ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2023 р. Справа№ 910/6255/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022

у справі № 910/6255/22 (суддя Демидов В.О.)

за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

про стягнення 15 836,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/6255/22 позовні вимоги задоволено частково; вирішено стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 13 777, 80 грн. - основного боргу, 481, 36 грн. - 3% річних та 1 547, 73 грн. - інфляційних втрат та 2 476, 33 грн. - судового збору; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив: зупинити виконання рішення Господарського суду м. Києва від 01.11.2022р. у справі № 910/6255/22; розгляд апеляційної скарги здійснювати у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022р. у справі № 910/6255/22 за позовом КП «Київтеплоенерго» до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» про стягнення грошових коштів; прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову КП «Київтеплоенерго» до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» про стягнення грошових коштів.

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (КП «Київтеплоенерго», позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», відповідач) суми заборгованості у розмірі 15 836, 73 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 555, 03 грн., три проценти річних у розмірі 503, 90 грн., судові витрати у розмірі 2 481 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням у періоді з 06.2020 по 01.2022 зобов`язань з оплати теплової енергії відповідачем, як балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського буд. 40/1.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/6255/22 позовні вимоги задоволено частково.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з наступного:

- відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 40/1, окремий облік теплоспоживання Відповідача пропорційно його опалюваній площі здійснюється за особовим рахунком № ;

- обсяг спожитої Відповідачем теплової енергії в ГКал., а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в Облікових картках споживача за його обліковим записом: , копії яких надані позивачем;

- у спірний період з 06.2020 по 12.2021, Позивач поставив Відповідачу теплову енергію за адресою м. Київ, вул. Данила Щербаківського, будинок №40/1; вказані обставини підтверджуються Актом прийняття теплового вузла обліку, Актом про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; також Акти перевірки стану вузла обліку підтверджують, що житловий будинок за адресою м. Київ, вул. Данила Щербаківського, буд. 40/1 обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи;

- суду доведено факт включення та відключення будинку в період опалювального сезону за спірний період, та факт підключення/відключення до/від постачання теплової енергії всього будинку;

- відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладання договору на теплопостачання від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію;

- відповідачем доказів виконання зобов`язання з оплати послуг по теплопостачанню у розмірі 13777,80 грн за період з 01.06.2020 по 31.12.2021 року, суду не надано, а отже вимоги позивача є обґрунтованими;

- після перевірки розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, обґрунтованими до стягнення згідно ст. 625 ЦК України визнано суми 3% річних у розмірі 481,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1547,73 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при прийнятті рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/6255/22, не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено обставини справи, не перевірено їх на наявність доказів, а отже порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного та необгрунтованого рішення.

За твердженнями скаржника, з посиланням на приписи Закону України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 обов`язок із проведення розрахунків за спожиту теплову енергію виникає лише у споживача такої теплової енергії, а не у будь-якої особи; тоді як вбачається із сформованих позивачем облікових карток, адресою споживання зазначено багатоквартирний житловий будинок № 40/1 по вул. Данила Щербаківського у м. Києва, без визначення конкретного об`єкту нерухомого майна; відповідач наполягає, що нежитлове приміщення площею 16, 4 кв. м. у будинку № 40/1 по вул. Данила Щербаківського у м. Києві не перебуває на балансі відповідача, а відтак не має правової причетності до відповідача; у облікових картках за спірний період з обліковим записом № не ідентифіковано об`єкт, якому надавалась послуга з теплопостачання, не вказана його опалювальна площа, а також не надавались відповідачу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/6255/22; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотання скаржника щодо розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи судом відхилено з огляду на його необгрунтованість при відсутності такої необхідності, виходячи з приписів ст. 270 ГПК України.

Не підлягає задоволенню також і клопотання скаржника щодо зупинення виконання рішення, оскільки оскаржуване у справі судове рішення законної сили не набрало, наказ на примусове виконання рішення суду від 01.11.2022 не видавався.

Під час апеляційного провадження до справи отримано 03.01.2023 відзив позивача на апеляційну скаргу; відповідачем 26.01.2023 подано відповідь на відзив позивача; 14.02.2023 позивачем подані додаткові пояснення.

Клопотання скаржника (отримано до справи 10.04.2023) про зупинення провадження у справі № 910/6255/22 до перегляду Верховним Судом постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 та отримання правового висновку у справі № 910/21848/21 втратило свою актуальність, задоволенню не підлягає, оскільки у вказаній справі Верховним Судом прийнято постанову 14.07.2023, якою касаційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» залишено без задоволення; постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі №910/21848/21 залишено без змін

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», позивача визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства «Київенерго». Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 Підприємству видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам та з 1 травня 2018 року здійснює постачання теплової енергії.

Згідно з пунктом 2.2.1 статуту позивача предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

28.01.2021 року позивач направив на адресу відповідача проект договору на постачання теплової енергії від 20.01.2021 року № листом з описом-вкладенням, що підтверджується копіями фіскального чеку, накладною та описом-вкладенням від 01.02.2021 за № 697.

Додатком №8 вказаного проекту договору встановлено, що об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення, площею 16,4 м.кв, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, буд.40/1.

У зв`язку з тим, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не є споживачем послуг централізованого опалення, останній повернув примірники Договору на постачання теплової енергії для об`єкту нежитлове приміщення за адресою вул. Данила Щербаківського, 40/1 без підписання.

17 листопада 2021 року на адресу відповідача направлено вимогу № 30/5/4/17970, в якій Підприємство просило сплатити заборгованість у загальному розмірі 5 159 232,13 грн за надану теплову енергію, до якої було також включено спірний борг. Однак вказану заборгованість відповідач не сплатив.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за постачання теплової енергії у нежитлове приміщення площею 16,4 м.кв за адресою вул. Данила Щербаківського, 40/1, суд першої інстанції правильно виходив з наступного:

- відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового, нежитлового фонду Шевченківського районну в міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків;

- у Додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Перелік майна, яке передане до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплене за комунальним підприємством «Керуюча Дирекція» за останнім під № 1268 закріплено нежилі приміщення загальною площею 32,40 кв.м.;

- відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270 Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району» перейменовано в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

- оскільки відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 на баланс відповідачу переданий весь будинок - включно всі нежитлові приміщення в ньому, загальною площею 32,40 кв.м. то спірне приміщення, площа якого менша, а саме 16,40 м.кв., знаходиться на балансі відповідача;

- у Додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Перелік майна, яке передане до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплене за комунальним підприємством «Керуюча Дирекція» за останнім під № 1268 закріплено нежилі приміщення загальною площею 32,40 кв.м. під інвентарним № 06981 разом з тим під тим же інвентарним № 06981 вказано загальну площу, яка становить 1046,30 кв.м.;

- під інвентарним № 06981 знаходиться багатоквартирний будинок №40/1, по вулиці Данила Щербаківського у місті Києві до якого входить загальна площа та нежитлова площа;

- Відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 40/1, окремий облік теплоспоживання Відповідача пропорційно його опалюваній площі здійснюється за особовим рахунком № ;

- обсяг спожитої Відповідачем теплової енергії в ГКал., а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в Облікових картках споживача за його обліковим записом: , копії яких надані позивачем;

- у спірний період з 06.2020 по 12.2021, Позивач поставив Відповідачу теплову енергію за адресою м. Київ, вул. Данила Щербаківського, будинок №40/1. Вказані обставини підтверджуються Актом прийняття теплового вузла обліку, Актом про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи та Акти перевірки стану вузла обліку підтверджують, що житловий будинок за адресою м. Київ, вул. Данила Щербаківського, буд. 40/1 обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи;

- відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладання договору на теплопостачання від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Вимоги позивача судом першої інстанції задоволено частково, стягнення заборгованості в розмірі 13777,80 грн за період з 01.06.2020 по 31.12.2021 року визнано обгрунтованим, при здійсненні перерахунку суми 3% та інфляційних втрат, до стягнення присуджено 3% річних у розмірі 481,36 грн та інфляційних втрат у розмірі 1547,73 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Предметом позову в цій справі є стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання у нежитловому приміщенні площею 16,4 м.кв, за адресою вул. Данила Щербаківського, 40/1 в розмірі 13777,80 грн за період з червня 2020 року по грудень 2021, а також вимоги про стягнення 3% річних - 503,90 грн та інфляційних втрат - 1555,03 грн.

Доводи апеляційної скарги, поданої у справі, не спростовують висновків суду першої інстанції, яким надано належну оцінку встановленим під час розгляду обставинам справи, у зв`язку з чим відхиляються через наступне.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

В частині кваліфікації правовідносин, щодо яких виник спір у справі між сторонами, суд першої інстанції:

- встановивши, що нежитлове приміщення площею 16,40 м.кв, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 40/1, закріплено за відповідачем на праві господарського відання та прийнято і перебуває на балансі відповідача, у спірний період з 06.2020 по 12.2021, позивач поставляв теплову енергію за адресою м. Київ, вул. Данила Щербаківського, будинок №40/1;

- дійшов правильного висновку, що відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладання договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Не є підставою для скасування оскаржуваного у справі судового рішення, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не перевірив належність відповідачу нежитлового приміщення площею 16, 4 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку № 40/1 по вул. Данила Щербаківського у м. Києві, яке б грунтувалось на якомусь із передбачених законодавством правових титулів.

Власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (частини 1, 2 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених ЦК (ч.1 ст.133 ГК).

Право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами (ч.1 ст.136 ГК).

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства (ч.2 ст.136 ГК).

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі:

- відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового, нежитлового фонду Шевченківського районну в міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків;

- у Додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Перелік майна, яке передане до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплене за комунальним підприємством «Керуюча Дирекція» за останнім під № 1268 закріплено нежилі приміщення загальною площею 32,40 кв.м.;

- рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством Києва» перейменовано КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», якому передано житловий фонд, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року (п. 26).

Оскільки у Додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Перелік майна, яке передане до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплене за комунальним підприємством «Керуюча Дирекція» за останнім під № 1268 закріплено нежилі приміщення загальною площею 32,40 кв.м. під інвентарним № 06981, окрім того, під тим же інвентарним № 06981 вказано загальну площу, яка становить 1046,30 кв.м. апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що

під інвентарним № 06981 знаходиться багатоквартирний будинок №40/1, по вулиці Данила Щербаківського у місті Києві, до якого входить загальна площа та нежитлова площа; а окремий облік теплоспоживання нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 40/1, пропорційно його опалюваній площі здійснюється за особовим рахунком № .

При цьому, скаржником під час розгляду не надано доказів того, що спірне нежитлове приміщення площею 16,4 кв. м належить іншій фізичній чи юридичній особі, а не територіальній громаді міста Києва.

У листі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» за вих. № 45-1787 від 10.11.2022 (є додатком додаткових пояснень позивача) підтверджує, що об`єкти (приміщення) за вказаними в додатку адресами,

включені до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» та віднесені до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві»;

закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» згідно з розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2010 № 80 (в редакції розпорядження від 30.12.2016 № 801).

У доданій в табличному вигляді інформації по запитуваних об`єктах за номером 51 значиться приміщення за адресою: вул. Щербаківського Данила (Щербакова) 40/1.

Судом також, враховуються доводи скаржника, що новий Закон «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017) з 10.06.2018 ліквідував правовий інститут «балансового утримання» багатоквартирних будинків, балансоутримувача як суб`єкта житлово-комунальних відносин, що не впливає на вирішення спору у даній справі, виходячи із встановлених обставин через наступне.

Закон «Про житлово-комунальні послуги» (№1875-IV від 24.06.2004) втратив чинність 01.05.2019 на підставі нового Закону «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017).

Закон «Про житлово-комунальні послуги» (№1875-IV від 24.06.2004) визначав суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власників, виробників, виконавців та споживачів житлово-комунальних послуг (ч.2 ст.3) та закріплював права та обов`язки балансоутримувача (ст.24).

Натомість Закон «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017) ліквідував інститут «балансового утримання» багатоквартирного будинку та визначив учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг: 1) споживачів; 2) управителя; 3) виконавців комунальних послуг.

Новий Закон «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017) (відповідно до його ст.2) не регулює відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до ст.22 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (забезпечення об`єднанням утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку).

У даній справі Керуюча компанія є не суб`єктом, який забезпечує утримання та експлуатацію будинку, користування спільним майном у такому будинку, а суб`єктом, якому на праві господарського відання були передані відокремлені нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського 40/1, а отже яка має всі повноваження власника об`єкту нерухомого майна та несе обов`язок його належного утримання (зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що вміщена у постанові від 14.07.2023 у справі № 910/21848/21, саме до вирішення вказаної справи скаржник просив зупинити провадження у даній справі).

Таким чином, за Керуючою компанією на праві господарського відання закріплені нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського 40/1, в тому числі приміщення площею 16, 4 кв.м., якого стосується спір у справі.

Верховний Суд у постанові від 03.10.2022 у справі №910/5841/21 дійшов висновку, що на особу, у господарському віданні якої перебуває майно, покладені права та обов`язки власника такого майна, але обмежена можливість його розпоряджання. Суть спору у справі №910/5841/21 полягала в тому, чи повинна особа, якій передані у господарське відання квартири, сплачувати внески на утримання будинку.

В частині наведених в апеляційній скарзі заперечень щодо визнання відповідача споживачем послуг з теплопостачання за відсутності договірних відносин з позивачем відзначається наступне.

Відносини щодо постачання та споживання теплової енергії регулюються Законами «Про теплопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги».

Закон «Про теплопостачання» визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії.

Закон «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Новий Закон «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017) визначив учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг: 1) споживачів (індивідуальних та колективних); 2) управителя; 3) виконавців комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (п.9 ч.1 ст.1 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Оскільки за Керуючою компанією на праві господарського відання закріплене нежитлове приміщення, тобто вона має права та обов`язки власника такого майна, але з обмеженою можливістю розпоряджання, то в розумінні Закону «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017), Керуюча компанія є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, 25.09.2019 у справі №522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі №904/6293/17.

Матеріали справи підтверджують, що нарахування за надані послуги теплопостачання здійснювалось на підставі відомостей споживання та діючих в період споживання тарифів.

Отримання відповідачем послуг теплопостачання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: відомостями обліку (обліковими картками) за о/р 710332; актами приймання-передавання товарної продукції за о/р ; довідками про нарахування за теплову енергію за особовим рахунком ; розрахунком основного боргу за теплову енергію, згідно якого сума заборгованості відповідача перед позивачем за період із червня 2020 року по грудень 2021 року становить 13 777, 80 грн.

При цьому судом враховано, що питання прийняття облікових карток (табуляграм) в якості належних доказів у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі-продажу) теплової енергії неодноразово досліджувалося у судовій практиці (постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/6652/17, від 12.07.2018 у справі № 910/6654/17, від 12.10.2018 у справі № 910/30728/15, від 03.09.2020 у справі № 910/17662/19).

Доводи скаржника про необгрунтованість ціни позову, апеляційний господарський суд оцінює критично, оскільки в даному випадку інформація по об`єму спожитої теплової енергії у відомостях обліку споживання відображена в цілому по будинку (особовий рахунок 710332), тоді як окремий облік теплоспоживання по нежитловому приміщенню площею 16, 4 кв.м. здійснюється за особовим рахунком та відображено в довідках про нарахування за теплову енергію щомісячно. В актах приймання-передавання товарної продукції за о/р , зокрема за червень, липень 2020 міститься інформація про зроблені перерахунки минулих періодів.

Бездоговірне споживання відповідачем теплової енергії за рахунок централізованого опалення є порушенням вимог чинного законодавства, а відповідачем доказів виконання зобов`язання з оплати послуг по теплопостачанню у розмірі 13 777, 80 грн за період із червня 2020 року по грудень 2021 року суду не надано, отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про їх задоволення.

Контррозрахунку заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат відповідачем суду не надано, відповідно доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції порушив ст.625 ЦК України та безпідставно здійснив розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період, не дослідив наявні в матеріалах справи докази, є необґрунтованими, оскільки скаржник не вказує, які саме докази не дослідив суд та в чому саме полягає безпідставність здійснених розрахунків.

Зважаючи на доведеність прострочення грошового зобов`язання перед позивачем зі сплати 13 777, 80 грн у спірному періоді, перевіривши розрахунок, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача 481, 36 грн. - 3% річних та 1 547, 73 грн. - інфляційних втрат.

Враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Викладені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки спростовуються встановленими у справі фактичними обставинами, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/6255/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/6255/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва».

4. Матеріали справи №910/6255/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко