ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Харків Справа № 913/203/23
Провадження №1/913/203/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія, м. Миколаїв
до відповідача Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, смт. Станиця Луганська Луганської області
про стягнення 8347 грн. 89 коп.
Суддя Зюбанова Н.М.
Без повідомлення та виклику учасників справи
Суть спору: про стягнення 8347 грн. 89 коп. боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу № 100/106 від 09.06.2021.
03.07.2023 суд відкрив провадження у цій справі у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.
Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження регулюються ст. 252 ГПК України, згідно з якою суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Як свідчать матеріали справи, сторони не заявляли відповідних клопотань.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі Указу Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України № 3275-ІХ, - з 05 годин 30 хвилин 18 серпня 2023 року на 90 діб, до 15.11.2023.
У відповідності до ст. 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (у редакції Закону від 21.04.2022 № 2217-IХ) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
У відповідності до наказу № 309 від 22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджений Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією.
Оскільки АТ "Укрпошта" не здійснює пересилання поштових відправлень до смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, тому суд з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі направив на його електронну адресу ухвалу суду від 03.07.2023, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідне повідомлення суд здійснив через розміщення на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).
Ухвала суду також була своєчасно розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору.

Так, відповідно до пункту 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі Правила) постачання електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію за вільними цінами.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії з 01.01.2019 ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія (позивач) є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії згідно постанови НКРЕКП від 14.06.2018 № 429.

09.06.2021 між ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія та споживачем - Станично-Луганською селищною військово-цивільною адміністрацією Щастинського району Луганської області було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 100/106.

Цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору (п. 1.1 договору).

Позивач додав до позову заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, підписану Станично-Луганською селищною військово-цивільною адміністрацією Щастинського району Луганської області.

В пункті 1.2 договору передбачено, що умови цього договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил.

За цим договором постачальник продає: ДК 021:2015-09310000-5 - електрична енергія споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. (п. 2.1.); споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.1.); спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п. 5.2.); ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором та на підставі актів прийняття-передавання електричної енергії, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4.); розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5.); оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 7 (семи) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 7 (семи) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем (п. 5.7.); споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору (п. 5.10 договору).

Згідно п. 2 комерційної пропозиції до договору постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Сторони визнають, що електронний документ (сформований, підписаний з використанням цифрового підпису та переданий за допомогою Сервісу) ідентичний за документацією та реквізитами з документом на папері, та кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через електропостачальника (п. 3 Комерційної пропозиції); у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором постачальник має право вимагати сплату пені (п. 5.8 договору); споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п. 6.2 договору); за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 договору).

Відповідно до пункту 13.1 договору цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

Початок постачання визначений в заяві-приєднання - 14 червня 2021 року.

Згідно п. 7 комерційної пропозиції, договір діє до 31.12.2021 (включно), а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачу були видані рахунки за грудень 2021 року №№ 100/106/12/1 від 10.01.2022 на оплату за розподіл електричної енергії (8765кВт*год.) на суму 15743 грн. 71 коп. та на оплату за спожиту електричну енергію (8765кВт*год.) на суму 18938 грн. 18 коп.

Оскільки відповідач оплату здійснив частково в сумі 26235 грн. 00 коп., утворилась заборгованість у сумі 8347 грн. 89 коп. (за послуги розподілу) та позивач звернувся до суду.

У відзиві на позовну заяву від 26.07.23 № 1079 відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що: позов поданий до неналежного відповідача, оскільки договір про постачання електричної енергії № 100/106 від 09.06.2021 був укладений із Станично-Луганською селищною військово-цивільною адміністрацією, правонаступником якої не є Станично-Луганська селищна військова адміністрація Щастинського району Луганської області;

- позивач безпідставно вимагає сплату боргу за розподіл електроенергії, оскільки згідно заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу № 100/106 від 09.06.2021 чітко вказано найменування оператора з яким споживач (Станично-Луганська селищна військово-цивільна адміністрація) уклав договір розподілу електричної енергії - ТОВ Луганське енергетичне об`єднання;

- копія рахунку № 100/106 від 10.01.2022 чітко підтверджує, що позивач надає послуги щодо постачання електроенергії Станично-Луганській селищній військово-цивільній адміністрації, а не розподілу електроенергії;

- копія акту про прийняття-передавання товарної продукції від 31.12.2021 не підписаний обома сторонами, в даному акті відсутній підпис споживача (Станично-Луганська селищна військово-цивільна адміністрація);

- копія платіжного доручення № 15 від 31 січня 2022 року, яка надана суду позивачем, чітко підтверджує, що відповідачем було сплачено 26325,00 грн. на рахунок позивача за спожиту електроенергію відповідно до договору № 100/106 від 09.06.2021.

У відповіді на відзив від 01.08.2023 № 03/13-1996 позивач відхиляє доводи відповідача та посилається на зміну назви Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області на Станично-Луганську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області, а тому наслідком зміни назви юридичної особи не є правонаступництво в цивільних відносинах.

Згідно з правовою позицією позивача, яка ґрунтується на пунктах 4.1. - 4.2. Правил послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов п. 3 Комерційної пропозиції через електропостачальника.

У запереченнях від 02.08.2023 № 1120 відповідач зазначає, що згідно з Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області утворено Станично-Луганську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області з новими начальником та структурою.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його повне задоволення з огляду на наступне.

Так, правове регулювання правовідносин сторін здійснюється Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, а також відповідними положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Положення ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 3.1.1 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Як встановлено судом, 09.06.2021 між ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія та споживачем - Станично-Луганською селищною військово-цивільною адміністрацією Щастинського району Луганської області було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 100/106 у відповідності до вказаних вище приписів чинного законодавства шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Як свідчать матеріали справи, важливе значення для вирішення спору має оцінка судом доводів сторін щодо кваліфікації особи відповідача саме як споживача електроенергії.

Так, Указом Президента України від 19.02.2021 № 62/2021 "Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області" утворено Станично-Луганську селищну військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області (ідентифікаційний код 43918777), з якою позивач уклав договір 09.06.2021 № 100/106.

Абзацом 4 ч. 11 ст. 3 Закону України Про військово-цивільні адміністрації встановлено, що повноваження військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, районних, обласних військово-цивільних адміністрацій також припиняються згідно із Законом України Про правовий режим воєнного стану.

Частиною 9 ст. 4 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII встановлено, що у зв`язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.

Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області на базі Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області утворено Станично-Луганську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області.

Як зазначено в цьому Указі, у зв`язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів, зазначених у частині першій цієї статті, повноваження відповідних військово-цивільних адміністрацій населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно Витягу, зробленого судом, ідентифікаційний код 43918777 належить Станично-Луганській селищній військовій адміністрації Щастинського району Луганської області.

Таким чином, з утворенням цієї військової адміністрації повноваження Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області були припинені, їх набув правонаступник - Станично-Луганська селищна військова адміністрація Щастинського району Луганської області, яка є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно зі ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Як встановлено судом відповідно до інформації щодо фактичного обсягу споживання за грудень 2021 року, наданої ТОВ Луганське енергетичне об`єднання, споживач за розрахунковий період отримав 8765 кВт*год. Після закінчення розрахункового періоду йому були виставлені рахунки № 100/106/12/1 від 10.01.2022 за спожиту електричну енергію в сумі 18939,18 гри. та розподіл електричної енергії в сумі 15734,71 гри.

Платіжним дорученням від 31.01.2022 № 15 відповідач сплатив 26325,00 грн., які були зараховані позивачем на оплату рахунків наступним чином: за спожиту електричну енергію в сумі 18939,18 грн. та решту 7386,82 грн. за розподіл електричної енергії. Борг за розподіл у сумі 8347 грн 89 коп. склав ціну позову.

Відповідно до Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

За умовами п. 5.10 договору споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати зазначається в комерційній пропозиції.

Пунктом 3 Комерційної пропозиції передбачено, що споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через електропостачальника.

За таких обставин вимоги про стягнення боргу у сумі 8347 грн 89 коп. за послуги розподілу електричної енергії відповідають умовам Правил та укладеного договору.

Щодо доводів відповідача про не підписання актів приймання-передавання товарної продукції, то згідно з пунктом 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Пунктом 4.14 Правил передбачено, що платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Як вбачається з заяви-приєднання оператором системи розподілу (ОСР), з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії є ТОВ Луганське енергетичне об`єднання. Отже факт отримання/не отримання і підписання/не підписання актів про прийняття-передавання товарної продукції не є підставою для несплати відповідачем за спожиту ним електричну енергію.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин вимоги про стягнення заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії за грудень 2021 року у сумі 8347 гри. 89 коп. є обґрунтованими та задовольняються судом повністю.

Витрати по судовому збору покладаються на відповідача повністю у сумі 2684 грн 00 коп. відповідно ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241, 247 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія до Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області про стягнення 8347 грн. 89 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, вул. Центральна, б. 25, ідент. код 43918777 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1, ідент. код 42129888 - 8347 грн. 89 коп. боргу з розподілу електричної енергії на р/р НОМЕР_1 МОУ АТ Ощадбанк України, код 42129888, МФО 326461 та 2684 грн. 00 коп. судового збору на р/р НОМЕР_2 в ПАТ БАНК ВОСТОК, МФО 307123, код 42129888, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 22.08.2023.

Суддя Наталія ЗЮБАНОВА