ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2443/23

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши заяву від 06.08.2023 (вх. № суду 152/23 від 09.08.2023) Фізичної-особи підприємця Мироненка Геннадія Миколайовича про забезпечення позову

встановив:

09.08.2023 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця Мироненка Геннадія Миколайовича надійшла заява від 06.08.2023 (вх. № суду 152/23 від 09.08.2023), в порядку ст.ст. 136-140 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмежено відповідальністю «Центрелектромережбудпроект» та наявні на рахунках, відкритих ТОВ «Центрелектромережбудпроект» в будь-яких банківських установах України, в межах ціни позову 53 092,83 грн.

В обґрунтування своєї заяви, заявник вказує на наявність за ТОВ «Центрелектромережбудпроект» заборгованості, яка виникла, у зв`язку із неналежним виконанням ТОВ «Центрелектромережбудпроект» своїх договірних зобов`язань щодо внесення орендної плати за користування нежитловим приміщенням, переданим заявником в оренду ТОВ «Центрелектромережбудпроект» на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 01/09/2021 від 01.09.2021.

Розглянувши заяву від 06.08.2023 (вх. № суду 152/23 від 09.08.2023) Фізичної особи-підприємця Мироненка Геннадія Миколайовича про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З урахуванням наведених висновків, заходи забезпечення позову повинні стосуватися та ґрунтуватися на достатньо обґрунтованих припущеннях, що невжиття їх може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості.

Заявник, з огляду на положення ч. 1 ст. 74 ГПК України, повинен довести відповідні обставини наявності вчинення дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань. У даному випадку заявник лише зазначає, що наявність у ТОВ «Центрелектромережбудпроект» заборгованості по орендній платі свідчить про систематичне невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед заявником та доводить існування реальних ризиків ускладнення та унеможливлення виконання рішення суду у даній справі. Жодних доказів на підтвердження здійснення ТОВ «Центрелектромережбудпроект» будь-яких дій, які в майбутньому можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення у даній справі до заяви про забезпечення позову не надано.

Таким чином, дослідивши збалансованість інтересів сторін, надавши оцінку поданим матеріалам щодо забезпечення позову, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати Фізичної особи-підприємця Мироненка Геннадія Миколайовича по сплаті судового збору за положеннями ст. 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір» відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 129, 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Мироненку Геннадію Миколайовичу в задоволенні заяви від 06.08.2023 (вх. № суду 152/23 від 09.08.2023) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому ст.ст. 254-255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано - 11.08.2023.

Суддя О.О. Христенко