ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2388/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В., розглянувши справу № 916/2388/23:

Позивач: Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б; код - 34674102)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кантата" (65063, м. Одеса, вул. Армійська, 18а, код - 34995259)

про: стягнення 587 642,98 грн.

з підстав заборгованість за спожиту теплову енергію

За участю представників:

від позивача: Козачок О. В.

від відповідача: Ященок Г.В.

СУТЬ СПОРУ: 05.06.2023 року Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Кантата" (далі Відповідач) про стягнення 937 642,98 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію.

20.06.2023 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначив дату та час судового засідання для розгляду справи по суті, встановив відповідачу строк для подачі відзиву на позов із врахуванням вимог ст. 165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст. 251 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Сторони вчасно отримали копії ухвал суду, про що свідчить відповідне поштове повідомлення.

11.07.2023 року від КП "Теплопостачання міста Одеси" до суду надійшла заява про перенесення судового засідання, призначеного на 11.07.2023 р. о 14:00, з підстав перебування представника позивача у щорічній відпустці.

11.07.2023 року від Відповідача надійшла заява, в якій ТОВ "Кантата" фактично визнав наявну перед КП "Теплопостачання міста Одеси" заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 937 642,98 грн. та зазначив, що вказана заборгованість виникла через одного із власників приміщень ПП ВКФ "Мікромегас", в сумі 767 461,99 грн., рахунки якого на даний час заблоковані судовими рішеннями по інших його будівельних справах, що і є причиною несплати наявної заборгованості. З огляду на вказане заявник просить суд перенести прийняття рішення по даній справі та надати можливість оформити поетапну оплату: 200 000,00 грн. на протязі 5 днів після підписання погодження, решта рівними долями за серпень-грудень 2023 року.

Ухвалою суду від 17.08.2023 року провадження у справі в частині стягнення 350 000грн. закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору в цій частині

Представник Відповідача у судовому засіданні 17.08.2023 року підтвердив визнання позову та просив суд надати розстрочку виконання рішення суду, відтак, суд розцінює вищевказану заяву як заяву про визнання позову.

Представник Позивача не заперечив щодо розстрочки виконання рішення суду.

В С Т А Н О В И В :

01.10.2007 року між Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси" (Позивач, Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кантата" (Відповідач, Споживач) було укладено договір № 2524 на постачання теплової енергії за адресою: вул. Армійська, буд. 18-а (а.с. 4-7).

Розділом 1 договору сторони погодили, що за цим договором Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов`язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим договором.

Підпунктом 3.2.2 п. 3.2 договору передбачений обов`язок Споживача виконувати умови та порядок оплати теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим Договором.

Згідно п.п. 6.2, 6.3, 6.4 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим. Споживач та Теплопостачальна організація щомісячно до 15 числа місяця після розрахункового складають акт звіряння взаєморозрахунків. Сальдо, що відображено в акті звіряння взаєморозрахунків враховується в рахунку-фактурі, що надається Споживачу для подальшої оплати.

Відповідно до п. 6.5 договору перераховані Споживачем платежі зараховуються згідно призначення платежу, зазначеного в банківських документах, а в разі відсутності такого зазначення в наступному порядку: в першу чергу в рахунок погашення пені, далі заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, потім поточні платежі.

Згідно п. 10.1 договору останній набуває чинності з 01.10.2007 року та діє до 31.12.2008 року.

Положеннями п. 10.4 договору сторони передбачили, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією із сторін.

З огляду на відсутність в матеріалах справи письмових заяв сторін про припинення дії договору № 2524 на постачання теплової енергії від 01.10.2007 р., то термін дії останнього пролонговано згідно п. 10.4.

Також між КП "Теплопостачання міста Одеси" та ТОВ "Кантата" були підписані додатки до договору № 2524 на постачання теплової енергії від 01.10.2007 р., а саме: Додаток № 1 Обсяги постачання теплової енергії споживачу; Додаток № 2 Схема теплотраси, що перебуває на балансі споживача та Технічна характеристика теплотраси; Додаток № 3 Умови припинення подачі теплової енергії.

Вищенаведені Договір та Додатки до нього скріплені підписами сторін та їх печатками. Відтак суд визнає доведеним факт укладення між сторонами зазначеного договору, оскільки факт вчинення правочину сторонами підтверджується наявністю на договорі підписів сторін та печаток, що є свідченням скріплення самого договору. Крім того судом встановлено, що зазначений договір був схвалений його сторонами, про що свідчать дії сторін, направлені на виконання його умов, а також тривалі господарські відносини між позивачем та відповідачем.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору позивач у період з листопада 2021 року по травень 2023 року поставляв теплову енергію на об`єкт відповідача за відповідною адресою, що визнається відповідачем та про що свідчать звіти за спожиту теплову енергію за періоди: з 10.11.2021 р. по 30.11.2021 р., з 01.12.2021 р. по 31.12.2021 р., з 01.01.2022 р. по 31.01.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 31.01.2023 р., з 01.02.2023 р. по 28.02.2023 р., з 01.03.2023 р. по 31.03.2023 р. Також в матеріалах справи наявні акти КП "Теплопостачання міста Одеси" № б/н від 01.04.2022 р. зняття показань із засобів вимірювальної техніки та періодичного огляду.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що з огляду на постачання відповідачу теплової енергії КП Теплопостачання міста Одеси було сформовано відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату такої теплової енергії, а саме: № 2524 за постачання теплової енергії у листопаді 2021 р. у кількості 20,496704 Гкал на загальну суму 37550,29 грн., № 2524 за постачання теплової енергії у березні 2022 р. у кількості 54,51798 Гкал на загальну суму 315966,59 грн., № 2524 за постачання теплової енергії грудні 2022 р. у кількості 36,088008 Гкал на загальну суму 209153,10 грн., № 2524 за постачання теплової енергії у січні 2023 р. у кількості 31,86128 Гкал на загальну суму 184656,51 грн., № 2524 за постачання теплової енергії у лютому 2023 р. у кількості 35,420132 Гкал на загальну суму 205282,33 грн., № 2524 за постачання теплової енергії у березні 2023 р. у кількості 15,894692 Гкал на загальну суму 92119,92 грн.

Разом з тим за фактом постачання відповідачу теплової енергії позивачем були оформлені відповідні акти наданих послуг, а саме: за постачання теплової енергії у листопаді 2021 р. у кількості 20,496704 Гкал на загальну суму 37550,29 грн., за постачання теплової енергії у грудні 2021 р. у кількості 43,49 Гкал на загальну суму 79674,37 грн., за постачання теплової енергії у січні 2022 р. у кількості 38,84276 Гкал на загальну суму 225118,65 грн., за постачання теплової енергії у березні 2022 р. у кількості 54,51798 Гкал на загальну суму 315966,59 грн., за постачання теплової енергії грудні 2022 р. у кількості 36,088008 Гкал на загальну суму 209153,10 грн., за постачання теплової енергії у січні 2023 р. у кількості 31,86128 Гкал на загальну суму 184656,51 грн., за постачання теплової енергії у лютому 2023 р. у кількості 35,420132 Гкал на загальну суму 205282,33 грн., за постачання теплової енергії у березні 2023 р. у кількості 15,894692 Гкал на загальну суму 92119,92 грн. Разом з тим доказів підписання вказаних актів зі сторони відповідача матеріали справи не містять.

Крім того, в матеріалах справи наявний Гарантійний лист ТОВ "Кантата" до КП "ТМО" від 30.11.2022 р. (вих. № 6), в якому відповідач зазначив, що заборгованість у розмірі 521230,96 грн. не може погасити у зв`язку із настанням військового стану та існуванням заборгованості по рахунках від його орендарів відповідно до умов договорів та існування ситуації форс-мажор, з огляду на що підприємство просило Теплопостачальну організацію дати дозвіл на відкриття опалювального сезону в ТОВ "Кантата" з 01.12.2022 р. та зобов`язалося до 05.12.2022 р. сплатити 100000,00 грн., до 10.12.2022 р. - 75000,00 грн., а, починаючи із 01.01.2023 р., сплачувати 50000,00 грн. щомісячно до повного погашення заборгованості опалювального сезону 2021-2022 років. При цьому відповідач вказав, що поточну заборгованість ТОВ Кантата" планує сплачувати у штатному режимі.

Позов ґрунтується на тому, що на виконання договірних зобов`язань, комунальне підприємство відпускало теплову енергію Споживачу (а.с. 11-45), проте, в порушення своїх обов`язків, визначених у п. 3.2.2., 6.2., 6.3., 6.4 Договору, Відповідач за спожиту теплову енергію не сплачував в повному обсязі, внаслідок чого у період з листопада 2021 року по травень 2023 року у нього виникла заборгованість в розмірі 937 642,98 грн., стягнення якої є предметом спору.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно ст. 277 Господарського кодексу України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Взаємовідносини між постачальниками та споживачами теплової енергії регулюються ст. 275-277 ГК України, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ № 1198 від 03.10.07 р., Законом України Про теплопостачання від 02.06.2005 р.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії на опалення визначається за показниками приладу обліку.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМ України № 1198 від 03.10.2007 р., Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог договору, а саме, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Як було зазначено, відповідач позов визнав в заяві, що отримана судом 11.07.2023 року (Т. 1 а.с. 70). Представник відповідача заяву підтримав.

Відповідно ч. 1, 2, 4 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На думку суду, визнання позову Відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому, позов слід задовольнити з покладенням на відповідача судових витрат по сплаті судового збору, з урахуванням вимог ст. 130 ГПК України, приймаючи до уваги, що за клопотанням позивача йому підлягає до повернення, сплачена сума судового збору за частину позовних вимог в розмірі 350 000грн., провадження про стягненні якої було закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору ухвалою суду від 17.08.2023р.

Крім того, Відповідач просить суд надати розстрочку виконання Рішення суду рівними долями за серпень-грудень 2023 року. Представник Відповідача заяву підтримав, представник Позивача на заперечив проти надання такої розстрочки виконання Рішення суду.

Отже, враховуючи часткове погашення заявленої в позові суми боргу під час розгляду справи судом на суму 350 000 грн., що мало наслідком закриття провадження у справі в цій частині, та визнання позову відповідачем - суд вважає за доцільне, в порядку п. 2 ч. 6 ст. 238, ч. 1 ст. 239 ГПК України, надати Відповідачу розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 239, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантата" (65063, м. Одеса, вул. Армійська, 18а, код - 34995259) на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б; код - 34674102): 587 642 грн. гривні 98 коп. боргу за спожиту теплову енергію та 4407 гривні 32 коп. судового збору, надавши розстрочку виконання рішення наступним чином:

- 150 000 гривень до 30.08.2023р.;

- 150 000 гривень до 30.09.2023р.;

- 150 000 гривень до 30.10.2023р.

- 137 642 гривні 98 коп. до 30.11.2023р.

- 4407 гривні 32 коп. судового збору до 20.08.2023р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2023р. провадження у справі в частині стягнення 350 000 гривень боргу - закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.08.2023р.

Суддя О.А. Демешин

18 серпня 2023 р.