УХВАЛА

м. Київ

21.08.2023Справа № 910/12942/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРА" (69063, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Тургенєва/провулок Тихий, будинок 42/12, ) до Повного товариства "ПП "ЕРА-ДОН" І КОМПАНІЯ "ВАШ ЛОМБАРД" (01042, місто Київ, вулиця Чигоріна, будинок 12, кімната 8, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Повного товариства "ПП "ЕРА-ДОН" І КОМПАНІЯ "ВАШ ЛОМБАРД" заборгованості за договором на централізовану охорону об`єктів з використанням охоронно - тривожної сигналізації від 01.12.2019 у розмірі 72600,00 грн

Представники сторін не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СФЕРА" (стягувач) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу до Повного товариства "ПП "ЕРА-ДОН" І КОМПАНІЯ "ВАШ ЛОМБАРД" (боржник) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Повного товариства "ПП "ЕРА-ДОН" І КОМПАНІЯ "ВАШ ЛОМБАРД" заборгованості за договором на централізовану охорону об`єктів з використанням охоронно - тривожної сигналізації від 01.12.2019 у розмірі 72600,00 грн та передана 16.08.2023 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Подана заява обґрунтована тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Сфера» та повним товариством «ПП`Ера-Дон» і компанія «Ваш ломбард» був укладений договір № 1699 від 01.12.2019р., відповідно до якого ТОВ «Сфера» зобов`язувалось надавати послуги з охорони об`єктів боржника перерахованих у розрахунку-дислокації, що є додатку № 2 до договору.

З 01 грудня 2022 року договірні відносини за договором № 1699 від 01.12.2019р. були припинені.

Стягувач стверджує, що за ПП «ПП «Ера-Дон» і компанія «Ваш ломбард» після припинення дії договору залишилась заборгованість за надані послуги у сумі 24 000 грн. (не сплачені послуги охорони за серпень - 7800,00 грн., вересень 5400,00, жовтень 5400,00 грн. та листопад 5400,00 грн.).

Окрім того заявник вказує, що у відповідності до п. 2.7. договору у разі його розторгнення передана Замовнику/боржнику апаратура охоронної сигналізації демонтується і вилучається представниками виконавця, або оплачується Виконавцю зазначена у Додатку 2 договору її вартість.

Оскільки Боржник відмовляється надати можливість для демонтажу апаратури стягувач просить стягнути вартість апаратури на об`єктах замовника яка підлягає грошовій компенсації, відповідно до додатку № 2 до договору що діє з 01.09.2022р. та становить 40 200 грн.

Таким чином за розрахунком стягувача загальна сума заборгованості за договором № 1699 від 01.12.2019р. складає 72 600 грн.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРА", суд дійшов висновку, що подана заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 148 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 2. ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

Заявником у шапці та у прохальній частині заяви про видачу судового наказу зазначено наступну адресу боржника: 01042, місто Київ, вулиця Чигоріна, буд. 12, кв. 8, у той час, як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно місцезнаходження боржника - 01042, місто Київ, вулиця Чигоріна, будинок 12, кімната 8, а відтак заявником порушено п. 2. ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, а саме не зазначено вірне місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Згідно із частиною 1 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Окрім того за розрахунками стягувача загальна сума заборгованості складає 72 600,00 грн, а саме: заборгованість за надані послуги у сумі 24 000 грн. (не сплачені послуги охорони за серпень - 7800,00 грн., вересень 5400,00, жовтень 5400,00 грн. та листопад 5400,00 грн.) + вартість апаратури на об`єктах замовника, що становить 40 200 грн.

При додаванні вищевказаних сум 24000,00 грн + 40200,00 грн = 64200,00 грн.

Відтак, стягувачем не підтверджено належними доказами сума заборгованості, яка підлягає до стягнення, оскільки безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права безспірної грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "СФЕРА" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Повного товариства "ПП "ЕРА-ДОН" І КОМПАНІЯ "ВАШ ЛОМБАРД" заборгованості за договором на централізовану охорону об`єктів з використанням охоронно - тривожної сигналізації від 01.12.2019 у розмірі 72600,00 грн.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 21.08.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ