ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/1715/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шпорт В.В.,

представників учасників справи:

Державної організації "Національний антидопінговий центр" - Каращук А.В., Коноваленко Є.Л.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Аллхім-сервіс" - Кокорев Е.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної організації "Національний антидопінговий центр"

на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2022 (суддя Присяжнюк О.О.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 (колегія суддів: Пуль О.А., Білоусова Я.О., Тарасова І.В.)

у справі за позовом Державної організації "Національний антидопінговий центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Аллхім-сервіс"

про стягнення коштів,

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Аллхім-сервіс"

до Державної організації "Національний антидопінговий центр"

про визнання недійсним договору та визнання недійсним рішення Уповноваженого органу з питань закупівель.

Суть спору

1. Антидопінговий центр провів процедуру закупівлі товару, за наслідками якої НВП "Аллхім-сервіс" визнав переможцем та уклав з ним договір щодо поставки обладнання.

2. Однак у встановлений договором термін НВП "Аллхім-сервіс" обладнання не поставило, у зв`язку з чим Антидопінговий центр звернувся до господарського суду з позовом про стягнення НВП "Аллхім-сервіс" неустойки та нарахувань, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

3. НВП "Аллхім-сервіс" звернувся із зустрічним позовом, яким оскаржив процедуру відкритих торгів та просив визнати договір недійсним, мотивуючи неподанням ним документів, що вимагалися тендерною документацією, а саме згоди фізичних осіб на обробку їх персональних даних.

4. Суди попередніх інстанції погодилися з доводами зустрічного позову та задовольнили його, а у задоволенні первісного - відмовили.

5. Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:

- чи мав суд залучити до участі у справі Міністерство молоді та спорту України (далі - Міністерство) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у зв`язку з тим, що цей орган є розпорядником бюджетних коштів та здійснює управління майном Антидопінгового центру;

- чи порушуються права та законні інтереси учасника відкритих торгів внаслідок проведення процедури закупівлі та укладення із таким учасником договору, у випадку подання ним документів, що містять персональні дані фізичних осіб, але без їх згоди;

- чи є належним та ефективним способом захисту оскарження процедури відкритих торгів після їх завершення шляхом укладення договору про закупівлю;

- чи є послідовною і добросовісною поведінкою учасника процедури відкритих торгів, що полягає, з одного боку, в участі процедури закупівлі та укладенні як переможцем договору про закупівлю, а з іншого - в оскарженні ним рішень замовника, прийнятих в межах процедури закупівлі, та укладеного між ними договору про закупівлю, з підстав ненадання, зокрема цим учасником згоди фізичних осіб на обробку їх персональних даних, яка вимагалася тендерною документацією.

6. Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу частково, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

7. У вересні 2022 року Антидопінговий центр звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до НВП "Аллхім-сервіс", в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 13 162 977,60 грн, з яких: 3 144 082,38 грн пені, 2 276 400,00 грн штрафу 7%, 6 504 000,00 грн штрафу 20%, 1 377 477,27 інфляційні втрати, 186 217,95 грн 3% річних, з вирахуванням із загального розміру вказаних нарахувань гарантійної суми у розмірі 325 200,00 грн.

8. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням НВП "Аллхім-сервіс", як постачальником, умов договору від 01.09.2021 №49, останнім у встановлений термін товар не поставлено.

9. 27.10.2022 НВП "Аллхім-сервіс" звернулося до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просило (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати недійсним рішення замовника (ДО "Національний антидопінговий центр") у вигляді протоколу розгляду тендерних пропозицій UA-2021-04-29-004927-a від 23.07.2021, розміщеного на веб-порталі prozorro.gov.ua, у частині допущення до аукціону НВП "Аллхім-сервіс" та ТОВ "Медсі" та рішення тендерного комітету ДО "Національний антидопінговий центр", оформлене протоколом від 17.08.2021 №01/8, щодо визначення переможцем НВП "Аллхім-сервіс", а також прийняте рішення про намір укласти договір про закупівлю з НВП "Аллхім-сервіс" по тендеру оголошення UA-2021-04-29-004927-a на закупівлю товару: Рідинний хромато-мас-спектрометр з потрійним квадруполем (код ДК 021:2015 - 38430000-8 - Детектори та аналізатори);

- визнати недійсним договір про закупівлю від 01.09.2021 №49 (далі - Договір), укладений між Антидопінговим центром та НВП "Аллхім-сервіс" за результатами відкритих торгів (оголошення UA-2021-04-29-004927-a на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (prozorro.gov.ua) на закупівлю таких товарів: Рідинний хромато-мас-спектрометр з потрійним квадруполем (код ДК 021:2015 - 38430000-8 - Детектори та аналізатори), Рідинний хромато-мас-спектрометр з потрійним квадруполем SCIEX Triple Quad 7500 LC-MS/MS System - QTRAP Ready (далі - товар), вартістю 32 520 000,00 грн.

10. Зустрічний позов НВП "Аллхім-сервіс" мотивовано відсутністю у тендерних пропозиціях НВП "Аллхім-сервіс" та ТОВ "Медсі" довідок або листів-згоди на обробку персональних даних фізичних осіб, що містяться у поданих цими учасниками документах. Такі обставини вказують на порушення вимоги пп. 4 п.3 додатку 3 до тендерної документації та абз.3 п.1 ч.1 ст.31 Закону "Про публічні закупівлі". У зв`язку з цим Антидопінговий центр мав відхилити пропозиції вказаних учасників, а за відсутності інших учасників закупівлі (враховуючи, що у закупівлі брали участь три учасники, а тендерну пропозицію одного з учасників, ТОВ "Компанія кит діджитал", відхилено) відповідно до п.3 ч.2 ст.32 Закону "Про публічні закупівлі" тендер автоматично відміняється електронною системою закупівель. Враховуючи зазначене, Договір підлягає визнанню недійсним як такий, що укладений у порушення законодавства, зокрема, статей 31, 32 Закону "Про публічні закупівлі".

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

11. На веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (prozorro.gov.ua) опубліковано оголошення за номером UA-2021-04-29-004927-a з тендерною документацією, відповідно до якого Антидопінговий центр оголосив про проведення відкритих торгів з публікацією англійською мовою на закупівлю товару. Тендерна документація затверджена рішенням тендерного комітету від 13.05.2021 (протокол №04/5).

12. Відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua/ UA-2021-04-29-004927-a), свої пропозиції для участі у процедурі закупівлі подали такі учасники: ТОВ "Компанія кит діджитал", НВП "Аллхім-сервіс", ТОВ "Медсі".

13. Згідно з протоколом розгляду тендерних пропозицій від 23.07.2021, розміщеного на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua/ UA-2021-04-29-004927-a, пропозицію ТОВ "Компанія кит діджитал" відхилено, а ТОВ "НВП "Аллхім-Сервіс" та ТОВ "Медсі" допущено до аукціону.

14. У пп.4 п.3 додатку 3 до тендерної документації замовник встановив вимоги щодо надання у складі тендерної пропозиції згоди на використання інформації на виконання вимог Закону "Про захист персональних даних" у формі довідки в довільній формі або відповідно до зразка (лист-згода на обробку персональних даних), що наведено у додатку 4 до тендерної документації, які повинні бути підписані особами, щодо яких подано інформацію.

15. У складі тендерної пропозиції ТОВ "Медсі" не надало довідки або листа-згоди на обробку персональних даних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відомості про яких містяться у довіреності АТ "Комерційний банк "Глобус" від 08.02.2021 б/н.

16. У складі тендерної пропозиції НВП "Аллхім-сервіс" не надало довідки або листа-згоди на обробку персональних даних: ОСОБА_3 , відомості про якого містяться у протоколах загальних зборів учасників НВП "Аллхім сервіс" від 17.01.2017 №1/17, від 02.02.2017 №3, від 18.02.2020 №1/20; ОСОБА_4 , відомості про яку містяться у протоколі загальних зборів учасників НВП "Аллхім-сервіс" від 17.01.2017 №1/17; ОСОБА_5., відомості про яку містяться в довіреності АТ "Банк січ" від 20.05.2021 № 217/2021.

17. Електронний аукціон проведено 16.08.2021 та рішенням тендерного комітету Антидопінгового центру, оформленим протоколом від 17.08.2021 №01/8, НВП "Аллхім-сервіс" визначено переможцем та прийнято рішення про намір укласти Договір (опубліковано 17.08.2021 https://prozorro.gov.ua/ UA-2021-04-29-004927-a).

18. За результатами проведення тендерної процедури закупівлі обладнання Антидопінговий центр (замовник) та НВП "Аллхім-сервіс" (постачальник) 01.09.2021 уклали Договір на поставку товару у кількості та за ціною, визначеними у специфікації (додаток 1) до Договору.

19. Відповідно до п.3.1 Договору сума договору становить 32 520 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 5 420 000,00 грн.

20. У п.5.1 Договору сторони погодили термін поставки товару до 30.11.2021.

21. Згідно з п.5.1 Договору місцем поставки (передачі) товару сторони погодили на умовах DDP-Україна (Incoterms 2010) за адресою: м. Київ, вул. Сікорського Ігоря Авіаконструктора, 8, офіс 26, включаючи розвантаження товару.

22. Датою поставки вважається дата отримання товару замовником та оформлення уповноваженими представниками сторін необхідних документів у встановленому чинним законодавством порядку (п.5.4 Договору).

23. Відповідно до пункту 11.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021.

24. Північний офіс Державної аудиторської служби України (далі - Держаудитслужба) склав висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-04-29-004927-a від 31.01.2022 (далі - висновок), у якому вказано, що замовник у пп.4 п.3 додатку 3 до тендерної документації передбачив вимогу щодо надання учасниками у складі тендерної пропозиції довідки в довільній формі про надання згоди на використання інформації на виконання вимог Закону України "Про захист персональних даних" або відповідно до взірця (лист згода на обробку персональних даних), що наведений в додатку 4 до тендерної документації, які повинні бути підписані особами, щодо яких подано інформацію, визначену відповідно до Закону.

25. У складі тендерної пропозиції ТОВ "Медсі" не надано довідки або листа-згоди на обробку персональних даних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відомості про яких містяться у довіреності АТ "Комерційний банк "Глобус" від 08.02.2021 б/н, чим не дотримано вимоги пп.4 п.3 додатку 3 до тендерної документації.

26. Аналогічно, у складі тендерної пропозиції НВП "Аллхім-сервіс" не надано довідки або листа-згоди на обробку персональних даних ОСОБА_3 , відомості про якого містяться в протоколах загальних зборів учасників НВП "Аллхім-сервіс" від 17.01.2017 №1/17, від 02.02.2017 №3, від 18.02.2020 №1/20, ОСОБА_4 , відомості про яку містяться в протоколі загальних зборів учасників НВП "Аллхім-сервіс" від 17.01.2017 №1/17, ОСОБА_6., відомості про яку містяться в довіреності АТ "Банк Січ" від 25.08.2021 №505/2021, чим не дотримано вимоги пп.4 п.3 додатку 3 до тендерної документації.

27. Однак у порушення вимог абз.3 п.1 ч.1 ст.31 Закону "Про публічні закупівлі" замовник не відхилив тендерні пропозиції учасників ТОВ "Медсі" та НВП "Аллхім-сервіс" як такі, що не відповідають встановленим абз.1 ч.3 ст.22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства та допустив їх до оцінки.

28. Також у висновку Держаудитслужби встановлено такі зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель (у разі наявності таких порушень): з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, які є значущими через необ`єктивне та упереджене визначення переможця процедури закупівлі, керуючись статтями 5 та 10 Закону "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та ст.8 Закону "Про публічні закупівлі" Держаудитслужба зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/ нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

29. Антидопінговий центр оскаржив висновок Держаудитслужби у судовому порядку (ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2022 у справі №640/5654/22 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження), оскільки вважає його законність і об`єктивність сумнівними.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

30. Господарський суд Харківської області рішенням від 22.12.2022, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2023, у задоволенні первісних позовних вимог відмовив, а зустрічні позовні вимоги задовольнив повністю.

31. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:

- оскільки тендерні пропозиції ТОВ "Медсі" та НВП "Аллхім-сервіс" не відповідали умовам пп.4 п.3 додатку 3 до тендерної документації, тому вони підлягали відхиленню; у зв`язку з цим рішення Антидопінгового центру, оформлене протоколом від 23.07.2021, в частині допущення до аукціону НВП "Аллхім-сервіс" та ТОВ "Медсі", та рішення тендерного комітету Антидопінгового центру, оформлене протоколом від 17.08.2021 №01/8, щодо визначення переможцем НВП "Аллхім-сервіс, а також прийняте рішення про намір укласти договір про закупівлю з НВП "Аллхім-сервіс" на закупівлю товару є недійсними;

- враховуючи невідповідність тендерної пропозиції НВП "Аллхім-сервіс" умовам пп.4 п.3 додатку 3 до тендерної документації, Договір є недійсним;

- з огляду на задоволення зустрічних позовних вимог, первісні позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору про закупівлю від 01.09.2021 №49 задоволенню не підлягають, оскільки задоволення зустрічних позовних вимог впливає на вимоги первісного позову.

32. Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

33. 17.04.2023 Антидопінговий центр звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові.

34. Скаржник посилався на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 ч.2 ст.287, ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

35. Скаржник, зокрема, зазначає:

- при розгляді клопотання Міністерства про залучення останнього як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за первісним позовом, суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування ст.50 ГПК, викладені у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/17792/17, а саме: "треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін. Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи. ";

- суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування ст.22 та ч.1 ст.31 Закону "Про публічні закупівлі" у взаємозв`язку із положеннями Закону "Про захист персональних даних", викладені у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №925/227/20, від 26.01.2022 у справі №914/653/21 (посилається також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №806/3265/17); скаржник самостійно, застосовуючи недискримінаційний та невибірковий підхід до всіх учасників, визначив, що тендерні пропозиції учасників відповідність вимогам тендерної документації; суди не врахували, що в матеріалах справи відсутні будь-які звернення чи скарги про порушення прав фізичних осіб, персональні дані яких начебто збиралися та оброблялися без їх згоди;

- суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), викладені у постанові від 23.12.2020 у справі №910/7579/16; суди не зазначили, яке саме цивільне право відповідача (позивача за зустрічним позовом) було порушене та в чому полягає його порушення, з урахуванням того, що він без заперечень прийняв ті обставини, що його було визнано переможцем тендеру та з ним було укладено відповідний договір; рішення про визнання недійсним правочину не буде сприяти поновленню порушених прав, а відтак, судовий захист, застосований судом, є неефективним;

- суди попередніх інстанцій не дослідили зібраних доказів, зокрема, тендерну документацію, додатки до неї (додаток 3); суди послалися на висновок Держаудитслужби від 31.01.2022, складений за наслідками проведення моніторингу процедури закупівлі, як на належний і допустимий доказ; скаржник неодноразово вказував на те, що правомірність висновків Держаудитслужби оскаржується у судовому порядку, їх законність і об`єктивність є сумнівною.

36. У касаційній скарзі скаржник також посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.3 ч.2 ст.287 ГПК та зазначає, що:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо необхідності залучення до участі у справі в якості третьої особи центрального органу виконавчої влади (який здійснює від імені держави права власника майна та коштів підпорядкованого суб`єкта державної власності), у випадку, якщо рішення у справі стосується виникнення майнового обов`язку у господарюючого суб`єкта, майно якого належить державі;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо трансформації "права забезпечення виконання зобов`язання" у "грошове зобов`язання"; Верховний Суд у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 25.05.2022 у справі №219/7527/16 висловлювався про можливість нарахування пені і штрафів виключно у межах дії договору; відсутній висновок про те, у який спосіб забезпечується дотримання прав сторони (що здійснила нарахування таких штрафів та пені та не отримали їх оплати) по завершенні строку дії договору; якщо сторона має право в судовому порядку вимагати сплати грошових коштів нарахованих як неустойка, вочевидь така сторона не має зазнавати втрат від інфляційних (та інших економічних) процесів упродовж судового розгляду; поза увагою суду залишилося право скаржника нараховувати неустойку і вимагати її сплати поза межами дії договору через обставини, що спричинені змінами у законодавстві внаслідок коронавірусної пандемії, а висновок Верховного Суду з цього питання також відсутній;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо меж тлумачення замовником умов тендерної документації та встановлення відповідності поданих тендерних пропозицій визначеним умовам (у тому числі з огляду на однаковий, недискримінаційний та невибірковий підхід до всіх учасників);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо обізнаності особи відносно використання її персональних даних (надання особою згоди на збір та обробку) у випадках, коли така особа підписує документ, який спрямований на реалізацію нею посадових обов`язків (у випадку з довіреністю), або на реалізацію власних прав як учасника суб`єкта господарювання (у випадку з протоколом зборів учасників товариства);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо поводження з персональними даними в сфері публічних закупівель; Верховний Суд не висловлював правову позицію щодо публічності даних, які добровільно оприлюднені учасниками закупівлі на інтернет-порталі prozorro.ua, а також поновлення прав осіб, дані яких оприлюднено, у спосіб визнання недійсною закупівлі;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо можливості оскарження особою умов договору, строк дії якого завершився, маючи на меті лише уникнення відповідальності за його невиконання.

37. 07.07.2023 надійшов відзив НВП "Аллхім-сервіс", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

38. У відзиві НВП "Аллхім-сервіс", зокрема, зазначило таке:

- оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не вплинули на права та обов`язки Міністерства як ланки бюджетного процесу (в частині фінансування діяльності Антидопінгового центру), рішення судів жодними чином не обмежують право Міністерства контролювати бюджетні видатки Антидопінгового центру, крім того, судами також не приймалось рішень щодо майна, балансоутримувачем якого є Антидопінговий центр (права на таке майно не є предметом спору у цій справі); припущення Антидопінгового центру щодо можливості подання позову НВП "Аллхім-Сервіс" до Міністерства про повернення гарантійного внеску не ґрунтується на жодному нормативному акті та на обставинах справи, між цими суб`єктами відсутні договірні відносини, а тому підстави для подання позову в межах спірного договору до Міністерства відсутні; ані Антидопінговий центр, ані Міністерство не обґрунтувало, з яких підстав клопотання про залучення третьої особи не було подано до суду першої інстанції, адже відповідно до ст.50 ГПК треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі;

- якщо замовник зазначив в пп. 4 п.3 додатку 3 до тендерної документації, що тендерні пропозиції повинні містити згоду на обробку персональних даних всіх осіб, персональні дані яких подано в складі тендерної пропозиції - всі учасники закупівлі повинні виконати ці вимоги; невиконання цих вимог повинно мати наслідком відхилення тендерної пропозиції відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону "Про публічні закупівлі" як такої, що не відповідає встановленим абз.1 ч.3 ст.22 вказаного Закону;

- посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №925/227/20 та від 26.01.2022 у справі №914/653/21 як на судову практику є безпідставним, адже обставини у вказаних справах вказують на те, що в тендерній документації була відсутня вимога про надання згоди на обробку персональних даних, і за відсутності такої вимоги замовник наполягав на необхідності надання такої згоди; натомість у цій справі така вимога мала місце, склад тендерної документації і цій частині не був оскаржений учасниками; твердження скаржника про те, що він не вимагав виконання цієї вимоги з метою уникнення дискримінації учасників - є безпідставними;

- суди попередніх інстанцій встановили факт неподання учасниками тендеру в складі тендерної пропозиції згоди на обробку персональних даних на підставі документів, доданих до матеріалів справи: копія додатку 3 до тендерної документації, протоколів зборів учасників, довіреностей, а не на підставі висновку Держаудитслужби;

- обґрунтування щодо порушення права НВП "Аллхім-сервіс" укладенням Договору суди попередніх інстанцій врахували під час ухвалення оскаржуваних рішень;

- позивач за зустрічним позовом не посилався на порушення прав фізичних осіб як підставу недійсності Договору, натомість підставою недійсності договору є порушення Закону "Про публічні закупівлі".

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

39. Верховний Суд ухвалою від 19.06.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Антидопінгового центру, а розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 09.08.2023.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо залучення до участі у справі третьої особи

40. Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи Міністерству у залученні його до у часті у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні скаржника, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.06.2019 у справі №910/17792/17, що призвело до порушення ст.50 ГПК. Скаржник вважає, що суд апеляційної мав залучити Міністерство до участі у цій справі як третю особу з огляду на те, що останнє є не тільки розпорядником бюджетних коштів, передбачених у Державному бюджеті України задля забезпечення діяльності Антидопінгового центру, а й органом управління державним майном, балансоутримувачем якого є скаржник.

41. Антидопінговий центр вважає, що рішення суду у цій справі призведе до обов`язку Міністерства здійснювати контроль за цільовим використанням бюджетних коштів та породжує виникнення права на облік державного майна, а також виникнення можливості в майбутньому пред`явлення майнових вимог (реституції) до Міністерства / скаржника про стягнення суми банківської гарантії.

42. Верховний Суд відхиляє зазначений довід з огляду на таке.

43. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (ч.1 ст.50 ГПК).

44. З ч.1 ст.51 ГПК вбачається, що якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

45. Відповідно до п.1 ч.1 ст.267 ГПК суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення господарського суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

46. Верховний Суд у постанові від 28.06.2023 у справі №617/1845/19 дійшов висновку, що правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений перш за все необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу.

47. Враховуючи вказані норми процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.

48. За висновками Верховного Суду, викладеними у пп.6.45 постанови від 16.05.2021 у справі №910/11847/19, правовий статус розпорядників бюджетних коштів, їх повноваження та відповідальність визначені положеннями Бюджетного кодексу України (далі - БК) та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок).

49. Відповідно до ст.22 БК за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

50. Пунктом 18 ч.1. ст.2 БК передбачено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до ст.22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

51. Розпорядник нижчого рівня - розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього (абз.3 п.7 Порядку).

52. Поняття та функції розпорядників бюджетних коштів визначені пп.47 ст.2 БК, згідно з яким розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №922/3095/18 (підпункт 6.20) та від 23.10.2019 у справі №922/3013/18 (підпункт 6.22)).

53. Бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування (пункти 6, 7 та 8 ч.1 ст.2 БК).

54. Абзацами 1 та 2 п.5 Порядку визначено, зокрема, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

55. За змістом абз.2 п.43 Порядку розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

56. З пп.18 п.10 Положення про Міністерство молоді та спорту України, затвердженого постановою КМУ від 02.07.2014 №220, міністр приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Мінмолодьспорт.

57. Відповідно до частин 1 та 2 ст.4 Закону "Про антидопінгову діяльність у спорті" національною антидопінговою організацією в Україні є спеціалізована державна установа - Національний антидопінговий центр. Фінансування діяльності Національного антидопінгового центру забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, інших джерел, не заборонених законодавством.

58. Аналогічні норми права закріплено у пунктах 1 та 6 Положення про Національний антидопінговий центр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2002 №1063 (в редакції постанови КМУ від 22.11.2022 №1300) (далі - Положення).

59. Антидопінговий центр є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням (п.8 Положення).

60. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що Антидопінговий центр у спірних правовідносинах, які виникли щодо закупівлі товару за Договором, діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня. Подібна правова позиція викладену у пп.6.49 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №910/11847/19.

61. Крім того, з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Положення не вбачаються обмеження прав керівника Антидопінгового центру на укладення правочинів, у тому числі з боку органу управління.

62. Беручи до уваги викладене, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для залучення Міністерства до участі у справі як третьої особи, адже рішення суду у справі не впливає на права і обов`язки безпосередньо Міністерства щодо однієї із сторін справи. Питання щодо виділення скаржникові бюджетних коштів, контроль за їх використанням, а також питання щодо обліку майна, що перебуває на балансі скаржника, перебувають поза межами предмета спору у цій справі, а відповідні права і обов`язки у контексті цих питань випливають з відповідних норм права, а не рішення суду у цій справі.

63. Верховний Суд також зазначає, що за наслідками вирішення судом спору у цій справі щодо оскарження результатів проведення процедури закупівлі та оспорювання Договору, жодна із сторін справи, зокрема НВП "Аллхім-сервіс", не набуває права стосовно Міністерства, адже вказаний орган виконавчої влади не є стороною спірних правовідносин, водночас Антидопінговий центр є самостійним суб`єктом у спірних правовідносинах. Зважаючи на такі обставини, Міністерство також не набуває прав щодо сторін спору на підставі рішення суду у цій справі.

64. За таких обставин, Верховний Суд не вбачає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права у питанні щодо залучення Міністерства до участі у справі як третьої особи, та яке б мало наслідком обов`язкове скасування оскаржуваної постанови.

Щодо порушеного права за зустрічним позовом

65. Скаржник зазначив, що він самостійно, застосовуючи недискримінаційний та невибірковий підхід до всіх учасників, визначив, що тендерні пропозиції учасників відповідність вимогам тендерної документації. Також звернув увагу на відсутність звернень або скарги щодо порушення прав фізичних осіб, персональні дані яких начебто збиралися та оброблялися без їх згоди. Скаржник вказав на те, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.04.2021 у справі №925/227/20, від 26.01.2022 у справі №914/653/21, та Великої Палати Верховного Суду - від 19.09.2018 у справі №806/3265/17, що призвело до порушення ст.22 та ч.1 ст.31 Закону "Про публічні закупівлі" у взаємозв`язку із положеннями Закону "Про захист персональних даних".

66. Скаржник також зазначив, що відсутні висновки Верховного Суду щодо (1) обізнаності особи відносно використання її персональних даних (надання особою згоди на збір та обробку) у випадках, коли така особа підписує документ, який спрямований на реалізацію нею посадових обов`язків (у випадку з довіреністю), або на реалізацію власних прав як учасника суб`єкта господарювання (у випадку з протоколом зборів учасників товариства); (2) щодо поводження з персональними даними в сфері публічних закупівель; (3) щодо публічності даних, які добровільно оприлюднені учасниками закупівлі на інтернет-порталі prozorro.ua; (4) щодо поновлення прав осіб, дані яких оприлюднено, у спосіб визнання недійсною закупівлі.

67. Верховний Суд, розглядаючи касаційну скаргу в цій частині, виходить з такого.

68. За змістом статей 15 і 16 ЦК кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

69. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (п.57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (п.40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (п.89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (п.7.23), від 15.09.2020 у справі №469/1044/17), від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (п.58), від 16.02.2021 у справі №910/2861/18 (п.98), від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 (п.9.1), від 22.06.2021 у справах №334/3161/17 (п.55) і №200/606/18 (п.73), від 29.06.2021 у справі №916/964/19 (п.7.3), від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 (п.68), від 26.10.2021 у справі №766/20797/18 (п.19), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (п.143), від 14.12.2021 у справі №643/21744/19 (п.61), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (п.8.31), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (п.21), від 09.02.2022 у справі №910/6939/20 (п.11.87), від 22.02.2022 у справі №761/36873/18 (п.9.21), від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (п.56), від 28.09.2022 у справі №483/448/20 (п.9.64), від 14.12.2022 у справі №477/2330/18 (пункт 55)).

70. Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (п.63), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (п.24), від 21.09.2022 у справі №908/976/190 (п.5.6, п.5.9)). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18 (п.63), від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (п.6.13), від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (п.82), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (п.50), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (п.94), від 20.10.2021 у справі №9901/554/19 (п.19), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (п.24), від 21.09.2022 у справі 908/976/190 (п.5.6), від 22.09.2022 у справі №462/5368/16-ц (п.44)). Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.

71. Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (п.6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (п.54), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (п.99), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (п.76), від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 (п.6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (п.8.46), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (п.155)).

72. Велика Палата Верховного Суду в п.35 постанови дійшла висновку, що оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 (п.104), від 28.09.2022 у справі №483/448/20 (п.9.66)).

73. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 (п.103) та від 28.09.2022 у справі №483/448/20 (п.9.66).

74. Для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду з позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних з вчиненням такого правочину (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №910/23097/17).

75. За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17 особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).

76. Водночас у постановах від 05.09.2019 у справі №638/2304/17, від 27.01.2020 у справі №761/26815/17 об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

77. Як зазначалося, НВП "Аллхім-сервіс" оскаржує рішення тендерного комітету Антидопінгового центру, оформлені протоколами від 23.07.2021 та від 17.08.2021 №01/8, з тієї підстави, що позивачем за цим позовом не надано Антидопінговому центру, як замовнику, довідку або лист-згоду на обробку персональних даних фізичних осіб, що містилися у поданих документах. Як наслідок, позивач вважає, що Договір підлягає визнанню недійсним.

78. Стаття 2 Закону "Про захист персональних даних" містить такі визначення:

- персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;

- згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.

- обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.

79. Відповідно до ст.14 Закону "Про захист персональних даних" поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані. Сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону.

80. Згідно з абз.2 ч.2 ст.28 Закону "Про публічні закупівлі" не підлягає розкриттю інформація, що обґрунтовано визначена учасником як конфіденційна, у тому числі що містить персональні дані. Конфіденційною не може бути визначена інформація про запропоновану ціну, інші критерії оцінки, технічні умови, технічні специфікації та документи, що підтверджують відповідність кваліфікаційним критеріям відповідно до статті 16 цього Закону, і документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 цього Закону.

81. З наведених норм права вбачається, що обробка і поширення персональних даних дозволяється лише за згодою суб`єкта таких даних, а обов`язок з отримання такої згоди покладається на суб`єкта, який має на меті обробити ці дані або їх поширити. Водночас учасник торгів має право визначити персональні дані, що містяться у тендерній пропозиції, такими, що не підлягають розкриттю, за умов, якщо ці дані не мають істотного значення для розгляду та оцінки тендерної пропозиції.

82. Однак зміст обставин, на які посилається НВП "Аллхім-сервіс" як на підставу свого позову, вказує на те, що останнє, надаючи документи із тендерною пропозицією, що містять персональні дані фізичних осіб, але не містять їх згоди на оприлюднення цих даних, та не визначивши їх як конференційні, порушив права цих осіб на захист персональних даних. Наведене свідчить про те, що НВП "Аллхім-сервіс" не є тим суб`єктом, права якого порушені та підлягають захисту.

83. Крім того, Верховний Суд зауважує, що обраний скаржником спосіб захисту за зустрічним позовом (оскарження процедури відкритих торгів та оспорювання договору про закупівлю) не призведе до відновлення прав фізичних осіб, персональні дані яких розкриті Антидопінговим центром разом із тендерною пропозицією, зокрема НВП "Аллхім-сервіс" шляхом їх розміщення на веб-порталі https://prozorro.gov.ua/, адже рішення суду про визнання недійсним Договору не є підставою для видалення документів, що містять інформацію про персональні дані, із вказаного веб-порталу.

84. Виходячи із зазначеного, НВП "Аллхім-сервіс" не довело наявність фактів порушення безпосередньо його прав та законних інтересів укладенням оспорюваного Договору, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

85. Крім того, зустрічний позов НВП "Аллхім-сервіс" не підлягає задоволенню також з цієї підстави, що вимоги за ним є неналежними та неефективними, адже оскаржувані рішення тендерного комітету Антидопінгового комітету, прийняті в ході процедури відкритих торгів, вже реалізовані та вичерпали свою дію виконанням.

86. Верховний Суд також зауважує, що відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

87. Тлумачення п.6 ч.1 ст.3 ЦК свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

88. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

89. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/9397/20, від 10.04.2019 у справі №390/34/17).

90. На суперечливість поведінки позивача за зустрічним позовом вказують такі його дії, як: з одного боку, взяття участі НВП "Аллхім-сервіс" у закупівлі Антидопінговим центром товару шляхом подання тендерної пропозиції та укладення Договору, а з іншого боку - оскарження рішень Антидопінгового центрую, прийнятих в ході процедури закупівлі, та оспорювання Договору з підстав подання ним же самим документів, що не містять згоду на обробку персональних даних фізичних осіб.

91. Верховний Суд зазначає, що така непослідовна поведінка НВП "Аллхім-сервіс" є суперечливою, не відповідає принципам добросовісності та розумності.

92. Згідно з частинами 2, 3 ст.13 ЦК при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

93. Очевидно, що позовні вимоги НВП "Аллхім-сервіс" за зустрічним позовом у цій справі спрямовані на уникнення останнього від обов`язків, передбачених Договором, та відповідальності за порушення ним умов такої угоди, що не відповідає засадам добросовісності та вказує на зловживання правом.

94. Отже, позивач за зустрічним позовом: (1) не довів факт порушення його прав і законних інтересів, які б підлягали судовому захисту або відновленню, (2) обрав неналежний та неефективний спосіб захисту. Крім того, як зазначено, звернення НВП "Аллхім-сервіс" з позовом у цій справі до суду є наміром уникнути від цивільної відповідальності за порушення обов`язку за Договором.

95. Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, зазначеного не врахували та дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом про визнання недійсними рішень Антидопінгового центру, прийнятих у межах процедури відкритих торгів щодо закупівлі товару, та Договору. З огляду на вказане, оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення зустрічного позову підлягають скасуванню із одночасним прийняттям нового рішення про відмову у його задоволенні.

96. Щодо доводів скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21.04.2021 у справі №925/227/20, від 26.01.2022 у справі №914/653/21, колегія суддів зазначає, що у цих справах досліджувалося питання щодо дотримання Закону "Про захист персональних даних" під час проведення процедури закупівлі, однак, у справі №925/227/20 судами попередніх інстанцій встановлено, що тендерна документація замовника не містила вимогу про надання учасниками документів щодо підтвердження згоди працівників на поширення їх персональних даних (на відміну від обставин, що мають місце у цій справі (№922/1715/22)) та водночас не встановлено порушення учасниками вказаного закону.

97. Щодо справи №914/653/21, то однією із вимог тендерної документації була наявність в працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід. Верховний Суд у зазначеній справі виснував, що відхилення пропозиції учасника з причин ненадання згоди працівників на поширення персональних даних могло б розцінюватися як дискримінаційне, оскільки за таких умов до тендеру можуть бути допущені лише ті учасники, співробітники яких згодні оприлюднити свої дані. Однак у цій справі (№922/1715/22) роботи або послуги не є предметом закупівлі, а тому НВП "Аллхім-сервіс" не мало підтверджувати наявність працівників та відповідність їх кваліфікації вимогам тендерної документації. Тобто у цій справі персональні дані фізичних осіб не мали істотного значення для розгляду та оцінки тендерної пропозиції.

98. Враховуючи наведене, Верховний Суд не бере до уваги зазначені доводи, адже спірні правовідносини у цій справі та у справах, на які посилається скаржник, не є подібними, зокрема за змістовним критерієм, який є основним (див. пункти 25-26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19). Крім того, у справах №925/227/20 та №914/653/21 суд касаційної інстанції не надавав правову оцінку та не досліджував питання чи дійсно права і законні інтереси позивачів порушені та підлягають захисту, та чи належний та ефективний спосіб захисту ними обрано.

99. Колегія суддів також відхиляє посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №806/3265/17 з підстав неподібності спірних правовідносин, оскільки предметом спору у вказаній справі є оскарження відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку із ненаданням особою згоди на обробку персональних даних. Тобто спірні правовідносини у зазначеній справі врегульовані іншими нормами права, ніж у цій справі (№922/1715/22).

Щодо первісного позову

100. Відповідно до ч.5 ст.236 ГПК обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

101. Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій, задовольнивши зустрічний позов та визнавши Договір недійсним, дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову щодо застосування до НВП "Аллхім-сервіс" відповідальності за порушення обов`язку з поставки товару на підставі оспорюваного Договору. Із вказаного вбачається, що суди попередніх інстанцій не з`ясовували обставини за первісним позовом, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених відповідними доказами.

102. В силу приписів ч.2 ст.300 ГПК суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

103. За таких обставин та враховуючи те, що Верховний Суд дійшов протилежного висновку щодо зустрічного позову НВП "Аллхім-сервіс" - про його безпідставність, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувані рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання ним вимог, що ставляться нормами процесуального права, зокрема ч.5 ст. 236 ГПК.

104. З урахуванням зазначеного, доводи касаційної скарги, що стосуються первісного позову Верховним Судом не беруться до уваги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

105. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

106. Пунктом 1 ч.3 ст.310 ГПК передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

107. Згідно із ч.1 ст.311 ГПК суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

108. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про часткове задоволення касаційної скарги та скасування рішень судів попередніх інстанцій з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову, а в частині первісного - про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судові витрати

109. З огляду на те, що Верховний Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій щодо зустрічного позову та ухвалення нового - про відмову у задоволенні цього позову, розподіл судових витрат підлягає зміні на підставі ч.14 ст.129 ГПК шляхом стягнення з позивача за зустрічним позовом на користь відповідача судових витрат, понесених останнім внаслідок подання апеляційної та касаційної скарг.

110. Водночас Верховний Суд не здійснює розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом первісного позову, адже суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення у цій частині (ч.14 ст.129 ГПК).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 311, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної організації "Національний антидопінговий Центр" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 у справі №922/1715/22 скасувати.

3. В частині зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Аллхім-сервіс" до Державної організації "Національний антидопінговий Центр" про визнання недійсним договору та визнання недійсним рішення Уповноваженого органу з питань закупівель ухвалити нове рішення про відмову у позові.

4. В частині позовних вимог Державної організації "Національний антидопінговий Центр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Аллхім-сервіс" про стягнення коштів справу №922/1715/22 направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Аллхім-сервіс" (61037, Харківська область, місто Харків, Корсиківський проїзд, будинок 3, ) на користь Державної організації "Національний антидопінговий Центр" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 55, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 443 (сім тисяч чотириста сорок три) грн за подання апеляційної скарги та 9 924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн за подання касаційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець