ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3491/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

дослідивши матеріали заяви Приватного підприємства «Богуславське» від 11.08.2023 за вх.№4-54/23 про забезпечення позову до подання позовної заяви від Приватного підприємства «Богуславське» (67100, Одеська обл., Великомихайльвський р-н., Великомихайльвська Селищна Рада, Комплекс будівель і споруд №6) до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазепіної Валентини Георгіївни (01023, м. Київ, вул. Печерський узвіз, 3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі України» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, бу. 14, оф. 513), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипів Андрій Миколайович (07405, Кївська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 243-А, оф.1) про зупинення дії виконавчого напису, заборонити вчиняти дії,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023 за вх.№4-54/23 до Господарського суду Одеської області надійшла заява про забезпечення позову до подання позову від Приватного підприємства «Богуславське» (67100, Одеська обл., Великомихайльвський р-н., Великомихайльвська Селищна Рада, Комплекс будівель і споруд №6) до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазепіної Валентини Георгіївни (01023, м. Київ, вул. Печерський узвіз, 3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі України» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, бу. 14, оф. 513), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипів Андрій Миколайович (07405, Кївська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 243-А, оф.1), в якій заявник просить зупинити дію виконавчого напису № 901 від 13.06.2023 у загальному розмірі 918200 грн., винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною Валентиною Георгіївною, заборонивши Приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Филипіву Андрію Миколайовичу вчиняти дії щодо стягнення заборгованості на підставі зазначеного виконавчого напису у виконавчому провадженні №72051969 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Так, заявником визначено вимогу щодо забезпечення позову як «зупинити дію виконавчого напису №901 від 13.06.2023 у загальному розмірі 918200 грн., винесеного Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною Валентиною Георгіївною, заборонивши Приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Филипіву Андрію Миколайовичу вчиняти дії щодо стягнення заборгованості на підставі зазначеного виконавчого напису у виконавчому провадженні №72051969 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі», отже, заявником об`єднано в одній вимозі два заходи забезпечення позову, визначені зокрема п.п. 4,5 ч. 1 ст. 137 ГПК України, при цьому заходів щодо «заборони приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Филипіву Андрію Миколайовичу вчиняти дії» викладені з порушенням приписів п.5 ч.1 ст. 137 ГПК України, оскільки захід має мати безпосередньо визначення дій, які стосуються предмета спору.

Також, вимоги щодо заходів забезпечення позову мають заявлятись самостійно відповідно до п.п. 4, 5 ст. 137 ГПК України, що фактично не дотримано в прохальній частині заяви про забезпечення позову від 11.08.2023 року за вх.№4-54/23, де викладено в одній вимозі два заходи забезпечення позову. Також заява не містить обґрунтування необхідності їх вжиття, як того вимагають приписи ч. 4 ст. 139 ГПК України, згідно якої у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу; позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів; позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Поряд з цим, зі змісту та зазначених заявником підстав в заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви від 11.08.2023 за вх.№ 4-54/23 неможливо встановити предмет позову, який має намір подати заявник, що виключає можливість встановлення судом правомірності подання заявником заяви за правилами підсудності до Господарського суду Одеської області, як і не надано доказів щодо підсудності заяви про забезпечення позову до даного суду. У зв`язку з чим, виходячи зі змісту заяви від 11.08.2023 вх.4-54/23, суд, не в змозі визначити підсудність розгляду даної заяви.

Пунктом 1 частини 1 ст. 163 ГПК України визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову визначається - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

За положеннями п. 5 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник. Проте, заявник не зазначив в заяві від 11.08.2023 вх.4-54/23 ціну майбутнього позову.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За положеннями ч.7 ст.140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, процесуальні дії суду стосовно заяви про забезпечення позову, яка не відповідає вимогам ст.139 ГПК України, чітко регламентовано положеннями ч.7 ст.140 вказаного Кодексу. Між тим, формулювання ч.7 ст.140 ГПК України містить вказання на дію суду у наказовий спосіб, та не передбачає альтернативної дії, крім «повертає її заявнику». Повернення заяви про забезпечення позову є наслідком недотримання заявником форми та змісту такої заяви, що визначений також у безальтернативному вигляді частиною 1 статті 139 ГПК України.

Враховуючи вище встановлене, заява ПП «Богуславське» про забезпечення позову від 11.08.2023 вх.4-54/23 подана без додержання вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст.139 ГПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути Приватному підприємству «Богуславське» заяву про забезпечення позову до подання позову від 11.08.2023 за вх.№4-54/23.

2. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 14.08.2023 та згідно ч.2 ст.254, п.6 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сил.

Суддя І.А. Малярчук