ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/934/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту",

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Смірнова Володимира Володимировича,

про стягнення 23 140,94 грн.

10.07.2023 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту" (далі - ТОВ "Центр промислових засобів індивідуального захисту") з вимогою стягнути з Фізичної особи-підприємця Смірнова Володимира Володимировича (далі - ФОП Смірнов В.В.) 23 050 грн основного боргу та 90,94 грн - 3% річних.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов усного договору поставки, в частині непоставлення оплаченого товару, у зв`язку з чим вимагає повернення попередньої оплати.

Ухвалою від 17.07.2023 господарський суд відкрив провадження у справі № 925/934/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Постановив розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 15.08.2023. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач копію ухвали від 17.07.2023 про відкриття провадження у справі отримав 25.07.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відтак, строк для подання відзиву у справі сплив 09.08.2023, втім відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

15.08.2023 господарський суд розпочав розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

Як стверджує позивач між ТОВ "Центр промислових засобів індивідуального захисту" (Покупець) та ФОП Смірнов В.В. (Продавець) досягнуто домовленостей на постачання продукції - "сітка для бейсболок чорна, ширина 1,5 м" в кількості 400 м.пог. вартістю 46 100 грн.

Відповідачем виставлено позивачу Рахунок-фактуру № МВМ- від 19.04.2023 на товар - "сітка для бейсболок чорна, ширина 1,5 метра" у кількості 400 м.пог. на загальну суму 46 100 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 20.04.2023 № 717, ТОВ "Центр промислових засобів індивідуального захисту" перерахувало на рахунок ФОП Смірнова В.В. 46 100 грн із зазначенням призначення платежу: "Оплата за сітку по рах. № 4031 від 19.04.2023р., без ПДВ".

Відповідачем частково поставлено оплачений позивачем товар, що підтверджується Видатковою накладною № МВМ- від 19.04.2023 щодо товару - "сітка для бейсболок чорна, ширина 1,5 метра" у кількості 200 м.пог. на загальну суму 23 050 грн.

Як стверджує позивач, оскільки частину товару відповідачем не було поставлено, він звернувся до відповідача з Вимогою про сплату заборгованості від 09.05.2023 № 09/05-02, в якій вимагав в семиденний строк з дати отримання цієї вимоги-претензії сплатити ТОВ "Центр промислових засобів індивідуального захисту" вартість недопоставленого, але оплаченого товару у розмірі 23 050 грн. Як альтернатива погашенню заборгованості, покупець може прийняти від постачальника 200 м. пог. зазначеної вище продукції.

відповідно до опису вкладення та фіскального чеку позивач відправив Вимогу 17.05.2023.

Відповідно до наданих позивачем доказів направлення Вимоги, за трек-номером 673 на сайті "Укрпошта" зазначено "відправлення не вручене під час доставки: інші причини". Дата - 29.05.2023.

Позивач стверджує, що відповідачем умови Договору не виконано, товар недопоставлено, частину попередньої оплати в сумі 23 050 грн не повернуто, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Розглядаючи даний спір господарський суд враховує такі норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 173, 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є однією з підстав виникнення зобов`язання, в силу якого одна сторона (у тому числі боржник) зобов`язана вчинити певну дію на користь іншої сторони, а інша сторона (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до загальних умов виконання, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. (ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України)

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 7 ст. 193 ГК України, ст. 525 ЦК України)

Як передбачено ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. (ч. 1 ст. 193 ГК України)

В силу вимог статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України)

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. (ч. 1)

Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. (ч. 2)

Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. (ч. 3)

Згідно зі ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. (ч. 1)

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. (ч. 2)

Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. (ч. 3)

З матеріалів справи випливає, що сторони не підписали спільного письмового договору поставки, але виконали певні дії, що свідчать про укладення договору, а саме: відповідач виставив рахунок на оплату, чим здійснив пропозицію для укладення договору купівлі-продажу зазначеного в рахунку товару у вказаній кількості і вказаною вартістю, а позивач, у свою чергу, прийняв таку пропозицію, тобто акцептував її, сплативши на підставі виставленого рахунку кошти із зазначенням в призначенні платежу такого рахунку.

Отже, господарський суд доходить висновку, що з моменту отримання позивачем Рахунку-фактури № МВМ- від 19.04.2023 відбувся акцепт оферти, тобто укладення договору поставки з відповідними правовими наслідками щодо підтвердження його істотних умов.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України)

Зокрема, у Рахунку-фактурі та Видатковій накладній зазначено сторін договору, найменування, кількість та вартість товару, що відповідає положенням другого речення ч. 2, 3 ст. 180 ГК України щодо визначення істотних умов, а саме істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зміст та умови усного договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

За договором поставки Позивач на підставі Рахунку фактури № МВМ- від 19.04.2023 оплатив товар на загальну суму 46 100 грн. Викладене підтверджується платіжною інструкцією від 20.04.2023 № 717 на суму 46 100 грн із зазначенням призначення платежу: "Оплата за сітку по рах. № 4031 від 19.04.2023р., без ПДВ".

Відповідачем частково поставлено оплачений позивачем товар, що підтверджується Видатковою накладною № МВМ- від 19.04.2023 щодо товару - "сітка для бейсболок чорна, ширина 1,5 метра" у кількості 200 м.пог. на загальну суму 23 050 грн.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. (ст. 663 ЦК України)

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. (ч. 2 ст. 693 ЦК України)

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Суд доходить висновку, що відповідач вважається таким, що отримав Вимогу позивача 29.05.2023 (в день здійснення відмітки працівником відділення поштового зв`язку "відправлення не вручене під час доставки", оскільки вимога направлена на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і є достовірною інформацією для третіх осіб), у Вимозі вказано - в семиденний строк з дня отримання вимоги сплатити позивачу 23 050 грн. Отже, строк виконання зобов`язання з поставки товару сплив 05.06.2023, проте доказів допоставки товару до справи не надано.

З викладеного випливає, що позовна вимога позивача про стягнення 23 050 грн основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення 90,94 грн 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд зазначає, що сплата процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3 % річних позивача, господарський суд встановив, що позивач проводить нарахування за період 19.05.2023 - 05.07.2023.

З викладеного випливає, що позивачем помилково визначено період нарахування 3 % річних, оскільки, як уже встановлено судом, відповідач вважається таким, що отримав Вимогу позивача 29.05.2023. Отже, строк виконання зобов`язання з поставки товару сплив 05.06.2023, а нарахування 3 % річних можливе з 06.06.2023.

Відтак, правильним періодом нарахування 3 % річних є 06.06.2023 - 05.07.2023, а сума, яка підлягає стягненню становить 56,84 грн.

Підсумовуючи викладене, господарський суд частково задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Смірнова Володимира Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту" (ідентифікаційний код 38440953, вул. М.Котельникова, буд. 1, кв. 42, м. Київ, 03115) суму основного боргу у розмірі 23 050 грн, 3% річних у розмірі 56,84 грн, а також 2 680,04 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено та підписано 15.08.2023.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА