ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023м. ХарківСправа № 922/1581/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Кісильовій С.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ „НОВАТОРГ» про розподіл судових витрат (вх. 21298 від 10.08.2023) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ „НОВАТОРГ» (Україна, 61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код особи 44599645)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ» (Україна, 39630, Полтавська обл., місто Кременчук, вулиця Миколи Кучми, будинок 2, ідентифікаційний код особи 39755505)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 по справі № 922/1581/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ „НОВАТОРГ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ» про стягнення коштів, позовні вимоги було задоволено.

10.08.2023 через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ „НОВАТОРГ» надійшла заява (вх. № 21298) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 922/1581/23, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39755505, місцезнаходження: 39630, Полтавська обл., місто Кременчук, вулиця Миколи Кучми, будинок 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «НОВАТОРГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 44599645, місцезнаходження: 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, 66) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 64 416,00 грн. (шістдесят чотири тисячі чотириста шістнадцять гривень 00 копійок).

Ухвалою від 10.08.2023 подану заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.08.2023 о 12:30.

14.08.2023 до суду за вх. 21448 надійшла заява про розгляд без участі представника ТОВ "ТК "НОВАТОРГ" за наявними в справі матеріалами.

14.08.2023 за вх. 21453 надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідача.

В призначене на 14.08.2023 судове засідання з розгляду заяви учасники справи своїх представників не направили.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ „НОВАТОРГ» про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч 3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання адвокатських послуг, заявником надано Договір 1-ТК про надання правової допомоги від 01.07.2022 № 1-ТК, Акт 0908 від 09.08.2023, копію Додаткової угоди від 05.04.2023, копію Додаткової угоди від 30.06.2023.

Судом встановлено, що 05 квітня 2023 року між ТОВ «ТК «НОВАТОРГ» та АО «ЛОУ УОЛВС» була укладена Додаткова угода до Договору № 1-ТК про надання правової допомоги від 01 липня 2022 року, відповідно до якої Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати наступні послуги: написання позовної заяви до ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ» () про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором поставки № БПР2906222 від 29.06.2022 року, складання інших процесуальних документів по суті справи; надання усних консультацій з або без вивчення документів; аналіз судової практики; участь в судових засіданнях у Господарському суді Харківської області тощо.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг № 0908 від 09 серпня 2023 року відповідачем було отримано послуги на суму 64416,00 грн, які включають:

- складання позовної заяви (3 години), вартість 32208,00 грн;

- надання консультацій з вивченням документів (1 година), вартість 10736,00 грн;

- участь у судових засіданнях (2 години), вартість 21472,00 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечуючи проти розміру заявлених судових витрат відповідач вказував, що при зазначеній ціні позову (4 301 018,81 грн) в первісному позові позивачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (витрати на професійну правову (правничу) допомогу), - 64 416,00 грн. Також, відповідачем було подано заяву про зменшення розміру штрафних санкцій (вх. 16974 від 30.06.2023). З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог ціна позову склала 752 213,08 грн., що становить 17,49% від первісної ціни позову. Таким чином, орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 64 416 грн. був заявлений позивачем при заявленій ціні позову 4 301 018,81 грн. Враховуючи, що позивач зменшив позовні вимоги до розміру 752 213,03 грн, до розміру, що становить 17,49% від первісної ціни позову, то, відповідно, на думку відповідача, є підстави для зменшення витрат на правничу допомогу у відповідній пропорції, а саме до 17,49%.

За твердженням відповідача, розмір заявлених витрат на правову допомогу в сумі 64416 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції, отже, їх розмір є необґрунтованим. Відповідач звертав увагу, що позовна заява була подана з недоліками, що стало підставою спочатку для залишення позовної заяви без руху, а в подальшому для зменшення позовних вимог, зокрема у зв`язку з тим, що заявлені в первісній позовній заяві пеня і штраф були виключені договором, наданим позивачем. В акті приймання-передачі наданих послуг від 09.08.2023 позивачем безпідставно виокремлено «надання консультацій з вивченням документів» на суму 10 736 грн, хоча ця послуга охоплюється «складанням позовної заяви», тому як без вивчення документів складання позовної заяви неможливе, окремо така послуга не підлягає відшкодуванню як витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді за рахунок відповідача; безпідставно зазначена тривалість участі у судових засіданнях 2 години в той час, як згідно з протоколами судових засідань загальна тривалість участі представника позивача адвоката в судових засідань у справі склала 44 хвилини, а саме: 29.05.2023 20 хвилин, 12.06.2023 4 хвилини, 08.08.2023 20 хвилин), тобто за участь в судових засідання безпідставно нараховано 21 472,00 грн. Крім того, участь в засіданням представник позивача приймав в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, тобто не витрачав час на явку до приміщення суду.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам та викладеним відповідачем запереченням, суд виходить з того, що за змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Предметом позову по даній справі було стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 2 532 564,00 грн. заборгованості за поставлений товар за Договором поставки № БПР2906222 від 29.06.2022 року, 428 703,92 грн. - інфляційного збільшення за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 440 546,86 грн. відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а після зменшення позивачем розміру позовних вимог стягнення трьох відсотків річних - 425 730,39 грн та інфляційних втрат 323 482,64 грн. Справа не має значної складності, по справі було проведено 6 судових засідань, загальна тривалість яких за участю представника позивача була менше 2 годин. З огляду на зазначене та враховуючи викладені відповідачем заперечення щодо розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає, що така сума не є розумно необхідною для даної справи та не відповідає критеріям реальності (дійсності) та розумності їх розміру, тому витрати позивача на правничу допомогу підлягають зменшенню 50 % - до 32208,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ „НОВАТОРГ» (вх. 21298 від 10.08.2023) про розподіл судових витрат.

Ухвалити у справі № 922/1581/23 додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ» (Україна, 39630, Полтавська обл., місто Кременчук, вулиця Миколи Кучми, будинок 2, ідентифікаційний код особи 39755505) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ „НОВАТОРГ» (Україна, 61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код особи 44599645) 32208,00 грн витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано 15.08.2023.

Суддя Л.С. Лаврова