ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 522/8917/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№ 3,3А,3Б по провулку Дунаєва

про визнання дій незаконними, скасування рішень та визнання бездіяльності протиправною

за участю представників:

від позивача - Бороган В.В.

від відповідача -не прибули

У 2021 році до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№ 3,3А,3Б по провулку Дунаєва , треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якій позивачка просить суд:

- визнати дії об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків (), в особі правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №3,3а,3б по провулку Дунаєва по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016року, протоколом №24 від 16.08.2016року, протоколом №25 від 13.09.2016 року, протоколом №31 від 09.10.2018року, протоколом №31/1 від 09.12.2018року незаконними та скасувати рішення правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016року, протоколом №24 від 16.08.2016 року, протоколом №25 від 13.09.2016року, протоколом №31 від 09.10.2018року, протоколом №31/1 від 09.12.2018року.

- визнати дії об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а,3б по провулку Дунаєва (), в особі голови правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва , ОСОБА_5 , по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території від жовтня 2016 року, жовтня 2018 року, листопада 2018 року, грудня 2018 року, січня 2019 року незаконними та скасувати рішення голови правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва , ОСОБА_5 , по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території від жовтня 2016 року, жовтня 2018 року, листопада 2018 року, грудня 2018 року, січня 2019 року.

- Визнати бездіяльність правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3 , 3а , 3б по провулку Дунаєва щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису ОСББ «Сімекс» за минулий рік протиправним.

Крім того, позивачка просила поновити строк для звернення з позовом.

15.07.2021 від відповідача надійшов відзив, яким він просив відмовити в задоволенні позову. 04.11.2021 відповідачем подано клопотання про застосування позовної давності.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09.11.2022 зазначене рішення скасовано, провадження у справі закрито, оскільки розгляд даного спору належить до компетенції господарських судів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.11.2022 задоволено заяву позивача про направлення справи за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Одеської області

Справа надійшла до Господарського суду Одеської області і відповідно до протоколу авторозподілу від 06.12.2022 передано судді Литвиновій В.В.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 ГПК України у разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог господарського процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.

Ухвалою від 12.12.2022 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою суду від 12.01.2023 позовну заяву з додатками повернуто ОСОБА_1 .

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 ухвалу від 12.01.2023 скасовано, справу направлено на розгляд до Господарського суду Одеської області.

З огляду на викладене, суд ухвалою від 18.04.2023 відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 24.05.2023. Цією ж ухвалою суд відмовив в залученні в якості третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідач відповідно до поштового повідомлення отримав ухвалу 26.04.2023, відзиву не подав.

23.05.2023 до суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову (разом з доказами направлення відповідачу), якою він відмовився від частини позовних вимог, у зв`язку з чим визначив предметом позову по справі наступні вимоги:

1. Визнати дії об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва (), в особі правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016 року, протоколом №24 від 16.08.2016 року, протоколом №25 від 13.09.2016 року, протоколом №31 від 09.10.2018 року, протоколом №31/1 від 09.12.2018 року незаконними та скасувати рішення правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016 року, протоколом №24 від 16.08.2016 року, протоколом №25 від 13.09.2016 року, протоколом №31 від 09.10.2018 року, протоколом №31/1 від 09.12.2018 року.

2. Визнати бездіяльність правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису ОСББ «Сімекс» за минулий рік - протиправною.

Суд ухвалою від 24.05.2023 прийняв зазначену заяву позивача на підставі ст. 46 ГПК України та відклав розгляд справи на 14.06.2023 для надання можливості відповідачу ознайомитись з заявою позивача.

Відповідач отримав ухвалу від 24.05.2023 відповідно до поштового повідомлення 06.06.2023.

06.06.2023 від представника відповідача - адвоката Дорошенко С.О. надійшло клопотання, у якому він просить розглядати справу за наявними матеріалами за відсутності представника відповідача. Крім того, зазначає, що станом на травень 2023 року спірні протоколи у правлінні ОСББ "Сімекс" відсутні, оскільки 15.01.2022 на загальних зборах обрано новий склад правління і новий голова, а колишній голова ОСОБА_5 не передала таких документів.

Ухвалою від 14.06.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 16.08.2023, враховуючи перебування судді у відпустці.

16.06.2023 від представника відповідача - адвоката Доніної Л.А. елетронною поштою з електронним підписом надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідно до відмітки адвоката на даному клопотанні, вона ознайомилась зі справою 21.06.2023.

05.07.2023 від представника відповідача - адвоката Доніної Л.А. надійшли письмові пояснення, у яких він просить закрити провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Представник позивача в засіданні зазначає, що авдокат Доніна Л.А. не може бути представником відповідача, оскільки договір про надання правничої допомоги є нечинним. Однак, доказів нечинності договору про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Дороніною Л.А. та відповідачем, позивач суду не надав.

Суд зауважує, що на підтвердження повноважень адвокат відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ГПК України має надати оредер або довіреність, суд не має права вимагати договір на надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), звернула увагу на те, що виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру» ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того,адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 369/13467/20.

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГПК України у разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі, оскільки справа № 522/8917/21 надійшла до Господарського суду Одеської області після закриття провадження Одеським апеляційним судом в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі не може бути закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав (т. 1 а.с. 14-17) відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру 063/99 від 22.02.1999, та відповідно є співвласником багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до вимог Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" за адресою: АДРЕСА_2 , було створено Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№ 3,3А, 3Б по провулку Дунаєва (надалі - відповідач, ОСББ "Сімекс").

Рішенням загальних зборів членів Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№ 3,3А,3Б по провулку Дунаєва від 29.10.2014, яке оформлено протоколом № 17(т. 1 а.с. 39-48), звіт правління про роботу за 2013/2014 взято до відома, затверджено склад правління та обрано головою правління Сєчкіну О.В., затверджено статут відповідача в новій редакції (т. 1, а.с. 24-38) та затверджено кошторис на утримання ОСББ "Сімекс", який діє з 01.07.2011 (т. 1 а.с. 49- "Ціни та тарифи на послуги за утримання будинку та прибудинкової території пров. Дунаєва 3, 3а, 3б ") та доручено правлінню внести зміни до кошторису на утримання ОСББ "Сімекс" з урахуванням зміни тарифів на комунальні послуги (газ та електроенергія) та підвищення посадових окладів працівникам.

Отже, рішенням загальних зборів від 29.10.2014 доручено правлінню внести зміни до кошторису на утримання ОСББ "Сімекс" з урахуванням зміни тарифів на комунальні послуги (газ та електроенергія) та підвищення посадових окладів працівникам

Участь в зазначених загальних зборах брала і позивач, що підтверджується її підписом у додатку до протоколу № 17 від 29.10.2014.

На засіданні правління ОСББ "Сімекс" від 22.07.2016 прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 23 (т. 1 а.с. 52-53), затверджено і введено в дію з 01.08.2016 тарифи на послуги за утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку з підвищенням тарифів на газ та електроенергію.

На засіданні правління ОСББ "Сімекс" від 16.08.2016 прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 24 (т. 1 а.с. 54-57), розглядались питання фінансового стану ОСББ, встановлення лічильників на тепло та водопостачання, коректування вартості послуг в ОСББ, необхідності внесення змін до статуту. За результатами засідання були прийняті рішення, зокрема затвердження та введення в дію з 01.09.2016 тарифи на послуги за утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку з підвищенням тарифів на газ та електроенергію.

На засіданні правління ОСББ "Сімекс" від 13.09.2016 прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 25 (т. 1 а.с. 58-59), затверджено і введено в дію з 01.10.2016 тарифи на послуги за утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку з підвищенням тарифів на електроенергію, та також вирішено довести до відома співвласників про необхідність надання технічної документації та про складання переліку боржників за комунальні.

На засіданні правління ОСББ "Сімекс" від 09.10.2018 прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 31 (т. 1 а.с. 60-61) також розглядалось декілька питань і за результатами затверджено і введено в дію з 01.01.2019 тарифи на послуги за утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку з підвищенням тарифів.

На засіданні правління ОСББ "Сімекс" від 09.12.2018 прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 31/1 (т. 1 а.с. 62) прийнято рішення про затвердження та введення в дію з 01.01.2019 тарифи на послуги за утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку з невключенням в попередні тарифи відпускних працівників.

Позивач відповідно до заяви про зміну предмету позову від 23.05.2023 просить:

- визнати незаконними дії об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а,3б по провулку Дунаєва (), в особі правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016 року, протоколом №24 від 16.08.2016 року, протоколом №25 від 13.09.2016 року, протоколом №31 від 09.10.2018 року, протоколом №31/1 від 09.12.2018 року, та скасувати рішення правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016 року, протоколом №24 від 16.08.2016 року, протоколом №25 від 13.09.2016 року, протоколом №31 від 09.10.2018 року, протоколом №31/1 від 09.12.2018 року.

- визнати бездіяльність правління об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3,3а, 3б по провулку Дунаєва щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису ОСББ «Сімекс» за минулий рік - протиправною

Позивач в позовній заяві посилається на те, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Відповідно до ч. 9, 14 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

За змістом статей 1, 9Закону України«Про особливостіздійснення прававласності убагатоквартирному будинку» (надалі «Закон № 417-VIII) управління багатоквартирним будинком- це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції -об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з частинами першою-третьоюстатті 12 Закону № 417-VIIIвитрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до частини другоїстатті 10 Закону № 417-VIIIдо повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників, а рішення з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 50 відсотків загальної кількості всіх співвласників (частина шостастатті 10 Закону № 417-VIII).

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому статтею 10 Закону № 417-VIII. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ( надалі «Закон №2866-III), відповідно до статті 1 якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі -об`єднання)- юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники)- власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до частини першоїстатті 4 Закону № 2866-IIIосновною метою створення об`єднання є забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. А за частиною четвертоюстатті 4 цього Законудіяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з частинами п`ятою, дев`ятою та чотирнадцятою статті 10Закону №2866-IIIрішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Відповідно до п. 2.3 статуту, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту шляхом скликання загальних зборів встановлювати розміри платежів та внесків членів об`єднання.

Пунктами 4.3, 4.4 встановлено, що загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами цього статуту та законодавства. Загальні збори правочинні, якщо на них присутні більше половини членів об`єднання.

Згідно з п. 4.5 статуту відповідача до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання належить, зокрема, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту.

Відповідно до п. 4.6 статуту, до компетенції правління об`єднання належить підготовка кошторису, балансу та річного звіту об`єднання.

Пунктом 7.1 статуту передбачено, що правління об`єднання складає щорічний кошторис надходжень і витрат на наступний фінансовий рік і визначає розміри платежів кожного члена об`єднання. Кошторис об`єднання складається до 25 грудня поточного року з подальшим затверджених на чергових загальних зборах членів об`єднання.

У відзиві відповідач зазначає, що на загальних зборах 29.10.2014 правління відзвітувало про діяльність. Загальні збори, призначені на 16.03.2019, 13.04.2019,17.08.2019, 12.02.2021 та на 01.07.2021 не відбулись. Зокрема, відповідачем додано до відзиву повідомлення про призначення загальних зборів на 13.04.2019 та докази направлення його.

При цьому, позивач не зазначає, за який період вона просить визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо незвітування на загальних зборах.

Як зазначалось вище, представника відповідача - адвоката Дорошенко С.О. повідомив суд 06.06.2023, що станом на травень 2023 року спірні протоколи у правлінні ОСББ "Сімекс" відсутні, оскільки 15.01.2022 на загальних зборах обрано новий склад правління і новий голова, а колишній голова Сєчкіна О.В. не передала таких документів

Суд зауважує, що правління ОСББ "Сімекс" вносило зміни до кошторису на утримання ОСББ "Сімекс" з урахуванням зміни тарифів на комунальні послуги (газ та електроенергія) та підвищення посадових окладів працівникам, а не визначало порядок сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, на підставі рішення загальних зборів від 29.10.2014, яким було доручено вносити такі зміни .

Відповідно до частини 1 та 4 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створено для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

Відповідно до ч. 2 та 5 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорювання прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом, зокрема визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, може бути порушене, невизнане або оспорюване право.

Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої із зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 р. по справі № 918/964/20.

Так, у поданій позовній заяві позивач посилається на порушення її прав, яке відбулось внаслідок прийняття оскаржуваних рішень Правлінням ОСББ, а не рішенням Загальних зборів. Однак, позивачем не зазначається, яким саме чином буде поновлено її права внаслідок задоволення позову, та чи взагалі призведе задоволення позовних вимог по справі до поновлення прав позивачки, та яких саме прав та інтересів.

Крім того, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на утримання та використання спільного майна співвласників, забезпечення і захисту їх прав та обов`язків. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Слід враховувати і те, що спірні рішення Правління ОСББ спрямовані на забезпечення утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території.

А тому, важливим є також врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирних будинків, які реалізують свої права на участь в управлінні справами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, інтересам позивача та досягненням основної мети діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про що також наголошує Верховний Суд у вищевказаній постанові.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспорюванню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, суд вказує, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не доведено з посиланням на вірогідні засоби доказування підстав, в чому ж саме полягає порушення її прав, а також яким чином будуть відновлені її права при скасуванні рішень правління ОСББ, які є предметом розгляду даної справи, та визнання бездіяльності відповідача протиправною.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 зазначив, що Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тлумачення статей 15, 16 ЦК України свідчить, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Щодо строку позовної давності, то суд зазначає наступне

У позові позивачка просила поновити строк для звернення з позовом, посилаючись на те, що про порушення вона дізналась у 2020 році при ознайомленні з матеріалами справи №522/4565/17. До того, вона вже подавала аналогічний позов до Господарського суду Одеської області, однак ухвалою від 06.05.2021 було закрито провадження у справі № 916/189/21.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Для вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства строк позовної давності 1 рік. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. ст. 257, 258, 267 ЦК України).

У т. 1 а.с. 210 є заява відповідача від 04.11.2021 про застосування строку позовної давності, а у відзиві, який було подано до районного суду, він обґрунтував, чому вважає, що відсутні підстави для поновлення строку та просив відмовити в задоволенні позову.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала би змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №910/5349/18.

Позивач є співвласником багатоквартирного будинку та міг бути обізнаний зі спірними рішеннями шляхом повідомлення його іншими співвласниками будинку.

До того ж, відповідачем виставляються квитанції співвласникам багатоквартирного будинку (із зазначенням сум, які необхідно сплати), в т.ч. і позивачу, на підтвердження чого до відзиву було додано квитанції на оплату, а також виписки по особовому рахунку на підтвердження того, що позивач частково здійснював платежі відповідачу.

Крім того, відповідно до статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує та власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

До того ж, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2020 у справі № 522/4565/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Сімекс" 204088,14 грн заборгованості за період 01.11.2014-28.02.2017, а рішенням від 23.09.2020 у справі № 522/8301/19 стягнуто 327595,07 грн заборгованості по сплаті частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів, в тому числі за опалення, утримання будинку та прибудинкових територій, вивезення сміття за період 02.08.2017-31.01.2019.

Позивачем не доведено обставин, які би перешкоджали йому своєчасно у відповідні строки ознайомитися зі спірними рішеннями та реалізувати право на судовий захист.

Однак, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цc18), від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 73), від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 80), від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18, пункт 61), № 522/2201/15-ц (провадження №14-179цс18, пункт 62) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18, пункт 61), від 07.08.2019 у справі №2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19, пункт 71), від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-27-цс19, пункт 134), від 16.06.2020 у справі №372/266/15-ц (провадження № 14-396цс-19, пункт 51), від 07.07.2020 у справі №712/8916/17-ц (провадження № 14-448цс19, пункт 28).

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 серпня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова