ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 Справа № 914/3287/22

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів», м. Львів,
до відповідача 1:Макарухи Романа Михайловича , м. Судова Вишня Львівської області,
до відповідача 2:ОСОБА_2 , с. Гостинцеве Мостиського району Львівської області,
про:звернення стягнення на предмет іпотеки.
За участю представників сторін:
позивача:Вертас М. М. - адвокат,
відповідача 1:Попов Д. І. - адвокат,
відповідача 2:не з`явився.
Судові процедури.

1. На розгляд суду АТ АКБ «Львів» подало позов до відповідача 1: Макарухи Р. М. та відповідача 2: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просить в рахунок погашення кредитної заборгованості, що складає 1'138'789,90 грн (з яких: 433'715,12 грн - заборгованість по кредиту; 444'783,33 грн - заборгованість по відсотках; 17'200,00 грн - заборгованість по щомісячній комісії за період з листопада 2015 року по грудень 2022 року включно; 95'024,40 грн - заборгованість по пені за період з 01.02.2016 по 16.03.2020 включно; 112'252,09 грн - інфляційне збільшення та 35'814,96 грн - 3 відсотки річних від простроченої суми згідно з ст. 625 ЦК України) звернути стягнення на Предмет іпотеки - нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, які згідно з рішення Мостиського районного суду Львівської області від 07.11.2022 у справі № 448/1054/22 належать Макарусі Р. М. і на час звернення з цим позовом зареєстровані за ОСОБА_2 . Спосіб реалізації предмета іпотеки визначити шляхом проведення електронного аукціону за початковою ціною на рівні звичайних цін на такий вид майна.

2. Разом з позовом Банком подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою заявник просить накласти арешт на вищевказане нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю та земельну ділянку, які згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.11.2022 у справі № 448/1054/22 належать Макарусі Р. М. і на час звернення з цим позовом зареєстровані за ОСОБА_2 .

3. Ухвалою суду від 26.12.2022 заяву Банку про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на вищевказане нерухоме майно.

4. Ухвалою суду від 12.01.2023, після отримання відповідей на запити про місце реєстації фізичних осіб відповідачів, судом відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.02.2023.

5. 03 лютого 2023 року відповідчаем 1 заявлено клопотання про зустрічне запезпечення позову.

6. Підготовче засідання 07.02.2023 відкладено на 08.02.2023, також відкладено вирішення питання зустрічного забезпечення позову.

7. 07.02.2023 позивачем подано письмові пояснення щодо зустрічного забезпечення позову, у якому останній просить відмовити у задоволення поданого клопотання.

8. Ухвалою суду від 08.02.2023 клопотання Макарухи Р. М. про зустрічне забезпечення позову задоволено частково, зобов`язно АТ АКБ «Львів» внести на депозитний рахунок суду 60'000,00 грн протягом 10 днів з дня постановлення цієї ухвали. Протокольною ухвалою від 08.02.2023 підготовче засідання відкладено на 28.02.0223.

9. Відповдіач 1, 10.02.2023 подав відзив на позов, у якому просив поновити строк на його подання, залишити позов без руху, відмовити у задоволенні позову та стягнути судові витрати.

10. 20.02.2023 Банком подано до суду докази внесення зустрічного забезпечення.

11. Протокольною ухвалою від 28.02.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 14.03.2023.

12. Макаруха Р. М. 13.03.2023 подав до суду клопотання про долучення доказів, разом із проханням про поновлення строку для їх подання.

13. 20.03.2023 від ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

14. 27.03.2023 Банком подано додаткові пояснення по суті справи та заяву щодо позовної давності.

15. Підготовче засідання 28.03.2023 не відбулось з підстав, вказаних в ухвалі суду від 31.03.2023, наступне підготовче засідання призначено на 06.04.2023.

16. Протокольною ухвалою суду від 06.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову бех руху та поновлено строк для подання доказів.

17. Ухвалою суду від 06.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.05.2023. Розгляд справи по суті відкладався на 25.05.2023.

18. 25.05.2023 відповідачем 1 подано додаткові пояснення разом з доказами та клопотання про поновлення строку для подання таких доказів. Протокольною ухвалою суду від 25.05.2023 відповідачу 1 поновлено строк для подання доказів. У судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошувались перерви до 06.07.2023, до 25.07.2023, 27.07.2023 та до 03.08.2023.

19. Також Банком 05.07.2023, а Макарухою Р. М. 20.07.2023 подано додаткові пояснення по суті справи.

20. У судовому засіданні 03.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції учасників процесу.

Обґрунтування позивача (т. 1 а.с 1-11).

21. ПАТ АКБ «Львів» (правонастпником якого є позивач) у 2014 році уклало з ФОП Макарухою Р. М. Генеральний договір кредитної лінії №03/06-164. Згідно з Додатковим договором № 1 від 28.05.2014 на суму 194'000,00 грн та згідно з Додатковим договором № 2 від 05.06.2014 на суму 200'000,00 грн Банк надав Позичальнику кредитні кошти зі сплатою 27 відсотків річних на строк до 27.05.2021. Між сторонами 17.06.2015 укладено Додаткову угоду № 3 , у якій сторони погодили максимальний ліміт заборгованості у розмірі 434'000,00 грн та погодили новий графік погашення, строк виконання до 27.05.2021 включно.

22. 28.05.2014 між Банком та Макарухою Р. М. укладено Договір іпотеки (зі змінами від 18.06.2015) згідно з умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно - нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

23. Згідно з розрахунком Банку з 01.01.2016 Позичальник припинив виконання своїх зобовязань з повернення кредиту та інших платежів.

24. Банк 06.02.2017 на підставі іпотечного застереження задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Вподальшому, 23.02.2017 Банк відчужив ОСОБА_2 предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу.

25. Макаруха Р. М. 18.01.2018 звернувся до Мостиського районного суду Львівської області з позовом до Банку про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Банком. Рішенням Мостиським районним судом Львівської області від 21.07.2021 у справі № 448/51/18, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду 04.04.2022 позов задоволено, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Банком.

26. Так позивач вказує, що довідався про порушення свого права та законного інтересу саме з 04.04.2022, коли рішення у справі № 448/51/18 набрало законної сили.

27. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.11.2022 у справі № 448/1054/21 витребувано з володіння ОСОБА_2 на користь Макарухи Р. М. нежитлову будівлю та земельну ділянку (предмет іпотеки). Вказане рішення набрало законної сили, але не реалізоване, Макаруха Р. М. не зареєстрував за собою спірного майна, а ОСОБА_2 неможе самостійно в добровільному порядку повернути спірне майно, оскільки для цього потрібно здійснити певні реєстраційні дії, які остання не може вчинити в силу закону.

28. Станом на 12.12.2022 позивач не може відновити запис про іпотеку та її обтяженя оскільки предмет іпотеки зареєстровано за ОСОБА_2 , яка не є Іпотекодавцем та стороною договору іпотеки.

29. Отже, у зв`язку з тим, що рішенням у справі № 448/51/18 скасовано державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Банком, Іпотекодержатель АТ АКБ Львів» не набув права власності на предмет іпотеки, зобов`язання за кредитним договором залишились не виконані, а іпотека не припинилась.

30. У разі скасування реєстрації за Банком, у зв`язку з чим з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено у зв`язку з задоволенням вимог Кредитора. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. На даний час, рішення про державну реєстрацію прав на предмет іпотеки за Банком скасовано (право власності за банком скасовано), відповідно скасовані рішення не породжують жодних правових наслідків з моменту їх винесення - 01.02.2017.

31. Таким чином, в даному випадку має місце презумпція правомірності правочину, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, створені обов`язки підлягають виконанню, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

32. Слід звернути увагу на те, що мають враховувати сутність іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, а ефективним відновленням прав кредитора у зв`язку зі скасуванням реєстрації права власності за Банком є саме застосування передбаченої угодою сторін процедури звернення стягнення на іпотечне майно як однієї з умов надання (отримання) кредиту. Аналогічні правовідносини і правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц.

33. Правовою підставою позову визначено ч. 2, 3 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» згідно з якими надсилання письмового повідомлення про усунення порушень не вимагається якщо дане звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться в судовому порядку і у Банку є загроза втрати іпотечного майна, оскільки немає іпотечного обтяження та майно може бути відчужене без згоди Банку.

34. Додатково позивач зазначає, що до матеріалів справи № 448/51/18 про скасування державної реєстрації прав за Банком були надані листи-вимоги від 08.12.2015 за вих. № 1177/012 та від 18.03.2016 за вих. № 150/0-12 з повідомленнями про вручення, про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки для Іпотекодержателя, однак рішенням суду по даній справі встановлено, що у Банку немає належних підтверджень їх надсилання, що унеможливлює застосування юридичних наслідків даних листів-вимог.

35. Таким чином, до моменту звернення з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні письмові повідомлення та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, термін зобов`язання Банком в односторонньому порядку не змінювався, а позов подано згідно з ч. 2, 3 ст.35 Закону України «Про іпотеку».

36. Судові витрати складаються з витрат на оплату судового збору.

Заперечення відповідача 1 (т. 2 а.с. 16-45).

37. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане, позивач на підставі частини першої статті 1048 ЦК України (на яку покликається АТ АКБ «Львів» у позовній заяві) не мав права додатково нарахувати проценти за користування позикою (кредитом) за період після настання терміну повернення позики, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем.

38. Відповідач 1 вказує, що позивач неодноразово направляв Макарусі Р. М. листи-вимоги про усунення порушень та дострокове виконання кредитних зобов`язань, повернення позики, сплати процентів тощо. Це зокрема вимоги від 12.11.2015 за вих. № 1099/0-12, від 08.12.2015 за вих. № 1177/0-12, від 18.03.2016 за вих. № 150/0-12, з якою відповідач ознайомився під час розгляду судової справи № 448/51/18. Тому підстави для задоволення позовних вимог АТ АКБ «Львів» щодо стягнення відсотків за користування кредитом за період з 12.11.2015, з моменту пред`явлення вимоги, по 27.05.2021, закінчення строку кредитування - відсутні.

39. Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно з ст. 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас, сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення заборгованості після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Реалізуючи своє право, передбачене частиною 2 статті 1050 ЦК України, надсилаючи вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту разом із нарахованими процентами та штрафними санкціями, кредитор в односторонньому порядку змінює строк виконання зобов`язання за кредитним договором і строк виконання зобов`язання за договором настає достроково.

39.1. Тому, нарахування АТ АКБ «Львів» відсотків за користування кредитом, а також пені по Генеральному договору кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 року після 12.11.2015 року у зв`язку з пред`явленням кредитором вимоги до боржника про дострокове погашення заборгованості - є протиправним. Як вбачається з позовної заяви АТ АКБ «Львів» здійснено розрахунок заборгованості по кредиту в розмірі 1'138'789,90 грн, в тому числі заборгованості по відсотках в розмірі 444'783,33 грн за період з 31.08.2015 по 27.05.2021, що є неправомірним, оскільки згідно роз`яснень, викладених у постановах ВП ВС від 14 лютого 2018 року, 28 березня 2018 року, від 25 травня 2021 року та інших після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту нарахування та стягнення Банком процентів за користування кредитом та пені є безпідставним.

40. Також відповідач 1 зазначає, що неправомірним є нарахування в період з 06.02.2017 та стягнення кредитної заборгованості, оскільки позивачем звернуто стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб - набуття 06.02.2017 права власності на предмет іпотеки в рахунок повного погашення кредитної заборгованості. Незаконним є також нарахування та стягнення з відповідача Макарухи Р. М. відсотків по кредиту та пені починаючи з 06.02.2017, коли позивач фактично набув право власності на предмет іпотеки, оскільки позивач повністю погасив заборгованість по кредиту за рахунок предмета іпотеки, що підтверджується розрахунком заборгованості в цей період.

40.1. Згідно з розрахунком заборгованості до набуття права власності АТ АКБ «Львів» на предмет іпотеки в позасудовому порядку станом на 01.02.2017 загальна заборгованість відповідача 1 становила 638'608,85 грн в тому числі : 433'715,12 грн - заборгованість по кредиту; 173'822,39 грн - заборгованість по відсотках; 3'200,00 грн - заборгованість по щомісячній комісії за період з листопада 2015 року по лютий 2017 року включно; 27'871,34 грн - заборгованість по сплаті пені. Предмет іпотеки був набутий у власність у позасудовий спосіб за аналогічною вартістю 638'608,85 грн без ПДВ.

40.2. Відтак, помилковим є твердження позивача, що у випадку скасування рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 у справі № 448/51/18, яке набрало законної сили 04.04.2022, рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за банком, у останнього виникає право на здійснення нарахування (перерахунку) кредитної заборгованості за попередній період за умовами визначеними в договорі, оскільки наявність судового спору чи пред`явлення вимоги кредитором самі по собі припиняють дію кредитного договору та дотримання умов, строків платежів, ставок тошо, визначених в ньому. Таким чином, з моменту набуття права власності на нерухоме майно 06.02.2017 у банку були відсутні законодавчо визначені підстави для продовження нарахування кредитної заборгованості, а також підстави для її перерахунку до закінчення строку кредитного договору 27.05.2021, після скасування судовим рішенням державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

41. Після набуття предмету іпотеки у власність, позивач ПАТ АКБ «Львів» продав дане майно відповідачу 2 - ОСОБА_2 . Відчуження зазначеного майна відбулось за ціною 680'134,94 грн, а саме продаж будівлі вчинено за ціну 669'689,94 грн, продаж земельної ділянки вчинено за ціну 10'445,00 грн.

41.1. Відповідно до Звіту КП «Львівське бюро експертів-оцінювачів» №12017 1 від 23.02.2017 про оцінку майна - нежитлової будівлі (магазину непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного на замовлення Макарухи Р.М. відразу після реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ АКБ «Львів» 06.02.2017 та Висновку про вартість майна від 23.02.2017 - ринкова вартість нерухомого майна станом на 23.02.2017 становила 2'563'122 грн. Згідно Висновків про вартість нерухомого майна та Звітів про оцінку майна від 15.09.2021, виконаними ПП «Оціночна компанія «Апекс» (сертифікат ФДМУ №75/19 від 31.01.2019 року), станом на 2021 рік вартість нежитлової будівлі становить 3'059'400 грн, а вартість земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0867 загальною площею 0,008 га, становить 53'800 грн.

41.2. Законодавством передбачено дійсність іпотеки тільки у випадку переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, навіть якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Проте, у даній справі майно не було відчужено іпотекодавцем, а іпотекодержателем АТ АКБ «Львів» набуто право власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі застереження в іпотечному договорі, та в подальшому відчужене банком як власником майна за договором купівлі-продажу іншій особі - ОСОБА_2 . Тобто, з моменту набуття права власності на нерухоме майно ПАТ АКБ «Львів», - іпотека як вид забезпечення припинилася, оскільки кредитор (іпотекодержатель, банк) набув право власності на предмет іпотеки та задовольнив свої вимоги за рахунок переданого боржником в іпотеку нерухомого майна. Таким чином, після набуття позивачем права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку згідно з ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та відчуження цього майна за відплатним договором покупцю ( ОСОБА_2 ), іпотека припинилася, як і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.

41.3. Також відповідач 1 вказує, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, що підтверджують обтяження іпотекою нерухомого майна щодо якого звертається стягнення.

42. Щодо пропуску строку позовної давності з вимогами про стягнення основної суми кредиту, відсотків та кредиту. Як вбачається з графіку погашення кредиту згідно Додаткового Договору № 3 від 17.06.2015 до Генерального договору, відповідач 1 повинен був 01.07.2015 перерахувати суму платежу за розрахунковий період - 4'557,00 грн (проценти за користування кредитом). Проте, згідно розрахунку заборгованості по кредиту Макарухи Р.М. було сплачено 3'903,44 грн. 03.08.2015 позичальник повинен був перерахувати за розрахунковий період - 10'090,50 грн (проценти за користування кредитом). В подальшому 31.07.2015 року позивачем нараховано процентів за користування кредитом - 10'083,88 грн, проте боржником сплачено тільки 7'498,57 грн і т.д. Відтак, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості з даного щомісячного платежу (проценти за користування кредитом) розпочався з наступного дня після настання терміну внесення платежу, тобто з 02.07.2015 та сплив 03.07.2018 щодо процентів, та 03.07.2016 щодо стягнення неустойки. З 01.01.2016 згідно розрахунку заборгованості та графіку платежів відповідач 1 припинив виконання умов договору щодо погашення основної суми кредиту.

42.1. З позовом про погашення заборгованості за період з 31.08.2015 по відсотках (01.01.2016 по тілу кредиту, з листопада 2015 року по комісії, з 01.02.2016 по пені) по 27.05.2021 по Генеральному договору із змінами і доповненнями позивач звернувся до суду тільки 22 грудня 2022 року (заборгованості по кредиту, по відсотках, комісії та пені), тобто поза межами трирічного (річного - в частині неустойки) строку позовної давності, а тому позивачем пропущено строк звернення до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог з цих підстав.

42.2. Також до 22 грудня 2022 року (дня звернення позивача до суду) позовна давність спливла за вимогою позивача про стягнення пені стосовно кожного чергового платежу, що передував 22 грудня 2021 року, та який позичальник (відповідач Макаруха Р.М. ) мав вносити кожного календарного місяця згідно встановленого графіку погашення у Додатковому Договорі № 3 від 17.06.2015.

43. Щодо пропуску строку позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Чинне законодавство передбачає право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета Іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло у кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Отже у спірних правовідносинах позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця про звернення стягнення на іпотечне майно протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, а саме по закінченню тридцяти днів після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду АТ АКБ «Львів» з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки сплив ще в грудні 2018 року з врахуванням отриманої вимоги № 1099/0-12 18.11.2015.

44. Якщо позивач (банк) вважає, що іпотека є чинною та не є припиненою, то такий повинен був надіслати вимогу боржнику (іпотекодавцю) про усунення порушення основного зобов`язання відповідно до ст. ст. 35, 42 ЗУ «Про іпотеку», а також положень кредитного договору та договору іпотеки від 28.05.2014 року. Проте, таких дій, всупереч вищенаведеним положенням АТ АКБ «Львів» не вчинено, що є недотриманням норм, які вказують на необхідність вчинення певних дій перед зверненням стягнення на предмет іпотеки, та недотримання яких є самостійною підставою для відмови у позові. Також, відповідач 1 вказує, що у матеріалах справи немає доказів наявності кредитної заборгованості у розмірі 1'138'789,90 грн, за відсутності належного розрахунку.

45. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (витрати на правову допомогу) складають 35'000,00 грн, з яких 15'000,00 грн уже понесені витрати.

Позиція відповідача 2 (т. 2 а.с. 168-169).

46. 23.02.2017 ОСОБА_2 набула у власність спірне майно, яке тепер є предметом спору. Однак, на підставі рішень Мостиського районного суду Львівської обалсті від 21.07.2021 у справі № 448/51/18, яке набрало законної сили 04.04.2022 після залишення його постановою Львівського апеляційного суду без змін та рішення Мостиського районного суду Львівської обалсті від 07.11.2022 у справі № 448/1054/21, скасовано реєстрацію права власності на це майно за банком, та витребувано спірне майно у ОСОБА_2 на користь Макарухи Р. М.

47. Макаруха Р. М. рішення про витребування не виконує, а ОСОБА_2 немає можливості самостійно вчини дії щодо зняття майна з реєстрації за собою, у зв`язку з відсутнітю відповідного правового механізму.

48. Після витребування майна за рішенням суду, Банком повернуто ОСОБА_2 кошти, які були оплачені останньою за договором купівлі-продажу. Зважаючи на вказане, ОСОБА_2 вважає заявлені вимоги підставними та обґрунтованими, оскільки вимоги кредитора боржником не виконані і ці вимоги не задоволені за рахунок предмета іпотеки.

49. Також відповідач 2 просить не покладати на нього судового збору, адже даний спір виник виключно із непрамомірних дій відповідача 1.

Обставини справи.

50. 28 травня 2014 року між АТ АКБ «Львів» та ФОП Макарухою Р. М. укладено Генеральний договір кредитної лінії № 03/06-164 (надалі Кредитний Договір). За умовами цього Кредитного договору, Банк зобов`язується відкрити Позичальнику невідновлювальну Кредитну Лінію з максимальним лімітом заборгованості, в межах якої надавати йому Кредити у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором та Додатковими Договорами до нього, а Позичальник зобов`язується повернути Кредити, сплатити проценти та комісії за користування ними, а також сплатити інші платежі, передбачені цим Договором. Максимальний ліміт заборгованості за Кредитною Лінією та валюта кедитування 400'000,00 грн, процентна ставка 27 відсотків річних. Строк дії Кредитної лінії включно до 27.05.2021 (т. 1, а.с. 38-46).

51. Додатковим договором № 1 до Генерального Договору Кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 в межах максимального ліміту заборгованості за відкритою Кредитною лінією, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 194'000,00 грн. Кредит надається на строк до 27.05.2021 включно, за передбаченим графіком погашення. Позичальник зобов`язується сплачувати Банку проценти у розмірі 27 відсотків річних, порядок і сплата яких визначений у Генеральному Договорі Кредитної лінії (т. 1 а.с. 47-49).

52. Додатковим договором № 2 від 05.06.2014 до Генерального договору Кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 в межах максимального ліміту заборгованості за Кредитною Лінією, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 200'000,00 грн. Кредит надається на строк до 27.05.2021 включно, за погодженим графіком. Позичальник зобов`язується сплачувати Банку проценти у розмірі 27 відсотків річних, порядок і сплата яких визначений у Генеральному Договорі Кредитної лінії (т. 1 а.с. 50-52).

53. Згідно з Меморіальним ордером від 28.05.2014 позичальнику надано 194'000,00 грн, згідно з Меморіальним ордером від 05.06.2014 позичальнику надано 200'000,00 грн. (т. 1 а.с. 56).

54. Додатковим договором № 3 від 17.06.2015 до Генерального договору Кредитної лінії виклали п. 2.1.1. розділу 2 в наступній редакції: Максимальний ліміт заборгованості за Кредитною лінією та валюта кредитовання 434'000,00 грн (дане збільшення пов`язане із приєднанням прострочених відсотків в сумі 26'074,46 грн до основної суми боргу та погашення зобов`язань по овердрафту № 2014/12/0171 від 05.06.2014 ,укладеного між Банком та Макарухою Р. М. у розмірі 30'000,00 грн. Викласти п. 1 Додаткового договору № 1 від 28.05.2014 у наступній редакції: В межах максимального ліміту заборгованості за відкритою кредитною лінією, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 434'000,00 грн. Кредит надається на строк до 27.05.2021 включно, з наступним графіком погашення (т. 1 а.с. 53-55).

55. Відповідно до Договору іпотеки від 28.05.2014, укладного між АТ АКБ «Львів» та Макарухою Р. М. , іпотекою за даним Договором забезпечуються вимоги Іпотекорержателя, що випливають з умов Генерального договору кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 та додатків до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому… іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Іпотекодержателем, викладених у Основному зобов`язанні, передає в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: - нежитлову будівлю, що знаходиться в АДРЕСА_1 …, нежитлова будівля знаходиться на земельній ділянці площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення посвідченого Кубарою О. С., … - надалі - предмет іпотеки. Заставна вартість нежитлової будівлі визначається сторонами в сумі 579'456,45 грн. Заставна вартість земельної ділянки визначається Сторонами в сумі 5'600,00 грн (т. 1 а.с. 57-64).

56. Пунктом 5.4. Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за цим Договором на розсуд Іпотекодержателя може здійснюватись на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя викладеним в розділі 6 (п. 6.1., 6.2., 6.3.) цього Договору шляхом задоволення вимог Іпотекодержателя.

57. 12.11.2015 Банк Листом-Вимогою № 1099/0-12 звернувся до Макарухи Р. М. вимагав сплатити заборгованість по відсотках у розмірі 24'858,99 грн, яка сформована станом на 12.11.2015. У випадку невиконання вимоги Банк розпочне процедуру примусового стягненння заборгованості, в т.ч. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказану вимогу отримано Макарухою 18.11.2015, що підтверджується долученим до відзиву повідомленням про вручення поштового відправленння (т. 2 а.с. 58-59).

58. Банк листом № 1177/0-12 від 08.12.2015 даючи відповідь Макарусі Р. М. на клопотання № 1809 від 12.11.2015 щодо реструктуризації заборгованості, повідомив заявника про те, що останньому було відкрито невідновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 434'000,00 грн та терміном погашення не пізніше 27.05.2021. Станом на 08.12.2015 заборгованість становить 468'332,70 грн, в т.ч. 433'715,12 грн строкова заборгованість, 34'617,58 грн - прострочена заборгованість за нараховааними процентами. Таким чином, враховуючи фінансову неспроможність належно виконувати взяті на себе зобов`язання банк не вбачає можливості проведення реструктуризації кредитної заборгованості та вимагає у 30 денний термін з дати отримання вимоги повністю погасити заборгованість. У випадку невиконання вимоги Банк розпочне процедуру примусового стягненння заборгованості, в т.ч. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 111, т. 2 а.с. 60-61). До матеріалів справи долучено повідомлення про вручення Макарусі цього листа, яке останій отримав 12.12.2015.

59. Також Банк листом від 18.03.2016 № 150/0-12 адресованому Макарусі Р. М. та ОСОБА_3 повідомив, що заборгованість позичальника за Кредитним договором станом на 18.03.2016 складає 498'916,01 грн, в т.ч. строкова заборгованість 425'035,87 грн, прострочена заборгованість за кредитом 8'679,25 грн, прострочена заборгованість за процентами 64'200,89 грн та прострочена заборгованість по комісії за управління кредитом 1'000,00 грн. Так Банк вимагає у 30 денний термін з дати отримання цієї вимоги повністю погасити заборгованість у розмірі 498'916,01 грн. У випадку невиконання цієї вимоги банк розпочне процедуру примусового стягнення всієї заборгованості, в т.ч. за рахунок звернення стягнення на предмет іпокеки. До матеріалів справи долучено повідомлення про врученя поштового відправлення у якому зазначено, що Макаруха отримав повідомлення 24.03.2016 (т. 1 а.с. 113-114, т. 2 а.с. 62).

60. Згідно з Розарунком заборгованості з 01.01.2016 позичальник повністю перестав виконувати зобов`язання з повернення кредиту та інших платежів за Кредитним договором (т. 1 а.с. 19-20).

61. 24.01.2017 Банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб - набуття права власності, в рахунок повного погашення заборгованості ФОП Макарухи Р. М. за Генеральним договором кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 (т. 2 а.с. 63).

62. 01 лютого 2017 року Банк листом № 59/0-24 повідомив Макаруху Р. М. про те, що в рахунок повного погашення заборгованості, Банком звернуто стягнення на предмет іпотеки (нежитлову будівлю та земельну ділянку) (т. 2 а.с. 64).

63. 06.02.2017 Банком зареєстровано право власності на предмет іпотеки (нежитлову будівлю та земельну ділянку) (т. 2 а.с. 66-69).

64. Вподальшому, 23.02.2017 Банк відчужив спірний предмет іпотеки ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу № 1149 від 23.02.2017. ОСОБА_2 23.02.2017 зареєстровано права власності на нежитлову будівлю та земельну ділянку.

65. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 у справі № 448/51/18 скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732617 від 06.02.2017 щодо державної реєстрації права власності за ПАТ АКБ «Львів» на земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для реконструкції котельні під магазин, кадастровий номер :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з припиненням права власності ПАТ АКБ «Львів» на дану земельну ділянку. Скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732096 від 06.02.2017 щодо державної реєстрації права власності за ПАТ АКБ «Львів» на нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з припиненням права власності ПАТ АКБ «Львів» на дану нежитлову будівлю.

66. У вищевказаному рішенні зазначено, що позивач Макаруха Р. М. заперечив факт отримання будь-яких вимог від ПАТ АКБ «Львів» стосовно виконання зобов`язань за кредитним договором. При цьому суд вважає, що виходячи з принципу змагальності та рівності сторін у наданні доказів, так і законодавчо встановленого обов`язку іпотекодержателя надавати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію, саме відповідач (іпотекодержатель) повинен доводити факти надіслання та отримання іпотекодавцем вказаного повідомлення. Натомість, відповідачем ПАТ АКБ «Львів» не надано належних доказів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, оскільки, як вважає суд, в матеріалах справи відсутні належні докази направлення вимоги про усунення порушення основного зобов`язання іпотекодавцю Макарусі Р. М . Представник відповідача ПАТ АКБ «Львів» покликався на наявність в матеріалах реєстраційної справи рекомендованого повідомлення про вручення позивачу поштового відправлення, однак не надав суду належних доказів надіслання документів, в тому числі доказів, які дозволяють встановити зміст такого відправлення (наприклад, опису вкладення з розрахунковим документом, цінного листа з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, поштової квитанції (касового/фінансового чеку) поштового відділення про прийняття від іпотекодержателя поштових відправлень - рекомендованого листа з описом на адресу іпотекодавця та позичальника, тощо). Копія супровідного листа із зазначенням в ній додатків не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення та встановити чи дійсно такі документи були направлені та отримані адресатом. Відсутність опису вкладення не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення та встановити чи дійсно такий документ (документи) були направлені та отримані адресатом. Також в матеріалах справи відсутні докази про отримання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки особисто дружиною іпотекодавця Макарухи Р. М. - ОСОБА_3 , якій даний лист-вимога вимога також був адресований (т. 1 а.с. 79-80).

67. Постановою Львівського апеляційного суду від 04.04.2022 рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 у справі № 448/51/18 залишено без змін (т. 1 а.с. 85-93).

68. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.11.2022 у справі № 448/1054/21 витребувано з володіння ОСОБА_2 на користь Макарухи Р. М. майно: - земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для реконструкції котельні під магазин, кадастровий номер :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, зальною площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - нежитлову будівлю загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, право власності на які зареєстровані за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 1149 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П. Рішення набрало законної сили 20.12.2022 (т. 1 а.с. 94-105).

69. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 12.12.2022 власником земельної ділянки кадастровий номер :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, зальною площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлової будівлі загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 є ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 107, 108).

70. Так, Банк для відновлення своїх законних прав та інтерсів звернувся до суду з даним позовом. Відповідач 1 проти позову заперечив з підстав вказаних у відзив та додаткових поясненнях. Відповіда 2 визнав позов.

Позиція суду.

71. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частини перша та третя статті 1054 ЦК України).

72. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 548 ЦК України).

73. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом (абзац четвертий статті 1 Закону № 898-IV).

74. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону № 898-IV). Аналогічне правило передбачене у частині другій статті 590 ЦК України.

75. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (частина перша статті 33 Закону № 898-IV).

76. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частини перша та друга статті 35 Закону № 898-IV).

77. Судом встановлено, що між Банком та Відповідачем 1 укладено Генеральний договір кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 з Додатковими договорами до нього. Цього ж дня між сторонами укладено Договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно (нежитлову будівлю та земельну ділянку) про звернення стягнення на, які розглядається даний спір.

78. Строк виконання зобов`язань за основним договором до 27.05.2021 включно. Позичальник добровільно заборгованість за кредитним договором не погасив.

79. Також суд застосовуючи ст. 75 ГПК України зазначає, що вважає доведеними обставини встановлені у рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 у справі № 448/51/18 про те, що Банком не надано належних доказів надіслання Вимоги про дострокове погашення кредиту Позичальнику. Тому обгрунтування відповідача 1 в частині того, що такі отримані є безпідставними.

80. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

81. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

82. Пунктом 3.1.4. Договору Іпотеки закріплено, що Іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем та/або позичальником зобов`язань за цим та/або за Кредитним Договором, достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов?язання, необхідних виграт на утримання заставленого майна, а також витрат, пов?язаних з реалізацією Предмета іпотеки.

83. Пунктом 5.4. Договору Іпотеки сторони погодили, Звернення стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором на розсуд Іпотекодержателя може здійснюватись на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

84. Як з`ясовано вище, Банк скористався позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб - набуття права власності, в рахунок повного погашення заборгованості ФОП Макарухи Р. М. за Генеральним договором крежитної лінії. 06.02.2017 зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки. Вподальшому 23.02.2017 віджучив (спірні) об`єкти відповідачу 2. Проте, рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 у справі № 448/51/18, яке залишене без мін постановою Львівського апеляційного суду від 04.04.2022, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності Банку на предмет іпотеки.

85. Щодо заявленого у відзиві відповідачем 1 про пропущення строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

86. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

87. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

88. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

89. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (стаття 266 ЦК України).

90. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України).

91. Так, суд констатує, що відповідач 1 звернувшись до суду із позовом про визнання протиправними та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (справа № 448/51/18) вчинив дії, що свідчать про визнання ним своїх прав та обов`язків як за основним (кредитним) так і за додатковим (забезпечувальним) зобов`язаннями. Вказане свідчить про переривання позовної давності, та як наслідок початок нового строку з 04.04.2022 року з набранням рішення суду законної сили. Тому суд вважає, що позивач не пропустив строк для звернення з даним позовом до суду.

92. Окрім того, Генеральним договором кредитної лінії у п. 7.5. сторони дійшли згоди , що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим Договором, прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим Договором.

93. Щодо заперечень відповідача 1 про те, що іпотека припинена.

94. За змістом частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

95. Отже, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є правовою підставою для скасування запису у Державному реєстрі прав. Аналіз наведених вище положень Закону дає підстави для висновку, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та внесення про це відповідного запису призводить до відновлення становища, яке існувало до проведення державної реєстрації прав, яке скасовано.

96. У спірних правовідносинах виникла ситуація, коли іпотека припинилась у зв`язку з набуттям Банком права власності на предмет іпотеки, але в подальшому рішенням суду скасовано державну реєстрацію права власності спірного майна за Банком. Так, позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки розпочате Банком не відбулось, а тому і іпотека, запис про припинення якої було внесено за наслідками цієї процедури, кінцеві результати якої скасовані судом, по своїй суті не припинялась, незвачаючи на те, що у відповідному реєстрі певний час не має запису про неї.

97. Отже суд зазначає, що погоджується із доводами позивача, що іпотека є дійсною.

98. За змістом частини другої статті 35 Закону № 898-IV визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41 - 47 Закону № 898-IV) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону № 898-IV), - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону № 898-IV, не погодили, а передбачили тільки можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону № 898-IV (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (пункт 63), від 12 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц (пункт 36)).

99. ВП ВС у постанові від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц зазначила: «Вимога, встановлена частиною першою статті 35 Закону, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті).

100. Отже, недотримання позивачем передбаченої статтею 35 Закону № 898-IV процедури подання вимоги про усунення порушень умов кредитного договору та договору іпотеки не є перешкодою для звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом проведення прилюдних торгів. Тому, ще з моменту настання строку виконання основного зобов`язання у кредитора виникає право на звернення до суду із таким позовом.

101. Так, суд зазначає, що доводи відповідача 1 про неналежність процедури подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання не стосуються процедури судового способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

102. Також, суд зазначає, що оскільки позивач обрав захист не шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку, а у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за рішенням суду, то відсутні підстави для твердження відповідача 1 про те, що він обрав неналежний спосіб захисту. Окрім того, даний спосіб захисту буде ефективним, адже строк виконання основного зобов`язання закінчився, позичальник борг не повернув, а позовна вимога про визнання права іпотекодержателя не відновить порушених прав, зокрема, не матиме наслідком повернення банку коштів за видачу кредиту.

103. За змістом приписів ст. 39 Закону № 898-IV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

104. На підставі ст. 41 Закону № 898-IV реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

105. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц зроблено висновок, що «виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Разом з тим, відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, така вартість майна змінилася».

106. Визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, а тому не має вирішального значення, оскільки у відповідності до статтей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, така вартість майна змінилась.

107. Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №205/578/14-ц та постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №554/2665/15-ц, від 15.10.2020 у справі №910/11366/17, від 19.10.2020 року у справі №910/11361/17, від 29.04.2021 у справі №600/980/20-а.

108. Згідно з ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Пунктом один статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а у разі відсутності іншої домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

109. Відповідно до Графіка погашення кредиту оформленого додатком № 3 Кредитного договору з 01.01.2016 Позичальник мав вносити щомісячні платежі на погашення тіла кредиту, однак ним не зроблено жодного платежу. Відтак станом на 19.12.2022 непогашена прострочена заборгованість по тілу кредиту складає 433'783,33грн за період з 01.01.2016 по 27.05.2021.

110. Згідно з п. 4.2. Кредитного договору - проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п. 2.1.3. цього додатково Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному у Додатковому договорі до Генерального Договору кредитної лінії.

111. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором Банк нарахував заборгованість по нарахованих та несплачених в строк процентах за період з 31.08.2015 по 27.05.2021 по кредиту у розмірі 444'783,33 грн.

112. Пунктом 2 Додаткового договору № 3 до Кредитного договору встановлено, що за управління Кредитною лінією Позичальник сплачує 200,00 грн щомісячно. Станом на 19.12.2022 заборгованість по щомісячній комісії за період з листопада 2015 року по грудень 2022 року становить 17'200,00 грн.

113. Згідно з пунктом 7.1. Кредитного договору, сторони домовились що за невиконання/несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (повернення Кредту/Кредтів) оплати процентів, комісій, інших платежів за цим Договором) Банк вправі вимагати в Позичальника сплату пені: за зобов`язання у національній валюті - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь день прострочки.

114. На кожен окремий прострочений платіж в межах 6 місяців по основному боргу, процентах та комісії, Банком нараховано пеню, яка становить 95'024,40 грн за період з 01.02.2016 по 16.03.2020.

115. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок щодо 112'252,09 грн інфляційних втрат та 35'814,96 грн трьох відсотки річних.

116. Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

117. Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

118. Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

119. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

120. В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

121. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

122. З огляду на викладене вище, здійснивши перевірку правильності здійснених позивачем розрахунків, суд вважає за можливе задовольнити повністю заявлені позовні вимоги та в рахунок погашення кредитної заборгованості перед АТ АКБ «Львів» по Генеральному договору кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 із змінами і доповненнями, що складає 1'138'789,90 грн (з яких: 433'715,12 грн- заборгованість по кредиту; 444'783,33 грн - заборгованість по відсотках; 17'200,00 грн - заборгованість по щомісячній комісії за період з листопада 2015 року по грудень 2022 року включно; 95'024,40 грн - нарахована пеня за період з 01.02.2016 по 16.03.2020 включно; 112'252,09 грн - інфляційне збільшення, 35'814,96 грн - 3 відсотки річних) звернути стягнення на Предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - нежитлову будівлю, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 07.11.2022 по справі № 448/1054/22 належить Макарусі Роману Михайловичу ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) і на час звернення з цим позовом зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 (81332, Львівська область, Мостиський район, с. Гостинцеве; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ). Спосіб реалізації Предмета іпотеки визначити шляхом проведення електронного аукціону за початковою ціною на рівні звичайних цін на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб?єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Судові витрати.

123. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідачів пропорційно підлягає до стягнення по 8'540,92 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення кредитної заборгованості перед Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» по Генеральному договору кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014 із змінами і доповненнями, що складає 1'138'789,90 (з яких: 433'719,12 грн - заборгованість по кредиту; 444'783,33 грн - заборгованість по відсотках; 17'200,00 грн - заборгованість по щомісячній комісії за період з листопада 2015 року по грудень 2022 року; 95'024,40 грн - нарахована пеня за період з 01.02.2016 по 16.03.2020; 112'252,09 грн - інфляційні втрати та 35'814,96 грн - 3 відсотки річних) звернути стягнення на Предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - нежитлову будівлю, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.11.2022 по справі № 448/1054/22 належить Макарусі Роману Михайловичу ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) і на час звернення з цим позовом зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 (81332, Львівська область, Мостиський район, село Гостинцеве, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ).

3. Спосіб реалізації Предмета іпотеки визначити шляхом проведення електронного аукціону за початковою ціною на рівні звичайних цін на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб?єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

4. Стягнути з Макарухи Романа Михайловича ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» (79008, місто Львів, вулиця Сербська, будинок 1, ідентифікаційний код 09801546) 8'540,92 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 (81332, Львівська область, Мостиський район, село Гостинцеве, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» (79008, місто Львів, вулиця Сербська, будинок 1, ідентифікаційний код 09801546) 8'540,92 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7 ст. 145 ГПК України).

Зустрічне забезпечення може бути скасовано судом за вмотивованим клопотанням відповідача або іншої особи, права або охоронювані законом інтереси якої порушуються у зв`язку з вжиттям заходів забезпечення позову (ч. 4 ст. 142 ГПК).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 15.08.2023.

Суддя Трускавецький В.П.