РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.08.2023Справа № 910/5355/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гердойця буд.5, Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Лисенка, 6, м. Київ, 01601, )

до Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, )

про стягнення 297 239, 02 грн,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач, АТ "Українська залізниця") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 297 239, 02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача існує перед позивачем заборгованість за договором про відповідальне зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву № ПЗ/НР-032787/НЮ від 08.07.2003 у сумі 297 239, 02 грн за 3-4 квартал 2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 відкрито провадження справі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.08.2022 до відділу діловодства суду від Державного агентства резерву України надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що витрати на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву позивачем за 3-4 квартал 2021 з відповідачем не узгоджено, акти взаєморозрахунків фактичних втрат у сумі, заявленій позивачем, відсутні, а тому підстави для сплати заявленої заборгованості відсутні.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним комітетом з державного матеріального резерву, правонаступником якого є Державне агентство резерву України (комітет) та Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця", правонаступником якого є АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" (зберігач) укладено 08.07.2003 договір № ПЗ/НР-032787/НЮ відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву (далі - Договір), предметом якого є зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву без користування ними зберігачем, що здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках зберігача (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з затвердженою номенклатурою у кількості та за вартістю згідно з актом форми № 1. Передбачені договором форми актів затверджуються комітетом.

Згідно із п. 2.1 Договору зберігач зобов`язаний забезпечити належне зберігання цінностей і вести бухгалтерський облік на позабалансовому рахунку зберігача.

Пунктом 2.8 Договору передбачено, що зберігач щороку разом з річним звітом форми № 12 зобов`язаний подавати зведений кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на наступний рік згідно "Порядку відшкодування залізницям України витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей мобілізаційного резерву", який погоджений Держкомрезервом України і Укрзалізницею від 17.01.2003, а також плани зміни та освіження матеріальних Цінностей мобілізаційного резерву на рік, що планується.

Відповідно до п. 3 Договору комітет зобов`язаний: відшкодувати зберігачу витрати на зберігання цінностей згідно з погодженим зведеним кошторисом витрат між зберігачем та комітетом у межах асигнувань, передбачених на ці цілі. Оплачувати зберігач вартість робіт із закладення (поставки) цінностей за узгодженими регульованими або договірними оптово-відпускними цінами, що діють на час закладення (поставки). Контролювати додержання умов зберігання цінностей, їх наявність та якісний стан. Повертати зберігачу погоджений, або з зауваженнями, кошторис витрат на зберігання цінностей протягом 30 днів з моменту його отримання.

Відшкодування витрат за зберігання цінностей визначається згідно з щорічно погодженим комітетом зведеним кошторисом витрат зберігача, який здійснює відповідальне зберігання цих цінностей мобілізаційного резерву (п. 4.1 Договору).

У пункті 4.3 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 19.11.2014) сторони погодили, що зберігач надає комітетові щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним, звіти про фактичні витрати за зберігання цінностей, що підтверджується актом по відшкодуванню витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

Згідно п. 4.4 Договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 19.11.2014) оплата витрат (з урахуванням податку на додану вартість) зберігачу за зберігання цінностей мобілізаційного резерву Держрезервом здійснюється на підставі актів по відшкодуванню витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним кварталом.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом усього терміну зберігання цінностей мобілізаційного резерву (п. 7.3 Договору).

На виконання умов договору відповідач передав позивачу в особі його регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на зберігання матеріальні цінності.

Позивачем як зберігачем на виконання умов Договору надавався відповідачеві Кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву по регіональній філії Південно-Західна залізниця АТ «Українська залізниця», згідно якого витрати АТ «Українська залізниця» на зберігання матеріальних цінностей у 2021 році складатимуть загальну суму 214 656, 16 грн з ПДВ.

Листом вих. № 1064/0/4-21 від 29.04.2021 відповідач повідомив позивача про непогодження кошторису та повернення його на доопрацювання згідно викладених у вказаному листу зауважень.

Листом вих. № Н/НЗІ-08/943 від 02.07.2021 позивач направив на адресу відповідача: доопрацьований кошторис витрат на зберігання цінностей мобілізаційного резерву на 2021 рік, у відповідності до якого витрати позивача на зберігання матеріальних цінностей у 2021 році складатимуть 744 976,12 грн з ПДВ; акт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року на суму 187 259,05 грн; звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей за І квартал 2021 року; акт звірки взаєморозрахунків на утримання матеріальних цінностей станом на 31.03.2021.

Листом вих. № 1803/0/4-21 від 26.07.2021 відповідач повернув погоджений кошторис витрат на 2021 рік на суму 744 976, 12 грн з ПДВ.

Листами № Н/НГ-0/1694, № Н/НГ-08/1693 від 12.10.2021 позивач надіслав відповідачу звітні документи для відшкодування витрат: акт на відшкодування витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за ІІІ квартал 2021 року, звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву по регіональній філії Південно-Західна залізниця АТ «Українська залізниця» за ІІІ квартал 2021 року на суму 415 136, 21 грн; акт звірки взаєморозрахунків на утримання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву станом на 31.09.2021.

Листами № Н/НЗ-01/08/28, № Н/НЗ-01-08/27 від 14.01.2022 позивач надіслав відповідачу звітні документи для відшкодування витрат: акт на відшкодування витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за ІV квартал 2021 року, звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву по регіональній філії Південно-Західна залізниця АТ «Українська залізниця» за ІV квартал 2021 року на суму 609 745, 12 грн; акт звірки взаєморозрахунків на утримання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву станом на 31.12.2021.

Вказані документи було направлено на адресу відповідача, що підтверджується фіскальними чеками, які містяться в матеріалах справи.

Як убачається з матеріалів справи, акти на відшкодування витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву Державним агентством резерву України не було підписано та на виконання вимог п. 4.4 Договору не здійснено оплату витрат.

Докази повернення зберігачу актів на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за ІІІ - ІV квартали 2021 року з зауваженнями та викладенням підстав їх не підписання відповідачем суду та оплати вказаної заборгованості під час розгляду справи не надано.

Спір у цій справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань з відшкодування витрат позивача на утримання у ІІІ та ІV кварталах 2021 року цінностей мобілізаційного резерву згідно Договору, у зв`язку з чим у Державного агентства резерву України виникла заборгованість у розмірі 297 239, 02 грн.

Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором зберігання.

Відповідно до частини першої статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною першою статті 946 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про державний матеріальний резерв" державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом. У складі державного резерву створюється незнижуваний запас матеріальних цінностей (постійно підтримуваний обсяг їх зберігання).

Статтею 2 Закону України "Про державний матеріальний резерв" визначено, що відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву - зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву.

Нормами частини третьої статті 7 Закону України "Про державний матеріальний резерв" встановлено, що фінансування витрат підприємств, установ і організацій, пов`язаних з обслуговуванням і зберіганням, списання збитків від уцінки і природних втрат матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, зокрема коштів, одержаних від позичання матеріальних цінностей державного резерву, а також коштів, одержаних від реалізації розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України "Про державний матеріальний резерв" відшкодування витрат підприємствам, установам і організаціям, що виконують відповідальне зберігання, оплата тарифу за перевезення вантажів, спеціальної тари, упаковки, послуг постачальницько-збутових організацій за поставку і реалізацію матеріальних цінностей державного резерву провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідач передав позивачу в особі його регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на зберігання матеріальні цінності, а також між сторонами було погоджено кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву по філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" на 2021 рік у розмірі 744 976,12 грн (разом з ПДВ).

На виконання умов пункту 4.3 Договору позивачем направлялись відповідачу звіти за кожний за ІІІ та IV квартали 2021 року та акти на відшкодування витрат на зберігання розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву регіональною філією "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" за ІІІ та IV квартали 2021 року, а також документи, які підтверджують витрати на зберігання та акти звірки взаєморозрахунків.

Так, згідно наданих АТ "Українська залізниця" документів витрати позивача в особі його регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на зберігання матеріальних цінностей у ІІІ кварталі 2021 року склали 112 630, 11 грн, що підтверджується звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за ІІІ квартал 2021 року та актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за ІІІ квартал 2021 року. У IV кварталі 2021 року - 184 608, 91 грн, що підтверджується звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за IV квартал 2021 року та актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за IV квартал 2021 року.

Вказані акти на відшкодування витрат на зберігання цінностей та звіти про витрати на зберігання цінностей за ІІІ - IV квартали 2021 року (разом із документами, які підтверджують витрати на зберігання цінностей, актами звірки взаємних розрахунків тощо) були направлені відповідачу, що встановлено з наявних у матеріалах справи документів.

Факт одержання відповідачем вказаних листів із долученими до них документами, зокрема, звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за ІІІ квартал 2021 року, актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за ІІІ квартал 2021 року на суму 112 630, 11 грн, звітом про витрати на зберігання матеріальних цінностей за IV квартал 2021 року та актом на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за IV квартал 2021 року на суму 184 608, 91 грн, також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проте направлені позивачем документи відповідач не повернув з погодженим або без погодження, із зазначенням недоліків.

В контексті цього суд зазначає, що не підписання Державним агентством резерву України актів не свідчить про відсутність (невиникнення) у Державного агентства резерву України обов`язку із відшкодування АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" витрат на зберігання цінностей, та не є обґрунтованою підставою для відмови від сплати на користь позивача відшкодування витрат на зберігання.

Судом не беруться до уваги доводи відповідача щодо неузгодження витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за спірний період, оскільки матеріали справи містять погоджений, затверджений обома сторонами та скріплений їх печатками кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на 2021 рік.

Приписами частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача обов`язку за Договором із відшкодування витрат на зберігання позивачем в особі його регіональної філії матеріальних цінностей за ІІІ квартал 2021 року у розмірі 112 630, 11 грн та за IV квартал 2021 року у розмірі 184 608, 91 грн, що у загальній сумі складає 297 239, 02 грн.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 4.4 Договору (в редакції Додаткової угоди № 4 від 19.11.2014) оплата витрат (з урахуванням податку на додану вартість) зберігачу за зберігання цінностей мобілізаційного резерву Держрезервом здійснюється на підставі актів по відшкодуванню витрат за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним кварталом.

Керуючись частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України та пунктом 4.4 Договору, суд дійшов висновку, що станом на час розгляду цього спору відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання із відшкодування позивачу витрат на зберігання.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначені положення законодавства також кореспондуються зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на наведене правове регулювання та у зв`язку з встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат позивачу за зберігання цінностей мобілізаційного резерву за ІІІ та ІV квартали 2021 року у визначений Договором строк, а відтак доведеності факту наявності простроченої заборгованості з відшкодування витрат за зберігання цінностей у загальному розмірі 297 239, 02 грн, позовні вимоги АТ "Українська залізниця" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру на суму 297 239, 02 грн АТ "Українська залізниця" сплачено судовий збір у розмірі 4 458, 59 грн.

Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 28; ідентифікаційний код 37472392) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6; ідентифікаційний код ВП 40081221) заборгованість у розмірі 297 239 (двісті дев`яносто сім тисяч двісті тридцять дев`ять) грн 02 коп. та судовий збір у розмірі 4 458 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн 59 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.08.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА