СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 серпня 2023 року м. Харків Справа № 922/1457/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Пуль О.А.;

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Артюхова Віктора Івановича (вх.№1595Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у справі №922/1457/23 (повний текст рішення складено 14.07.2023 суддею Жельне С.Ч. у приміщенні господарського суду Харківської області),

за позовом фізичної особи-підприємця Артюхова Віктора Івановича, смт.Шевченкове Куп`янський район, Харківська обл.,

до Шевченківської селищної військової адміністрації Купянського району Харківської області, смт.Шевченкове Куп`янський район, Харківська обл.,

про визнання поновленим договору, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Артюхов Віктор Іванович звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, в якій просив визнати поновленим договір оренди земельної ділянки водного фонду від 09.08.2002 та укладеним договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у редакції, викладеній у позовній заяві.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у даній справі у позові відмовлено повністю.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у справі №922/1457/23 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Одночасно звернувся з клопотанням про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що оскаржуване рішення станом на 07.08.2023 не вручене позивачу. Крім того, з 05.07.2023 по 23.07.2023 позивач перебував за межами України, що підтверджується відповідними проїзними квитками, а тому не міг раніше 24.07.2023 ознайомитися та отримати рішення суду, вирішити питання його апеляційного оскарження, звернутись за правовою допомогою з метою складання апеляційної скарги з нормативним обґрунтуванням правової позиції. З моменту опублікування рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у справі №922/1457/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.07.2023, 20-ти денний строк на оскарження судового рішення спливає 06.08.2023, з урахуванням вихідних днів 07.08.2023. Заявник вважає, що має поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у даній справі та просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та поновити його. До клопотання надано роздруківку електронного проїзного документу на автобус за маршрутом: Харків-Одеса-Стамбул, на пасажира ОСОБА_1 з датою виїзду з Харкова 03.07.2023 та прибуття до м.Сонячний берег (Болгарія) 05.07.2023.

09.08.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення (вх.№9306) проти відкриття апеляційного провадження, в яких зазначає, що підстави, зазначені у заяві про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у справі №922/1457/23, не є поважними та не можуть бути ураховані судом для надання додаткового строку для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження. Представник заявника у момент проголошення судового рішення знаходився у залі суду, що підтверджується протоколом судового засідання №1698411 від 07.07.2023. Також є хибним твердження заявника про те, що він не отримав рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у даній справі. Просить суд відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є, на думку відповідача, неповажними.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Згідно з пунктом 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до частини 1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України Про судовий збір передбачено, що ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору з апеляційних скарг, що подаються на рішення суду, складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України Про судовий збір).

Ураховуючи викладене, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у справі №922/1457/23 складає 2684,00х150%=4026,00 грн.

Водночас Східний апеляційний господарський суд зауважує, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку. У зв`язку з цим, статтю 4 Закону України "Про судовий збір" було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, оскільки апеляційна скарга подана позивачем в електронній формі - через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору за подання апеляційної скарги із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження його ставки становить 3220,8 грн (4026,00 грн х 0,8).

Проте до матеріалів апеляційної скарги на надано доказів сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не виконано вимоги пункту 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Частиною 5 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Відповідно до частини 1 ст.58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (частина 3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини 4 ст.60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Підставою для виникнення правовідносин між адвокатом та клієнтом, а також надання першим адвокатської допомоги, є договір, який сам по собі є правочином, та в силу положень ст.204 Цивільного кодексу України є правомірним, допоки, зокрема, судом не буде визнано його недійсним (презумпція правомірності). Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 18.05.2021 у справі №922/743/19.

Відповідно до частини 3 статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» через електронний кабінет Леоновою Юлією Олександрівною.

До апеляційної скарги надано нотаріально посвідчену довіреність від 20.05.2023, яка видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 на представництво його інтересів, зокрема, у судових органах України з усіма необхідними для того повноваженнями.

Однак ані матеріали електронної справи, ані апеляційної скарги не містять відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_2 має статус адвоката, відсутні такі відомості і у Єдиному реєстрі адвокатів України.

Так само лише довіреність на представництво інтересів фізичної особи-підприємця не підтверджує і повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, повноваження представника позивача повинні бути підтверджені у даному випадку оригіналом ордеру, довіреності або належним чином засвідченою довіреністю та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, або доказами, що підтверджують наявність повноважень у порядку самопредставництва (частина 3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2 ст.256 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи убачається, що повний текст оскаржуваного рішення підписано 14.07.2024, та цього ж дня документ доставлено до електронного кабінету ОСОБА_2 , отже, строк на його оскарження закінчився 03.08.2023, апеляційна скарга на рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у даній справі подана заявником 08.08.2023 через систему «Електронний суд», тобто поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення

З правового контексту наведеної норми убачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Скаржник зазначає, що оскаржуване рішення станом на 07.08.2023 не вручене позивачу.

Однак, як убачається з електронної справи, зокрема, з протоколу судового засідання та оскаржуваного рішення, у судовому засіданні 07.07.2023 від позивача була присутня ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою господарського суду Харківської області про доставку електронного листа рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у справі №922/1457/23 надіслано одержувачу ОСОБА_2 в її електронний кабінет 14.07.2023 о 15:45 год.

Відповідно до приписів частин 5, 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України:

- суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему;

-особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Правила вручення судового рішення регламентовані положеннями статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Положення частини 11 цієї статті Господарського процесуального кодексу України визначають, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Водночас, положення частини 3, пункту 2 частини 6 та інші положення частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що:

- у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

- днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

- якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

За змістом наведених положень статей 6, 242 та частин 2, 4 статті 174, пункту 4 частини 1 статті 261, частини 3 статті 262 Господарського процесуального кодексу України ключовим у даному випадку є встановлення факту вручення повного тексту оскаржуваного рішення суду, а не спосіб її надсилання.

Крім викладеного суд ураховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Також суд зазначає, що держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто, держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Як свідчать матеріали електронної справи, позивач був достеменно обізнаний про ухвалення оскаржуваного рішення, господарський суд належним чином здійснив вручення скаржнику - позивачу рішення від 07.07.2023 за правилами, передбаченими статтями 174, 242 Господарського процесуального кодексу України, а скаржник своїми аргументами в апеляційній скарзі не спростував цей факт.

Крім того, апелянт зазначає, що з 05.07.2023 по 23.07.2023 позивач перебував за межами України, що підтверджується відповідними проїзними квитками, а тому не міг раніше 24.07.2023 ознайомитися та отримати рішення суду, вирішити питання його апеляційного оскарження, звернутись за правовою допомогою з метою складання апеляційної скарги з нормативним обґрунтуванням правової позиції.

З роздруківки електронного проїзного документу на автобус убачається, що маршрутом автобуса є: Харків-Одеса-Стамбул, квиток на пасажира Артюхова Віктора Івановича з датою виїзду з Харкова 03.07.2023 та прибуття до м.Сонячний берег (Болгарія) 05.07.2023.

Однак вказаний електронний проїзний документ не свідчить про неможливість позивача або його представника вчасно звернутись з апеляційною скаргою на судове рішення.

Суд зазначає, що доводи скаржника є суперечливими, оскільки скаржник вказує, що не міг раніше 24.07.2023 ознайомитись з повним текстом оскаржуваного рішення, водночас, обраховуючи 20-денний строк на оскарження судового рішення, посилається на момент опублікування рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2023 у справі №922/1457/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.07.2023.

З огляду на те, що представник позивача була присутня у судовому засіданні, була обізнана про факт прийняття судового рішення, повний текст якого доставлено в електронний кабінет Леонової Ю.О. 14.07.2023, апелянтом не доведено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з моменту отримання його через систему «Електронний суд», суд визнає неповажними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до частин 2, 3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, визнання судом неповажними причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, відсутність належних доказів на підтвердження наявності повноважень у Леонової Ю.О. на представництво інтересів позивача, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Артюхова Віктора Івановича залишити без руху.

Встановити заявнику апеляційної скарги 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки, передбачені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.А. Пуль