РІШЕННЯ

м. Київ

18.08.2023Справа № 910/10491/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/10491/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОВК-СИСТЕМИ" (код 36971973; 04073, м. Київ, вул. Сирецька, 9, корпус 1-ф)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий будівельний холдинг» (код 39115189; 03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 8А, офіс 618)

про стягнення 154 642,49 грн,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВК-СИСТЕМИ" (далі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий будівельний холдинг» (далі - Холдинг, відповідач) про стягнення 152 322,74 грн боргу, 1 067,78 грн інфляційних втрат і 1 251,97 грн 3 % річних у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за правочинами поставки укладеними у спрощений спосіб на підставі видаткових накладних та рахунків фактур (№5444 від 29.12.21, №4512 від 05.11.2021, №4680 від 12.11.2021, №4795 від 19.11.2021, №532 від 14.02.2022, №4797 від 19.11.2021, №4796 від 19.11.2021, №4952 від 26.11.2021, №533 від 14.02.2022, №4926 від 26.11.2021, від 17.08.2021, №3511 від 06.09.2021, №4109 від12.10.2021).

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/10491/23; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 07.07.2023 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 8А, офіс 618), що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення поштового відправлення (№900), що надсилався відповідачу та повернуто поштою без вручення з відмуткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлюють, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини 6 цієї статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За таких обставин, Господарський суд дійшов висновку про повідомлення належним чином відповідача про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Холдингом (покупець) та Товариством (постачальник) було досягнуто усну домовленість щодо поставки товару.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки, який було укладено у спрощений спосіб.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до частин першої та другої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Позивач вказує, що на виконання замовлень відповідача поставив товар, вартість якого Холдинг сплатив частково (35 094,18 грн), внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 152 322,74 грн.

На підтвердження факту поставки товару Товариство подало суду низку видаткових накладних і рахунків на оплату по замовленню, а саме:

видаткові накладні:

- від 29.12.2021 №5444 на суму 25 926,95 грн;

- від 04.11.2021 №4512 на суму 40 015,58 грн;

- від 12.11.2021 №4680 на суму 79 612,51 грн;

- від 19.11.2021 №4795 на суму 4 782,10 грн;

- від 14.02.2022 №532 на суму 1 041,50 грн;

- від 19.11.2021 №4797 на суму 573,66 грн;

- від 19.11.2021 №4796 на суму 7 557 грн;

- від 26.11.2021 №4925 на суму 14 939,28 грн;

- від 14.02.2022 №533 на суму 4 799,52 грн;

- від 26.11.2021 №4926 на суму 745,20 грн;

- від 17.08.2021 №3167 на суму 827,03 грн;

- від 06.09.2021 №3511 на суму 1 753,42 грн;

- від 12.10.2021 №4109 на суму 4 416,82 грн;

рахунки на оплату по замовленню:

- від 06.10.2021 №16223 на суму 25 296,95 грн;

- від 11.10.2021 №16492 на суму 40 015,58 грн;

- від 29.10.2021 №17860 на суму 79 612,51 грн;

- від 10.11.2021 №18712 на суму 5 823,60 грн;

- від 11.11.2021 №18819 на суму 573,66 грн;

- від 15.11.2021 №19074 на суму 7 557 грн;

- від 18.11.2021 №19366 на суму 19 738,80 грн;

- від 25.11.2021 №19920 на суму 745,20 грн;

- від 15.07.2021 №10372 на суму 3 364,02 грн;

- від 04.10.2021 №16004 на суму 4 969,20 грн.

Позивач вказує, що заборгованість за поставлений за вказаними вище видатковими накладними, ураховуючи часткову оплату, складає 152 322,74 грн.

Втім суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу за товар, виходячи з такого.

Так, видаткові накладні від 29.12.2021 №5444 на суму 25 926,95 грн; від 04.11.2021 №4512 на суму 40 015,58 грн; від 12.11.2021 №4680 на суму 79 612,51 грн; від 19.11.2021 №4795 на суму 4 782,10 грн; від 19.11.2021 №4797 на суму 573,66 грн; від 19.11.2021 №4796 на суму 7 557 грн; від 26.11.2021 №4925 на суму 14 939,28 грн; від 26.11.2021 №4926 на суму 745,20 грн; від 17.08.2021 №3167 на суму 827,03 грн; від 06.09.2021 №3511 на суму 1 753,42 грн, підписані представниками позивача та відповідача і скріплені печатками як Товариства, так і Холдингу.

Отже, належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами підтверджено поставку позивачем відповідачу товару на суму 176 732,73 грн.

Разом з тим, видаткові накладні від 14.02.2022 №532 на суму 1 041,50 грн; від 14.02.2022 №533 на суму 4 799,52 грн; від 12.10.2021 №4109 на суму 4 416,82 грн; підписані та скріплені печаткою лише зі сторони позивача.

Таким чином, позивачем не подано належних, допустимих, достовірних і вірогідних доказів, які б підтверджували факт поставки відповідачу товару на суму 10 257,84 грн.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар складає 141 638,55 грн.

17.02.2023 позивач надіслав відповідачу претензію №06/06-1, в якій вимагав протягом 10 днів з моменту отримання даної претензії здійснити оплату грошових коштів у розмірі 152 322,74 грн.

Факт направлення вказаної претензії на адресу відповідача і його бенефіціарних власників підтверджується описами вкладення та накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Слід зазначити, що Холдинг отримав претензію 13.03.2023, що підтверджується відповідною роздруківкою із сайту Укрпошти.

У свою чергу, відповідач відповіді на вказану претензію не надав і заборгованість не сплатив; доказів протилежного суду не подано.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 152 322,74 грн є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме - 141 638,55 грн.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення 1 067,78 грн втрат від інфляції та 1 251,97 грн 3%річних (період нарахування з 21.03.2023 по 28.06.2023).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, в силу приписів частини другої статті 530 ЦК України, враховуючи отримання відповідачем претензії 13.03.2023, прострочення стосовно оплати розпочалося з 21.03.2023, оскільки семиденний строк завершився 20.03.2023.

Втім, перевіривши здійснені позивачем розрахунки втрат від інфляції та 3 % річних, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні, оскільки, сума боргу, яка підлягає стягненню складає 141 638,55 грн.

Так, за розрахунком суду за визначений позивачем період розмір втрат від інфляції складає 2 133,94 грн і 3 % річних - 1 152,51 грн.

Відповідно до частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, враховуючи положення частини другої статті 237 ГПК України, з відповідача підлягає до стягнення 1 067,78 грн втрат від інфляції та 1 152,51 грн 3% річних.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Слід зазначити, що позивач просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Разом з тим, до позовної заяви не подано доказів понесення таких витрат, окрім ордеру та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОВК-СИСТЕМИ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий будівельний холдинг» про стягнення 154 642,49 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий будівельний холдинг» (код 39115189; 03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 8А, офіс 618) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОВК-СИСТЕМИ" (код 36971973; 04073, м. Київ, вул. Сирецька, 9, корпус 1-ф): 141 638 (сто сорок одну тисячу шістсот тридцять вісім) грн 55 коп. боргу; 1 067 (одну тисячу шістдесят сім) грн 78 коп. інфляційних втрат; 1 152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн 51 коп. 3 % річних і 2 496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) грн 84 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.08.2023.

Суддя Ігор Курдельчук