ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
17.08.2023 № 905/1018/23
Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврогаз ЛТД» про видачу судового наказу про стягнення з Комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок №101 «Журавушка» Маріупольської міської ради Донецької області заборгованості у розмірі 19 866,68 грн.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.
У відповідності зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як встановлено в п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
При цьому, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України).
З огляду на наведене, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України), на суд покладається обов`язок на підставі наданих заявником доказів встановити факт виникнення грошової вимоги та порушення грошового зобов`язання з боку боржника, одночасно суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
01.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврогаз ЛТД» (постачальник) та Комунальним дошкільним навчальним закладом «Ясла-садок №101 «Журавушка» Маріупольської міської ради Донецької області (споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №ЕС-122/2021, відповідно до умов п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Згідно з пп. 2,5 п. 7.2 договору постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором; надавати споживачу акти приймання-передавання електричної енергії.
У пп. 8 п. 6.2 договору споживач зобов`язується: до 7 (сьомого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписувати та надавати Постачальнику скановану копію підписаного зі свого боку Акту прийняття-передавання електричної енергії у розрахунковому періоді, шляхом направлення електронного листа з сканованою копією Акту прийняття-передавання електричної енергії на електронні адреси Постачальника, що вказані у розділі 14. Договору. Оригінал Акту прийняття-передавання електричної енергії Споживач надає Постачальнику до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку не надання Споживачем Постачальнику оригіналу Акту прийняття-передавання електричної енергії у встановлений строк - такий акт вважається погодженим та підписаним Споживачем.
Згідно п. 13.7 договору листування за цим Договором здійснюється за допомогою поштового та електронного зв`язку за реквізитами, що вказані в розділі 14 цього договору.
У п. 13.8 договору встановлено, що за зазначеними в розділі 14 цього Договору реквізитами Сторони обмінюються актами, додатками, рахунками, листами, повідомленнями, зверненнями, претензіями, скаргами, відповідями на такі листи, звернення, претензії, скарги, а також іншими документами, що стосуються цього Договору. При цьому оригінали таких документів мають бути направлені відповідній Стороні у будь-який спосіб не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дати відправки на електрону пошту. Обмін претензіями, заявками, повідомленнями, актами, додатками, додатковими угодами до цього Договору здійснюється шляхом направлення таких документів на поштову адресу Сторони-адресата, або врученням повноважному представнику відповідної Сторони-адресата під підпис або кур`єром (кур`єрською службою доставки).
Уся кореспонденція за цим Договором, яка повинна бути направлена засобами поштового зв`язку, вважається оформленою та направленою належним чином, якщо створена в письмовій формі та надіслана рекомендованим листом, вручена кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін. Датою отримання такої кореспонденції буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача Споживач зобов`язується у місячний строк письмово повідомити Постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві- приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору.
Умовами п. 5.7 договору встановлено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Споживачем рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, або протягом 10 (десяти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, оформленого Споживачем.
Комерційною пропозицією №19-12, що є додатком №2 до Договору, встановлено, що розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється Споживачем за розрахунковий період, який становить календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно показів засобів комерційного обліку за розрахунковий період.
Рахунок на оплату спожитої електричної енергії надається Споживачу до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.
Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, протягом 10 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії.
Як зазначає заявник, на виконання умов Договору він поставив боржнику електричну енергію, що підтверджується актом приймання-передачі електричної енергії №259 від 31.01.2022 на суму 9 106,08 грн та рахунком на оплату №307 від 10.02.2022 на суму 9 106,08 грн; актом приймання-передачі електричної енергії №477 від 09.03.2022 на суму 10 760,60 грн та рахунком на оплату №541 від 09.03.2022 на суму 10 760,60 грн.
Акти приймання-передачі електричної енергії підписані одноособово постачальником, ані підпису, ані відтиску печатки з боку споживача документи не містять.
Факт тимчасової окупації м. Маріуполь визнається судом загальновідомим, тому згідно приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доведення.
Згідно даних офіційного сайту ДП «Укрпошта» поштові відділення, які знаходяться на території м. Маріуполь тимчасово не обслуговуються, як наслідок, направлення поштової кореспонденції є неможливим.
Інформація щодо можливості направлення документів у м. Маріуполь будь-якою кур`єрською службою доставки за відкритими даними, що містяться в мережі Інтернет, відсутня.
В тексті заяви відсутнє посилання, що Споживач повідомив Постачальнику у порядку визначеному договором про факт зміни фактичного місця знаходження установи.
Відповідно, Постачальник не мав можливості виконати належним чином п. 13.8 Договору, а саме, у разі первісного направлення на адресу електронної пошти Споживача сканкопій актів та рахунків, у подальшому направити оригінали означених документів органами поштового зв`язку.
Виходячи з викладеного, суд вбачає, що на даний час єдиним способом направлення на адресу споживача оригіналів документів є їх направлення на електронну пошту Споживача, зазначену у договорі, у формі електронних документів у встановленому законом порядку.
Зокрема, за приписами ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Положеннями п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
За змістом ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону (підпункти 23 - 24 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З змісту скріншотів, що надані на підтвердження факту відправлення документів електронною поштою, безпосередньо не вбачається, що направлені сканкопії актів приймання-передачі та рахунків на оплату засвідчені електронним цифровим підписом уповноваженої особи. Протоколи на підтвердження скріплення документів електронним цифровим підписом відсутні.
Такі протоколи або будь-які інші докази на підтвердження факту скріплення направлених на адресу електронної пошти споживача документів в якості додатків до заяви про видачу судового наказу суду не надані.
Наявність підпису на письмовому оригіналі актів приймання-передачі та рахунків на оплату, з яких була зроблена сканкопія, не може ототожнюватись з підписанням актів приймання-передачі та рахунків на оплату, що направлені Споживачу електронною поштою у вигляді оригіналу електронного документу електронним цифровим підписом та не може його замінювати.
Як наслідок, суд вважає, що за відсутності доказів на підтвердження скріплення документів, які були направлені засобами електронної пошти, електронним цифровим підписом, акти приймання-передачі та рахунки на оплату є не підписані належним чином та відповідно не є оригіналами електронним документів.
Тоді як, за умовами договору, строк оплати вираховується саме з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії Споживачем.
Отже, надані заявником докази не можуть свідчити про безспірність заявлених заявником вимог про стягнення заборгованості за договором №ЕС-122/2021 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2022 в сумі 19 866,68 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
У зв`язку з відсутністю в матеріалах заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврогаз ЛТД» доказів направлення боржнику актів приймання-передачі електричної енергії та рахунків на оплату у формі оригіналів електронних документів, із заяви та доданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги у заявника, з якою останній звернувся до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 175, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Єврогаз ЛТД» у видачі судового наказу про стягнення з Комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок №101 «Журавушка» Маріупольської міської ради Донецької області заборгованості у розмірі 19 866,68 грн.
Дата складання та підписання повного тексту ухвали 17.08.2023.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити сторін, що відповідно до розпорядження керівництва Господарського суду Донецької області №1-р від 30.01.2023 «Про відправку вихідної кореспонденції» за результатами закупівлі знаків поштової оплати, з метою раціонального використання наявних ресурсів для відправки вихідної кореспонденції, з метою мінімізації ризиків для життя та здоров`я працівників суду, рекомендовано суддям та працівникам суду здійснювати відправлення через поштового оператора «Укрпошта» за потреби після вичерпання використання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», «Судова влада України» тощо) та можливістю фактичної доставки поштового відправлення за місцем призначення.

З огляду на зазначене, направлення даної ухвали здійснити на офіційні електронні адреси позивача/його представника зазначені у позовній заяві, а відповідачу шляхом розміщення на сайті Судової влади України відповідного оголошення-повідомлення, а також на відомі суду електронні поштові адреси та шляхом телефонограм.

Суддя М.В. Хабарова