РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023Справа № 910/3671/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Вершиніної Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна",

2) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання трудових відносин припиненими

Представники:

від позивача: Скрипчук М.Є.;

від відповідача-1: Рубан І.В.;

від відповідача-2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" (далі-відповідач-1) та Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі-відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора з 19.02.2023 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України;

- зобов`язати Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ "Тампомеханіка Україна" від 11.04.2008 позивача було призначено на посаду директора ТОВ "Тампомеханіка Україна". Проте, як вказує позивач, він втратив матеріальну та будь-яку іншу зацікавленість в перебуванні на займаній посаді та прийняв рішення про припинення повноважень директора товариства та звільнення із займаної посади за власним бажанням з 19.02.2023 року. Позивачем було опубліковано в газеті "Урядовий кур`єр" (випуск за 18.01.2023) повідомлення про проведення 19.02.2023 загальних зборів учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" з порядком денним, зокрема щодо розгляду питання зміни керівника ТОВ "Тампомеханіка Україна", звільнення позивача з посади директора в порядку ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Однак, у визначену дату 19.02.2023 загальні збори учасників товариства не відбулися з причин неявки єдиного учасника - ТОВ "Тампомеханіка" (юридична особа - країна агресора).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

31.03.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви (надіслане засобами поштового зв`язку -29.03.2023).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.05.2023.

28.04.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання, в якому відповідач-2 просить суд судове засідання призначене на 11.05.2023 провести без участі представника відповідача-2.

08.05.2023 до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву, в якому відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі та зазначає, що ТОВ "Тампомеханіка" не змогло забезпечити участь у загальних зборах свого представника, оскільки фактично знаходиться на території рф та відсутня можливість в`їхати на територію України.

10.05.2023 до суду надійшло клопотання позивача, в якому він просить суд проводити розгляд справи без участі представника позивача та прийняти рішення в підготовчому засіданні в порядку визначеному ст. 185, 191, 192 ГПК України, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

11.05.2023 до суду надійшла заява відповідача-1 про визнання позову, відповідно до якої відповідач-1 визнає заявлені позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення рішення у даній справі в підготовчому засіданні.

У судовому засіданні 11.05.2023 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 08.06.2023.

05.06.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання, в якому відповідач-2 просить суд судове засідання призначене на 08.06.2023 провести без участі представника відповідача-2.

У судовому засіданні 08.06.2023, суд, заслухавши пояснення сторін щодо ухвалення рішення у даній справі в підготовчому засіданні, з огляду на визнання позову відповідачем-1, зазначив, що відповідно до приписів ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем, проте у даному випадку згідно суб`єктного складу сторін позовні вимоги заявлені до ТОВ "Тампомеханіка Україна" та Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що виключає можливість ухвалення рішення у підготовчому провадженні, оскільки відсутня заява відповідача-2 про визнання позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/3671/23 призначено на 29.06.2023.

29.06.2023 до суду надійшло клопотання позивача, в якому він просить суд проводити розгляд справи без участі представника позивача та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.06.2023 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 03.08.2023.

У судовому засіданні 03.08.2023 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав оригінали доданих до позовної заяви документів для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача-1 визнав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, 26.07.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання, в якому відповідач-2 просить суд судове засідання призначене на 03.08.2023 провести без участі представника відповідача-2.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача-2 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача-2 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.08.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" (відповідач-1), на підставі протоколу загальних зборів учасників від 11.04.2008, було вирішено призначити на посаду директора ТОВ "Тампомеханіка Україна" ОСОБА_1 строком на один рік з 14.04.2008 по 13.04.2009.

На підставі зазначеного рішення та протоколу загальних зборів учасників від 11.04.2008 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "Тампомеханіка Україна" з 14.04.2008.

Крім того, рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" № 5 від 08.09.2021 продовжено повноваження чинного одноособового виконавчого органу Товариства - директора ТОВ «Тампомеханіка Україна» ОСОБА_1 з 09 вересня 2021 року строком на 3 (трн) роки. Встановлено строк дії повноважень директора ТОВ «Тампомеханіка Україна» ОСОБА_1 до 08 вересня 2024 року включно.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним учасником ТОВ "Тампомеханіка Україна" є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка", резиденство рф.

Керівником (директором) ТОВ "Тампомеханіка Україна" станом на момент розгляду справи згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є ОСОБА_1 (позивач).

Як зазначає позивач, він втратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість в перебуванні на займаній посаді і прийняв рішення про припинення повноважень директора товариства та звільнення із займаної посади за власним бажанням з 19.02.2023 року.

19.01.2023 позивач звернувся до ТОВ "Тампомеханіка Україна" із заявою про звільнення позивача з посади директора відповідача-1 з 19.02.2023 за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, разом з повідомленням про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" 19.02.2023 о 10 год 45 хв за адресою: вул. Аляб`єва, буд. 3, м. Київ, із порядком денним зборів, зокрема про зміну керівника ТОВ "Тампомеханіка Україна", звільнення 19.02.2023 з посади директора ОСОБА_1 .

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням єдиного учасника ТОВ "Тампомеханіка Україна" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка" є: російська федерація, 125167, вул. Планетна, буд. 11, приміщення 9/2 РМ-12.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку росії та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 25.02.2022 року припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією та республікою білорусь.

Тож, позивачем 18.01.2023 було розміщено в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» № 12 (7410) повідомлення про проведення повідомленням про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" 19.02.2023 о 10 год 45 хв за адресою: вул. Аляб`єва, буд. 3, м. Київ, із порядком денним зборів, зокрема про зміну керівника ТОВ "Тампомеханіка Україна", звільнення 19.02.2023 з посади директора ОСОБА_1 .

Скликані позивачем на 19.02.2023 року загальні збори учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" не відбулися, у зв`язку з неявкою учасника відповідача-1, про що складено протокол реєстрації учасників, які прибули для участі в загальних зборах учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" від 19.02.2023 та рішення учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" від 19.02.2023, підписані директором ТОВ "Тампомеханіка Україна" - ОСОБА_1 .

Отже, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що питання про звільнення директора Товариства може бути вирішено виключно загальними зборами цієї юридичної особи, тоді як не прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" відповідного рішення порушує трудові права позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України (далі-КЗпП) України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

У мотивувальній частині Рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі №145/1885/1-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18).

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За умовами статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Пунктом 9.6. Статуту ТОВ "Тампомеханіка Україна" визначено, що виконавчим органом Товариства є директор Товариства.

Одночасно, частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Аналогічне положення закріплено у п. 9.1 Статуту ТОВ "Тампомеханіка Україна".

У відповідності до частини 1 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно із ч.1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом із тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року в справі № 758/1861/18.

Як було зазначено вище, питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач як директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

У постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №911/719/21 викладено висновок, що передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи директора передбачає попередження ним про це власника або уповноваженого органу письмово за два тижні та ініціювання скликання загальних зборів учасників. У випадку вчинення директором відповідних дій, на учасників товариства покладено обов`язок розглянути заяву директора про звільнення та прийняти відповідне рішення про таке звільнення. При цьому на особу, яка ініціює питання проведення загальних зборів, покладено обов`язок належного повідомлення інших учасників товариства про скликання зборів у порядку, встановленому чинним законодавством та статутом підприємства.

Судом встановлено, що 19.01.2023 позивач звернувся до ТОВ "Тампомеханіка Україна" із заявою про звільнення позивача з посади директора відповідача-1 з 19.02.2023 за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, разом з повідомленням про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" 19.02.2023 о 10 год 45 хв за адресою: вул. Аляб`єва, буд. 3, м. Київ, із порядком денним зборів, зокрема про зміну керівника ТОВ "Тампомеханіка Україна", звільнення 19.02.2023 з посади директора ОСОБА_1 .

Крім того, враховуючи що єдиним учасником (засновником) відповідача-1 є ТОВ "Тампомеханіка" резидент рф, проте у зв`язку з збройною агресією рф проти України та нездіснення відправлення поштової кореспонденції з Україні до рф, позивачем 18.01.2023 було розміщено в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» № 12 (7410) повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" 19.02.2023 о 10 год 45 хв за адресою: вул. Аляб`єва, буд. 3, м. Київ, із порядком денним зборів, зокрема про зміну керівника ТОВ "Тампомеханіка Україна", звільнення 19.02.2023 з посади директора ОСОБА_1 .

На підставі вище викладеного, суд встановив, що позивачем дотримано приписи законодавства щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, що передбачено статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статутом, а також порядку звільнення з посади за власним бажанням, що передбачений статтею 38 КЗпП України.

Судом встановлено, що скликані позивачем на 19.02.2023 загальні збори учасників Товариства не відбулися, у зв`язку з неявкою єдиного учасника відповідача-1 (ТОВ "Тампомеханіка"), про що складено протокол реєстрації учасників, які прибули для участі в загальних зборах учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" від 19.02.2023 та рішення учасників ТОВ "Тампомеханіка Україна" від 19.02.2023, підписані директором ТОВ "Тампомеханіка Україна" - ОСОБА_1 .. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Отже, неявка учасника Товариства на загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача є прямим порушенням гарантованого йому Конституцією України права на працю та на припинення трудових відносин. У даному випадку положення закону щодо письмового попередження учасників (засновників) про бажання звільнитися за власним бажанням з боку засновників фактично нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника (директора) чинне законодавство не передбачає, у той час як статтею 43 Конституції України використання примусової праці забороняється.

Водночас, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року в справі № 758/1861/18.

Матеріали справи не містять доказів у розумінні статей 77-79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження розгляду по суті уповноваженим на звільнення директора органом Товариства заяви позивача про звільнення з посади директора відповідача-1 за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 Кодексу Законів про працю України, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача-1 у передбачений чинним законодавством України строк і внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Ураховуючи наведене вище, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як визнання трудових відносин з відповідачем-1 припиненими є правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин із товариством.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині визнання припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора з 19.02.2023 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 року в справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року в справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі N 910/6642/18).

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зроблено в тому числі висновок про те, що наявність повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Отже, виходячи із вище викладеного, можна дійти висновку, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи наведене, у зв`язку із прийняттям судом рішення щодо визнання припиненими трудових відносин, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача в частині зобов`язання Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна".

Встановлені судом обставини відповідачами не спростовані.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача-1.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" (вул. Аляб`єва, буд. 3, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код - 34427132) у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора з 19.02.2023 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

3. Зобов`язати Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію (вул. Левка Лук`яненка, буд. 16, м. Київ, 04205, ідентифікаційний код - 37371727) внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" (вул. Аляб`єва, буд. 3, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код - 34427132).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тампомеханіка Україна" (вул. Аляб`єва, буд. 3, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код - 34427132) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 14.08.2023.

Суддя С. О. Щербаков