ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Черкаси справа № 925/339/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Ібрагімовій Є.Р., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" до Христинівського виробничого управління житловокомунального господарства про стягнення 484854 грн. 52 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Христинівського виробничого управління житловокомунального господарства (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу № 5 від 24.01.2022 року, 484854 грн. 52 коп. боргу та відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором про постачання електричної енергії споживачу № 5 від 24.01.2022 року щодо оплати використаної відповідачем електричної енергії у період листопада-грудня 2022 року.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 13.03.2023 року,18.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/339/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, яке за клопотанням відповідача, відкладено на 13.06.2023 року, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Сторони в судове засідання 13.06.2023 року явку представників не забезпечили, позивач подав суду 13.06.2023 року заяву (вх. № 9881/23), в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без участі їх представника. Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідно до даних довідки Господарського суду Черкаської області про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про ринок електричної енергії (далі - Закон):

учасник ринку електричної енергії - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом;

споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу.

На виконання Закону Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання).

Відповідно до розділу І пункту 1.1.2 Правил:

учасники роздрібного ринку електричної енергії - електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу, з метою використання ним електричної енергії на власні потреби;

договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами;

постачання електричної енергії - продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору;

споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів;

розрахунковий період - період часу, зазначений у договорі, за який визначається обсяг спожитої та/або розподіленої електричної енергії, величина потужності та здійснюються відповідні розрахунки.

Статтею 4 Закону передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договори укладаються відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 3.1.7 Правил, якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

24.01.2022 року відповідач Христинівське виробниче управління житловокомунального господарства, в особі начальника управління Громмова В.А., як споживач підписав заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу (а.с. 17-25), за яким Христинівська філія ПАТ "Черкасиобленерго", є Оператор системи розподілу, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії; у вказаній заяві визначено початком постачання електричної енергії 27.01.2022 року та перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку, характеристика розрахункових приладів обліку електричної енергії.

Одночасно 24.01.2022 року між відповідачем, Христинівським виробничим управлінням житловокомунального господарства, як замовником, споживачем, та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут, як постачальником, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №5 (далі Договір, а.с. 11-16) п.2.1., 2.3.якого визначено, що, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої0 електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, найменування товару: код ДК 021:2015- 09310000-5 - Електрична енергія.

Відповідно до п. 5.1 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору.

Згідно з п. 5.10 Договору оплата електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється не пізніше 30 числа (включно0 місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місця) на підставі отриманого споживачем рахунку на оплату /акту приймання-передачі товару.

Пунктом 5.21 Договору визначено, що споживач протягом 5 дів з дати одержання акту приймання-передачі електричної енергії зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі електричної енергії, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі електричної енергії.

Додатком №2 до Договору є Комерційна пропозиція №1 (на умовах тендерної закупівлі UA-2021-11-24-002457-с)( (а.с. 26-27), п.4 якої погоджено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється не пізніше 30 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місця) на підставі отриманого споживачем рахунку на оплату /акту приймання-передачі товару.

До Договору сторони уклали:

02.02.2022 року додаткову угоду №1 (а.с.28);

01.03.2022 року додаткову угоду №2 (а.с.29-31);

25.08.2022 року додаткову угоду №3 (а.с.32);

30.09.2022 року додаткову угоду №4 (а.с.33);

19.10.2022 року додаткову угоду №5 (а.с.34).

Із актів приймання-передавання товарної продукції за листопад 2022 року, грудень 2022 року (а.с. 35-36) відповідних рахунків за листопад 2022 року, грудень 2022 року (а.с. 37-38), акту звірки розрахунків станом на 05.01.2023 року (а.с. 39-40) вбачається, що позивач, як постачальник, поставив, а відповідач, як споживач, прийняв та використав електричну енергію обсягом 125534 кВт/год. на загальну суму 597653 грн. 80 коп., яку відповідач оплатив частково на суму 112799 грн. 28 коп.

Вказані позивачем обсяги спожитої відповідачем електричної енергії у спірний період підтверджено даними Оператори системи розподілу - Христинівської філії Відокремленого структурного підрозділу «Уманські енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в листах № 151, №152 від 01.03.2023 року (а.с. 44-45).

У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку із своєчасної та повної сплати заборгованості за Договором, позивач 05.01.2023 року, 02.02.2023 року звертався до відповідача з вимогами № 18Ц-3-2023, №18Ц-17-2023 про сплату заборгованості за Договором за момент звернення відповідно до доданих актів звірки розрахунків, актів прийняттяпередавання товарної продукції, рахунками остаточного розрахунку, попередження про припинення постачання електричної енергії (а.с. 41-42).

Відповідач вимоги позивача отримав, однак оплатив частково, плату за спожиту у листопаді-грудні 2022 року електричну енергію своєчасно та в повному обсязі не здійснив, згідно з розрахунком позивача борг відповідача становить 484854 грн. 52 коп., вимога про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Спірні господарські правовідносини сторін виникли із укладеного ними договору про постачання електричної енергії споживачу № 5 від 24.01.2022 року, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 розділу VІ ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності. Крім того, спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, які з урахуванням предмету даного господарського спору, є спеціальними нормативними актами.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року(надалі - Правила/ПРРЕЕ).

Пунктом 10 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року визначено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

ОСР є юридичною особою, яка відповідає за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.Усі обленерго набули статусу операторів системи розподілу при запровадженні нового ринку електроенергії з 01.01.2018 року.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії встановлено зокрема наступне:

постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку (п.1.2.7 Правил);

оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом (п.4.21 Правил.);

дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п.4.3. Правил);

розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (п. 4.12 Правил);

для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п. 4.13 Правил).

Електропостачальник має право на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства (п.п. 8 п. 5.2.1.);

Відповідно до п. 9.1.1. Кодексу комерційного обліку обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 5 від 24.01.2022 року, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, який сторонами погоджено з урахуванням положень Цивільного, Господарського кодексів України, ПРРЕЕ, Законів України «Про публічні закупівлі», «Про запобігання корупції», «Про ринок електричної енергії», який сторонами виконувався.

Пунктами 5.10., 5.21. Договору сторони обумовили, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється не пізніше 30 числа (включно0 місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місця) на підставі отриманого споживачем рахунку на оплату /акту приймання-передачі товару; споживач протягом 5 дів з дати одержання акту приймання-передачі електричної енергії зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі електричної енергії, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі електричної енергії.

Також п. 4 Комерційної пропозиції №1 погоджено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється не пізніше 30 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місця) на підставі отриманого споживачем рахунку на оплату /акту приймання-передачі товару.

Відповідач за Договором у листопаді-грудні 2022 року прийняв та використав електричну енергію обсягом 125534 кВт/год. на загальну суму 597653 грн. 80 коп., без зауважень, що підтверджується підписами представників відповідача, завіреними печатками відповідача на актах приймання-передавання товарної продукції за листопад 2022 року, грудень 2022 року, відображена та погоджена в акті звірки розрахунків станом на 05.01.2023 року, проте оплату отриманої електричної енергії відповідач здійснив частково на суму 112799 грн. 28 коп. Доказів в підтвердження оплати боргу у розмірі 484854 грн. 52 коп. відповідач не надав.

Заборгованість зі сплати вартості поставленої електричної енергії у листопаді-грудні 2022 року у розмірі 484854 грн. 52 коп., підтверджена позивачем належними і допустимими доказами, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечень проти позову відповідачем суду не подано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 7272 грн. 82 коп.

Керуючись ст.ст. 129, ст. 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Христинівського виробничого управління житловокомунального господарства, ідентифікаційний код юридичної особи 03356996, місцезнаходження: 20001, Черкаська обл., м. Христинівка, вул. Стадіонна, буд. 2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", ідентифікаційний код юридичної особи 42474208, місцезнаходження: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 166 - 484854 грн. 52 коп. боргу, 7272 грн. 82 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.08.2023 року

Суддя Грачов В.М.