УХВАЛА

м. Київ

21.08.2023Справа № 910/11594/23

Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРФОМЕНС МАРКЕТИНГ УКРАЇНА"

до держава- російська федерація

про стягнення 16 741 398 грн., що є еквівалентом 457 808 дол.США або 429 807 євро

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перфоменс Маркетинг Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до держави - російської федерації в особі Міністерства оборони російської федерації про стягнення збитків у формі упущеної вигоди в розмірі 16741398,00 грн, що є еквівалентом 457808,00 доларів США, або 429807,00 євро, понесених у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення ухвали шляхом: - шляхом подання до суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; - шляхом подання суду доказів сплати судового збору у розмірі 251120,97 грн за розгляд справи Господарським судом міста Києва.

11.08.2023 від позивача надійшло клопотання про виправлення недоліків, в якому підтверджено, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Проте, суду не надано доказів сплати судового збору у розмірі 251120,97 грн, проте заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору з подальшим стягненням його з відповідача або надати відстрочку від сплати судового збору до прийняття рішення у справі. Позивач також просив поновити строк на усунення недоліків.

Ухвала суду від 27.07.2023 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана позивачем 11.08.2023, в зв`язку з чим строк на усунення недоліків позивачем не пропущено і він не підлягає поновленню.

Стосовно звільнення від сплати судового збору заявник вчергове посилається на приписи п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", водночас у клопотанні про виправлення недоліків позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору з подальшим покладенням обов`язку по оплаті на відповідача або відстрочити оплату судового збору до постановлення рішення суду у даній справі.

Щодо відсутності правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", враховуючи предмет та підстави позову, суд докладно навів відповідні мотиви в ухвалі від 27.07.2023 про залишення без руху позовної заяви, у зв`язку з чим повторне посилання заявника на приписи вказаної норми закону безпідставне.

Суд наголошує, що ст. 5 Закону України "Про судовий збір" чітко визначає перелік осіб та підстави для звільнення від сплати судового збору в зв`язку з військовою агресією і позивач не належить до кола осіб та підстав, передбачених ст. 5 зазначеного закону.

Стосовно клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору з подальшим покладенням обов`язку його оплати на відповідача або відстрочення оплати судового збору до постановлення рішення суду у даній справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як визначено ч. 2 вказаної норми, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, позивач, заявляючи клопотання, посилається на "ситуацію, в якій опинився весь без виключення бізнес в державі Україна", та на те, що сплата судового збору за вимогу про стягнення упущеної вигоди в розмірі 16741398,00 грн є надмірним тягарем для суб`єкта господарювання.

Поряд з цим, суд зазначає, що відстрочення та звільнення від сплати судового збору, передбачені ст. 8 Закону України "Про судовий збір", можуть бути надані судом за таких умов:

- розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи, проте позивач в даному випадку не є фізичною особою;

- також позивач не віднесений до осіб, які визначені п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону;

- предметом даного позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, оскільки позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 16741398,00 грн.

При цьому інших підстав для розстрочення/відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, зокрема, те, що судовий збір є надмірним тягарем, норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не містять.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. При цьому, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що звільнення юридичної особи від сплати судового збору за наявності майнового критерію, можливе виключно у випадку, якщо предметом позову у справі є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, у суду відсутні передбачені Законом підстави для задоволення клопотання позивача про розстрочення/відстрочення або звільнення позивача від сплати судового збору.

Суд звертається також до ухвали Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 380/3793/20, згідно з якою введення на території України воєнного стану не є саме по собі підставою для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Позивачем, у свою чергу, не надано доказів неможливості сплати судового збору, враховуючи майновий стан позивача як юридичної особи, та не надано доказів скрутного фінансового стану позивача, у зв`язку з чим суд відхиляє клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору або відстрочення від сплати судового збору до винесення рішення.

Додані до матеріалів позовної заяви та клопотання про виправлення недоліків документи не містять доказів сплати позивачем судового збору у визначеному законом розмірі, а саме 251120,97 грн.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем у встановлений строк, зважаючи на отримання ухвали 11.08.2023, не усунуто недоліки позовної заяви в частині надання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, зокрема у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів позивачу.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що за приписами ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст. 233-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфоменс Маркетинг Україна" до держави - російської федерації в особі Міністерства оборони російської федерації про стягнення збитків у формі упущеної вигоди в розмірі 16741398,00 грн, що є еквівалентом 457808,00 доларів США, або 429807,00 євро, понесених у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України з доданими до неї документами повернути позивачу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко