від відповідача до позивача юридичним фактом припинення або зміни відносин за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, а лише додатковим юридичним фактом забезпечення виконання договору і тому позивач залишив за собою право задовольнити вимоги за договором, як на підставі фінансової аграрної розписки, так і на підставі договору.

3. Аргументи відповідача

Відповідач не погоджується з позовними вимогами з огляду на таке.

Відповідач зазаначає, що згідно із специфікацією №13 ЗК від 08.04.2021 оплата товару у розмірі 30% кожної окремої партії сплачується покупцем у строк до 09.04.2021. Решта вартості товару (вартість товару зменшена на суму здійсненої передоплати) виплачується покупцем таким чином: 30.10.2021 - 70% вартості партії товару, отриманого покупцем (що наростаючим підсумком складає 100% вартості товару), тобто, повний розрахунок за товар здійснюється не пізніше 30.10.2021. Відповідач відзначає, що ним, дотримуючись умов договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, проведена попередня оплата за товар, узгоджена у специфікації №13 ЗК від 08.04.2021, згідно з платіжним дорученням № 8428 від 09.04.2021 на суму 1161020,54 грн., з ПДВ, що становить 30% оплати загальної суми за вказаною специфікацією.

Відповідач наголошує, що відповідно до умов пункту 2.4. договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, розрахунки між сторонами передбачають такі форми: безготівкове перерахування коштів на поточний рахунок на підставі умов даного договору або на підставі рахунку-фактури. Крім того, за окремою домовленістю сторін розрахунки за договором можуть також проводитись із застосуванням векселя, аграрної розписки, інших платіжних інструментів, передбачених чинним законодавством.

Відповідач зазначає, що, враховуючи домовленості сторін за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, на підставі частин 1-2 статті 11 Закону України «Про аграрні розписки», відповідачем, в якості погашення заборгованості за отриманий від позивача товар відповідно до специфікації від № 13 3К від 08.04.2021, дотримуючись норм щодо оформлення такого типу розрахунків, передано позивачу право вимоги за фінансовою аграрною розпискою від 02.04.2021 №357, згідно з якою Селянське (фермерське) господарство «Греков» (боржник за фінансовою аграрною розпискою) зобов`язався сплатити відповідачу грошові кошти у сумі 5000000,00 грн. у строк до 15.11.2021, посвідчену приватним нотаріусом Хорольского РНО Полтавської області Березою Д.В., зареєстровану в реєстрі аграрних розписок за №357.

Відповідач відзначає, що відповідно до витягу від 01.06.2021 №72937577 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), наданий приватним нотаріусом Куликовською Т.В., котрою і були внесені зміни на підставі фінансової аграрної розписки №357 від 02.04.2021 з відміткою «Відступлено». Тип змін: заміна обтяжувача (кредитора) з відповідача на позивача.

Відповідач відзначає, що відповідач відступив позивачу 01.06.2021 права вимоги за фінансовою аграрною розпискою актом приймання-передачі фінансової аграрної розписки від 01.06.2021 з сумою грошового зобов`язання 5000000,00 грн., що більше майже в два з половиною рази суми боргу, що залишився за специфікацією № 13 3К від 08.04.21 у розмірі 2150050,00 грн. Таким чином, відповідач вважає, що на дату оплати за поставлений товар - 30.10.2021, борг у нього перед відповідачем був відсутній та після відступу права вимоги, новим кредитором за фінансовою аграрною розпискою став саме позивач. Тож, відповідач зауважує, що, у даному випадку, його грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі 2150050,00 грн. за товар, що отриманий за специфікацією від 08.04.2021р. № 13 ЗК до договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, належне виконане, шляхом передачі позивачу права вимоги заборгованості за фінансовою аграрною розпискою №357 від 02.04.2021 у розмірі 5000000,00 грн.

4. Аргументи третіх осіб.

Селянське (Фермерське) Господарство "Греков" своїх пояснень чи аргументів по суті справи не надало. Про дату, час, місце судового засідання та обставини справи Селянське (Фермерське) Господарство "Греков" неодноразово повідомлялось шляхом направлення рекомендованих листів з ухвалами Господарського суду Київської області. Дані рекомендовані листи, зокрема, були отримані 13.03.2023 та 28.03.2023.

5. Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про аграрні розписки» аграрна розписка це товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України «Про аграрні розписки» боржник за аграрною розпискою це особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Відповідно до абзацу 4 статті 1 Закону України «Про аграрні розписки» кредитор за аграрною розпискою це фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про аграрні розписки» фінансова аграрна розписка це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про аграрні розписки» передання прав кредитора за аграрною розпискою здійснюється шляхом здійснення на ній або на її невід`ємному додатку передавального напису "Відступлено" із зазначенням нового кредитора за аграрною розпискою. Такий напис скріплюється підписом попереднього кредитора за аграрною розпискою. Передання прав за аграрною розпискою підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 7 статті 13 Закону України «Про аграрні розписки» у разі якщо кредитор за аграрною розпискою отримав аграрну розписку від попереднього кредитора за аграрною розпискою шляхом вчинення напису про передачу, він має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна такого попереднього кредитора або будь-якого з попередніх кредиторів, які розташовані вище його імені у списку передавальних написів, якщо в тексті передавального напису аграрної розписки не міститься застереження "без поруки". Якщо попередній кредитор за аграрною розпискою виконає зобов`язання за аграрною розпискою за рахунок власного майна, до нього переходять права кредитора за аграрною розпискою.

6. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

6.1. Щодо зобов`язання відповідача сплатити 1800050,00 грн.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору заснована на свободі волевиявлення, а останнє, у свою чергу, спирається на свободу волі, що реалізується за допомогою диспозитивності норм цивільного права. Диспозитивністю є заснована на нормах даної галузі право юридичної свободи суб`єкта цивільних правовідносин здійснювати свої суб`єктивні права за своїм розсудом.

Слід відзначити, що важливим елементом свободи договору є воля та її зовнішній вираз волевиявлення. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Підписаними договорами підтверджується, що при укладенні договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, включаючи предмет, ціну, відповідальність сторін тощо.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 629 Цивільного кодексу України визначається, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також в юриспруденції широко застосовується принцип "pacta sunt servanda" або у перекладі з латини - договорів необхідно дотримуватись. Так, наприклад, статтею 26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів закріплено принцип pacta sunt servanda, відповідно до якого кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватися.

У пункті 2.4. договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 зазначається таке: «Оплата по даному Договору здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Продавця на підставі умов даного Договору або на підставі рахунку-фактури. Рахунок-фактура дійсний протягом 3-х календарних днів з дня його виписки (включно). Датою оплати вважається дата зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Продавця. В платіжному документі Покупець зобов`язаний зазначити в призначенні платежу номер та дату видаткової накладної, якщо він здійснює оплату за вже поставлений Товар, або номер та дату рахунку-фактури, якщо він здійснює попередню оплату за Товар. Відсутність виписаного Продавцем рахунку-фактури не звільняє Покупця від оплати за Товар. В іншому випадку, та Покупець надає на це безвідкличну та безумовну згоду, підписанням цього Договору, Продавець зараховує суму оплати на власний розсуд для погашення загальної заборгованості Покупця по всім іншим зобов`язанням. Якщо у Покупця існує прострочена дебіторська заборгованість, то платіж, незалежно від його призначення, зараховується в першу чергу, на погашения існуючої простроченої дебіторської заборгованості. За окремою домовленістю Сторін розрахунки по Договору можуть також проводитись із застосуванням векселя, аграрної розписки, інших платіжних інструментів, передбачених чинним законодавством.».

Таким чином, суд констатує, що позивач та відповідач, зокрема, встановили можливість здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 із застосуванням аграрних розписок.

Як вбачається із позовної заяви та наявних у матеріалах справи документів, оплати за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 частково зараховувались позивачем за отриманими від відповідача фінансовими аграрними розписками, зокрема:

- 1936136,30 грн. зараховані позивачем в оплату зобов`язань за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 за фінінсовою аграрною розпискою від 17.12.2020, за якою боржником є Приватне підприємство «Захід-Центр Агро» та яка була передана відповідачем позивачу за актом приймання-передачі фінансової аграрної розписки 14.04.2021;

- 3918450,32 грн. зараховані позивачем в оплату зобов`язань за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 за фінінсовою аграрною розпискою від 08.10.2020, за якою боржником є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич» та яка була передана відповідачем позивачу за актом приймання-передачі фінансової аграрної розписки 14.04.2021;

- 2199950,00 грн. зараховані позивачем в оплату зобов`язань за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 за фінінсовою аграрною розпискою від 02.04.2021, за якою боржником є Селянське (фермерське) господарство «Греков» та яка була передана відповідачем позивачу за актом приймання-передачі фінансової аграрної розписки 01.06.2021.

Зважаючи на вищезазначені обставини, суд відзначає, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021.

У той же час, суд зазначає, що аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання Закон України «Про аграрні розписки». Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який установлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю. Аграрна розписка може містити крім іншого відповідальність за її невиконання та інші положення, що не суперечать законодавству. Аграрну розписку виконують незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання, її може бути відступлено іншому кредитору. Взаємні права та обов`язки між сторонами виникають саме на підставі виданої аграрної розписки, що, будучи нотаріально посвідченою, є окремим видом правочину.

Статтею 13 Закону України «Про аграрні розписки» визначається, що у разі якщо кредитор за аграрною розпискою отримав аграрну розписку від попереднього кредитора за аграрною розпискою шляхом вчинення напису про передачу, він має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна такого попереднього кредитора або будь-якого з попередніх кредиторів, які розташовані вище його імені у списку передавальних написів, якщо в тексті передавального напису аграрної розписки не міститься застереження "без поруки".

Суд зауважує, що текст передавального напису аграрної розписки від 01.06.2021, яким позивачу передано права за фінансовою аграрною розпискою від 02.04.2021, за якою боржником є Селянське (фермерське) господарство «Греков», не містить застереження "без поруки".

Суд відзначає, що у юридичній практиці широко застосовується принцип «jura novit curia», або ж «суд знає закон». Суд згідно з принципом jura novit curia під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі 917/1739/17).

При цьому, суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 та від 04.12.2019 у справі 917/1739/17). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц).

Суд зауважує, що саме на нього покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Таким чином, суд констатує, що позивач має право задовольнити свої вимоги за фінансовою аграрною розпискою від 02.04.2021, за якою боржником є Селянське (фермерське) господарство «Греков», за рахунок попереднього кредитора, а саме: відповідача. Залишок заборгованості за фінансовою аграрною розпискою від 02.04.2021, за якою боржником є Селянське (фермерське) господарство «Греков», станом на 11.04.2023, становить 2800050,00 грн. Тож, сума у розмірі 1800050,00 грн., яка заявляється до стягнення позивачем, що дорівнює неоплаченому залишку за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021, що є меншою за залишок заборгованості Селянського (фермерського) господарства «Греков» за фінансовою аграрною розпискою, а тому є такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Окрім цього, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до статті 13 Закону України «Про аграрні розписки», якщо попередній кредитор за аграрною розпискою виконає зобов`язання за аграрною розпискою за рахунок власного майна, до нього переходять права кредитора за аграрною розпискою.

6.2. Щодо нарахованих позивачем пені, штрафу та 20% річних.

Суд зазначає, що позивач нараховує пеню у розмірі 439434,00 грн., 20% річних у розмірі 248581,00 грн. та штраф у розмірі 215005,00 грн. на підставі пунктів 6.1. та 6.2. договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021.

Як вже зазначалось вище, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021. Також суд дійшов висновку, що у відповідача, за своєю суттю, існує перед позивачем зобов`язання, пов`язане з іншим правочином, а саме: фінансовою аграрною розпискою від 02.04.2021, за якою боржником є Селянське (фермерське) господарство «Греков».

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача пені, 20% річних та штафу, нарахування яких передбачене договором купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021 за невиконання зобов`язань саме за цим договором.

6.3. Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №686/28627/18 зазначено таке: «Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Аналогічні положення викладені в частинах першій, другій статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року) (далі - Правила адвокатської етики). Відповідно до частини третьої статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. З огляду на викладене, Верховний Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати.».

Також у даній постанові зазначається: «Також Верховний Суд враховує практику та рекомендації Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18) (офіційний сайт ЄСПЛ, за посиланням: https://www.echr.coe.int/Documents/PD_satisfaction_claims_eng.pdf). Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату.».

Позивачем до позовної заяви долучено копію договору від 15.09.2022 №15/09 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого, клієнт (позивач) доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу з усіх питань пов`язаних з поданням клієнтом позову до Господарського суду Київської області про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" () по договору купівлі-продажу №21НХ47/КВКН від 26.02.2021. У пункті 4.1.1. даного договору визначено, що ціна за одну годину роботи складає 2000,00 грн. Відповідно до пункту 4.2. договору від 15.09.2022 №15/09 про надання правової допомоги визначається, що оплата за даним договором здійснюється протягом 30 днів після складання повного тексту судового рішення, яке набрало законної сили.

Також позивачем долучена до позовної заяви копія акту виконаних послуг від 21.09.2022 за договором від 15.09.2022 №15/09 про надання правової допомоги, згідно з яким адвокатом Заматовим Романом Валерійовичем надані послуги зі складання і подання позовної заяви (витрачено 2 години), підготовки додатків до позову (витрачено 1 годину) та розрахунку штрафних санкцій (витрачено 1 годину).

Суд відзначає, що погоджений між сторонами договору від 15.09.2022 №15/09 про надання правової допомоги розмір гонорару у 2000,00 грн. за 1 годину роботи адвоката, є взаємною домовленістю сторін та не є значно завищеним відносно середньої ринкової вартості послуг адвоката.

Суд дійшов висновку, що позивач належним чином обґрунтував понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. У той же час, оскільки суд дійшов вищевикладених висновків про часткове задоволення позовних вимог, то й, відповідно, відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог, згідно з пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та становить 5633,60 грн.

7. Результати розгляду справи

7.1. Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Отже, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарський суд повинен у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог процесуального закону щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. У справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Водночас, необхідно враховувати, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2019 у справі № 910/7054/18 та від 12.02.2019 у справі № 911/1694/18).

7.2. Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

8. Розподіл судових витрат

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за позовом покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та керуючись статтями 13, 73, 74, 77-79, 86, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. №1556/22 від 23.09.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, офіс 513, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (09201, Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Каштанова, будинок 54, ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (09201, Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Каштанова, будинок 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, офіс 513, код ЄДРПОУ 38948,00 грн. (один мільйон вісімсот тисяч п`ятдесят гривень) основного боргу, 27001,35 грн. (двадцять сім тисяч одна гривня тридцять п`ять копійок) судового збору за подання позову та 5633,60 грн. (п`ять тисяч шістсот тридцять три гривні шістдесят копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 18.08.2023.

Суддя С.О. Саванчук