ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2341/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, оф. 411)
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 90000,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання кредиту № 066827-ХВ1-002 від 19.12.2019 у розмірі 90000,00 грн., з яких: 30000,00 грн; заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом; 36554,37 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом та 23455,63 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими штрафами.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення на відповідь на відзив. Також, вказаною ухвалою було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів, за наслідками його розгляду відмовлено позивачу у його задоволенні.

15.06.2023 через загальний відділ діловодства суду через підсистему Електронний суд від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (вх. №15418), в якому позивач просить суд витребувати у АТ КБ «Приватбанк» документ(и) з інформацією про:

- підтвердження чи спростування, що держателем карти № НОМЕР_1 , виданої АТ КБ «Приватбанк», є ОСОБА_1 ;

- прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «Приватбанк», на яку 19.12.2019 ТОВ «Бізпозика» були перераховані двома платежами грошові кошти в розмірі 30000,00 грн.;

- виписку про рух коштів по карті № НОМЕР_1 , виданої АТ КБ «Приватбанк», за період з 19.12.2019р. по 26.12.2019, про що винести відповідну Ухвалу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2023 у справі №922/2341/23 у задоволенні клопотання ТОВ "Бізнес позика" про витребування доказів відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.06.2023 про відкриття провадження у справі, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, суд зазначає, що копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 13.06.2023, яка надсилалась судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та у відповіді №104625 від 07.06.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру відносно ОСОБА_1 26.06.2023 повернулась до господарського суду Харківської області без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/2341/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи секретарем судового засідання було здійснено відповідну телефонограму на відомі засоби зв`язку, повідомлені позивачем у позовній заяві. Разом з тим, телефонограма відповідачем прийнята не була.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом було розміщено відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач був зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 04.10.2019, проте, у подальшому підприємницька діяльність ФОП Катихіна Павла Петровича була припинена, про що 14.01.2020 здійснено державну реєстрацію та внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим слід зазначити, що зміна статусу відповідача із суб`єкта господарювання на фізичну особу (на час розгляду справи) не змінює юрисдикції господарського суду у даній справі, оскільки при визначенні підсудності даного спору слід виходити з характеру спірних правовідносин, прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернувся позивач. Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним із суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем Катихіним Павлом Петровичем, відтак, враховуючи характер спірних відносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, при цьому пред`явлення позову до фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, не змінює правову природу юридичного спору та в даному випадку не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Вказане повністю узгоджується і з діючою редакцією статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", за змістом яких однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати, при цьому ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постановах від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, від 21.02.2018 у справі № 125/703/16-ц.

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Враховуючи наведене, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Отже, розглянувши в порядку господарського судочинства заяви учасників справи по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що 19.12.2019 між Фізичною особою-підприємцем Катихіним Павлом Петровичем (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (кредитодавець) Договір про надання кредиту № 066827-ХВ1-002 (далі за текстом - Договір) (т.с. 1 а.с. 9), відповідно до умов пункту 1 якого, кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 30000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредит, наданий кредитодавцем позичальнику, забезпечується всім належним позичальнику майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, не зважаючи на терміни, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Згідно з пунктом 2 Договору, кредит надається позичальнику протягом 3 (трьох) банківських днів із дня підписання цього Договору, кредит надається строком на 16 (шістнадцять) тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця.

Відповідно до п. 3 Договору, строк дії Договору - з дати його підписання та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором

Відповідно до п.4 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахування дня видачі кредиту та дня повернення кредиту.

Пунктом 7 Договору встановлена можливість нарахування позивачем штрафу на суму загальних прострочених платежів у розмірі 5 (п`ять) процентів за кожний календарний день прострочення, включаючи день погашення, виходячи з наявної суми прострочених платежів на початок календарного дня.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що на виконання своїх зобов`язань за Договором, 19.12.2019 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн. двома платежами в розмірі 20000,00 грн. та 10000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний відповідачем в Кредитному договорі (т.с. 1 а.с. 9), отже позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором своєчасно та в повному обсязі, на підтверджується чого посилається на квитанції платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) №№ 184378448 та 184378329 від 19.12.2019р. (т.с. 1 а.с. 20) та на довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 04.05.2023р. (т.с. 1 а.с. 21).

При цьому, позивачем у позові зауважено про те, що надання кредиту відповідачу здійснювалась позивачем через партнера - ТОВ "ФК "Елаєнс" (ТМ FONDY), з яким позивач уклав відповідний Договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014 (т.с. 1 а.с. 22-25).

Із наявних у матеріалах справи належним чином засвідчених довідок ТОВ «ФК «Елаєнс» убачається, що ця довідка видана Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Елаєнс" Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнеспозика" на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційнонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ "Фінансова компанія "Елаєнс" та ТОВ "Бізнеспозика", і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі. Деталі операцій:

Номер в системі FONDY: 184378448

Номер операції: p2p_navi_buyelbde9dxmnyjetr5xrpzbkfu3qclx

Дата проведення платежу: 19.12.2019

Призначення платежу: Перерахування коштів згідно до кредитного договору №066827-XB1-002 від 19.12.2019 Без ПДВ

Сума платежу: 20000.00

Валюта платежу: UAH

Платіжний метод: карта MASTERCARD

Статус платежу: підтверджено

Номер карти: НОМЕР_2

Банк картки отримувача: PRІVATBANK.

Окрім того, із матеріалів справи убачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" видано довідку Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнеспозика" на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаціннонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ "Фінансова компанія "Елаєнс" та ТОВ "Бізнеспозика", і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі. Деталі операцій:

Номер в системі FONDY: 104378329

Помер операції: p2p_navi_dp7m2subchbczysqcvt65n5u2afh2p62

Дата проведення платежу: 19.12.2019

Призначення платежу: Перерахування коштів згідно до кредитного договору №066827-ХВ1-002 від 19.12.2019 Без ПДВ

Сума платежу: 10000.00

Валюта платежу: UAH

Платіжний метод: карта MASTERCARD

Статус платежу: підтверджено

Номер карти: НОМЕР_2

Банк картки отримувача: PRIVATBANK

Також, з наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії договору №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014, укладеного між позивачем та ТОВ "ФК "Елаєнс" (ТМ FONDY) убачається, що відповідно до умов пункту 1.1. фінансова компанія бере на себе зобов`язання надавати організації Послугу «Переказ на картку», що включає в себе приймання від організації на поточний рахунок Фінансової Компанії грошових коштів, обробку Розпоряджень Організації відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем "VISA" та "MASTERCARD", переказ грошових коштів, прийнятих Фінансовою установою від організації, на користь Банка-Еквайра для подальшого зарахування на карткові рахунки клієнтів відповідно до правил МПС.

Види платіжних карток, на якій можливо здійснити переказ, а також розмір винагороди фінансової компанії за надання послуги "Переказ на картку" визначається Додатком №1.

Позивачем та Відповідачем строки виконання зобов`язань за Договором не переносились.

Відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на дату подання цієї Позовної заяви, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту № 066827-ХВ1-002 складає 90000,00 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом - 30000,00 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом - 36 554,37 грн.;

- заборгованість за нарахованими штрафами - 23455,63 грн.

Позивачем у позові зазначено про те, що відповідач не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, чим порушив свої зобов`язання, встановлені Кредитним договором, тоді, як відповідно до умов пункту 1 Договору, кредитодавець надав позичальникові кредит у розмірі 30000,00 грн., строком на 16 тижнів - до 09.04.2020, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,07828800% в день (фіксована ставка). При цьому, кредит було надано відповідачу на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Позичальник зобов`язаний був повернути Кредит та сплатити Проценти за користування кредитом згідно графіка платежів зазначеного в п.6 Договору.

Проте свої зобов`язання, задекларовані сторонами умовами пункту 6 Договору відповідачем не виконані, заборгованість за кредитом у розмірі 30000,00 грн., як і заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 36 554,37 грн. залишилися відповідачем за відповідним графіком несплаченими.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання виникли між сторонами на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання кредиту № 066827-ХВ1-002 від 19.12.2019 (т.с. 1 а.с.9).

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем зі свого боку не спростовано, що на виконання своїх зобов`язань за Договором, 19.12.2019 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн. двома платежами в розмірі 20000,00 грн. та 10 000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний відповідачем в Кредитному договорі (т.с. 1 а.с. 9), отже, позивачем виконано свої зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі, про що свідчать надані позивачем належним чином засвідчені копії квитанцій платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) №№ 184378448 та 184378329 від 19.12.2019р. (т.с. 1 а.с. 20) та довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 04.05.2023р. (т.с. 1 а.с. 21).

Позивачем у позові повідомлено суду про те, що видача Кредиту Відповідачу здійснювалась Позивачем через партнера - ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY), з яким укладено Договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014.

Належним чином засвідчена копія вищевказаного договору наявна у матеріалах справи (т.с. 1 а.с. 22-25).

Судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок зазначених вище судом доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами частини 1, частини 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з пунктом 2 Договору, кредит надається позичальнику протягом 3 (трьох) банківських днів із дня підписання цього Договору, кредит надається отроком на 16 (шістнадцять) тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем не надано доказів належного виконання умов договору про надання кредиту № 066827-ХВ1-002 від 19.12.2019.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 30000,00 грн. заборгованості за кредитом; 36554,37 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом та 23455,63 грн. заборгованості за нарахованими штрафами є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Суд вважає за необхідне вдруге зазначити про те, що відповідач доказів погашення заборгованості суду не надав, заявлені позовні вимоги не спростував.

Частина перша статті 4 ГПК України визначає, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору у даній справі покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, оф. 411, ) - 30000,00 грн. заборгованості за кредитом; 36554,37 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 23455,63 грн. заборгованості за нарахованими штрафами та 2147,20 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "14" серпня 2023 р.

Суддя Є.М. Жиляєв