ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. Справа№ 911/2681/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Перетятько В.Є.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА"

на ухвалу господарського суду Київської області від 02.05.2023 (повний текст підписано 04.05.2023) (про закриття провадження в частині повернення частини судового збору)

у справі № 911/2681/22 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА"

до Приватного акціонерного товариства "Броварський завод залізобетонних конструкцій"

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" (далі за текстом - ТОВ "ГАЗ.УА"; позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Броварський завод залізобетонних конструкцій" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 5 109 614, 09 грн, з яких: 3 343 493, 76 грн основний борг; 983 362, 31 грн інфляційні втрати; 83 667, 52 грн три проценти річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2681/22 за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 17.01.2023.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.01.2023 відкладено підготовче засідання у цій справі на 14.02.2023.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.02.2023 у цій справі за клопотанням відповідача відкладено підготовче засідання на 14.03.2023 з продовженням його строку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.03.2023 закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до розгляду по суті на 11.04.2023.

01.05.2023 ТОВ "ГАЗ.УА" через систему «Електронний суд» до господарського суду Київської області подано заяву, в якій просило суд: прийняти відмову позивача від позову; вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, а саме 38 322, 10 грн, сплаченого при його поданні; розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.05.2023 у цій справі, яка є предметом апеляційного оскарження, частково задоволено заяву (вх. №3435 від 01.05.2023) ТОВ "ГАЗ.УА" про відмову від позову у справі №911/2681/22 та прийнято відмову від позову у справі №911/2681/22; провадження у справі №911/2681/22 закрито; в задоволенні клопотання позивача про повернення частини судового збору відмовлено.

В ухвалі суд першої інстанції, з посиланням на норми ч. 1 ст. 130 ГПК України, дійшов висновку про те, що судовий збір не підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, оскільки його заява про відмову від позову подана після початку розгляду даної справи по суті.

Частково не погодившись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання про повернення частини судового збору, яке міститься у заяві позивача про відмову від позову, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити клопотання та повернути з державного бюджету України на користь позивача 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 38 322, 10 грн платіжним дорученням №1508 від 16.12.2022, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Підставою для часткового скасування судового рішення скаржник вважає порушення судом норм процесуального права (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 130 ГПК України).

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023 справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2681/22 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ГАЗ.УА" на ухвалу господарського суду Київської області від 02.05.2023 у справі № 911/2681/22 до надходження матеріалів із суду першої інстанції.

Після надходження до суду матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ГАЗ.УА" на ухвалу господарського суду Київської області від 02.05.2023 у справі № 911/2681/22 та призначено її до розгляду 16.08.2023.

У судовому засіданні 16.08.2023 взяв участь представник позивача (скаржника), який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

У судове засідання 16.08.2023 відповідач явку свого представника не забезпечив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції в частині відмови в поверненні позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у зв`язку з відмовою від позову.

Питання стягнення судових витрат врегульовано у розділі І «Загальні положення» главою 8 «Судові витрати» ГПК України.

Положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною першою та третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стаття 130 ГПК України регламентує розподіл судових витрат у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої названої статті у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Такі положення статті 130 ГПК України кореспондуються зі частиною третьою статті 7 Закону України «Про Судовий збір», де, зокрема відзначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 237 ГПК України до питань, що суд вирішує при ухваленні судового рішення є, зокрема питання розподілу судових витрат.

Отже, системний аналіз положень частини першої статті 130, частини першої статті 129, пункту 5 частини першої статті 237 ГПК України та частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що у разі, зокрема відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому слід зазначити, що з аналізу цих норм вбачається, що відсутня умова повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, саме за заявою чи клопотанням учасника справи.

ГПК України містить главу 3 розділу ІІІ, яка регламентує підготовче провадження, як складову стадії судового процесу у позовному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (частина друга статті 177 ГПК України).

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що позивачем реалізовано його право на відмову від позову, яке передбачене пунктом 1 частини другої статті 46 ГПК України, шляхом подання відповідної заяви до суду після закриття підготовчого провадження і початку розгляду справи по суті (01.05.2023).

Аналізуючи підстави повернення судового збору, передбачені частиною першої статті 130 ГПК України та частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» у сукупності з пунктом 12 частини третьої статті 2 та частиною першою статті 2 ГПК України, видається, що закріплення цих підстав виступає проявом паритетності інтересів держави на отримання компенсаційних витрат за проведення судового розгляду та здійснення судочинства і інтересів особи на фактичне здійснення самого правосуддя та зацікавленості особи максимально і ефективно реалізувати свої процесуальні справа.

Такий підхід дає змогу збалансувати як інтереси учасників судового процесу, так і держави в питанні співвідношення доступу до правосуддя та компенсації витрат, котрі були задіяні на розгляд такої справи.

Запровадження законодавцем можливості повернути з Державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору позивачу у передбачених частиною першою статті 130 ГПК України випадках встановлює практичну реалізацію завдань господарського судочинства, які направлені на своєчасний, неупереджений та справедливий розгляд справи у відповідності з реалізацією прав самих учасників справи, зокрема шляхом відмови від позову тощо.

Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у разі відмови від позову питання чи така відмова відбулась саме до початку розгляду справи по суті чи на іншій стадії не має вирішального значення. Відмова від позову допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Положення частини першої статті 130 ГПК України та частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не містить імперативних приписів щодо можливості застосування таких норм лише у випадках відмови від позову до початку розгляду справи по суті.

Позов - це звернення заінтересованої або іншої уповноваженої на те особи до суду з проханням про розгляд спору пов`язаного з господарською діяльністю та розгляду інших спорів, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Враховуючи вищевикладені міркування колегія суддів дійшла висновку про можливість застосування положень частини першої статті 130 ГПК України та частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" до спірних правовідносин у частині відмови від позову після початку розгляду місцевим судом справи по суті.

Отже, суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали в частині здійснення розподілу судового збору не врахував положень частини першої статті 130 ГПК України, частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позову.

Отже, судова колегія вважає, що підстави апеляційного оскарження, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час перегляду справи, що є підставою для її задоволення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Київської області від 02.05.2023 у справі №911/2681/22 скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" про повернення частини судового збору.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" про повернення частини судового збору.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" (04080, місто Київ, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8-А, ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 38 322 (тридцять вісім тисяч триста двадцять дві) грн 10 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1508 від 16.12.2022.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 21.08.2023.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова