ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1839/23

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 911/1839/23

за позовом Комунального підприємства «Автодорсервіс», м. Київ

до Приватного підприємства «Будтранс Сервіс-М», м. Вишневе Київської області

про стягнення 9 427,70 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Автодорсервіс» (надалі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Будтранс Сервіс-М» (надалі-відповідач) про стягнення 9 427,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 13 від 03.07.2020 в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем товару.

Разом з цим, звертаючись до господарського суду із позовною заявою, позивач просив суд здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2023 відкрито провадження у справі № 911/1839/23, задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено відповідачу строк для подання заяв із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи за його участі, про що свідчить направлена ухвала суду від 21.06.2023 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на поштову адресу, зазначену в позовній заяві. Разом з цим, 04.07.2023 на адресу суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення щодо ухвали суду від 21.06.2023.

Згідно з ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним.

Разом з тим, згідно зі ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону. Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 між Комунальним підприємством «Автодорсервіс» (позивач, постачальник) та Приватним підприємством «Будтранс Сервіс-М» (відповідач, покупець) укладений Договір купівлі-продажу № 13, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується виготовити покупцеві чорний щебінь (продукція) у кількості згідно з заявками та відповідної якості, а покупець зобов`язується прийняти товар та здійснити його оплату на умовах даного договору.

Покупець зобов`язаний здійснювати оплату за відпущений товар у національній грошовій одиниці України на розрахунковий рахунок постачальника на підставі накладних (п. 2.5 договору).

Пунктами 3.2, 5.2 договору кількість та асортиментний перелік товару визначається в накладній на відпуск продукції, що видається на кожну партію продукції. Дана кількість та асортимент встановлюється згідно із замовленнями, що може подаватися продавцю у письмовій, усній формі чи за допомогою будь-яких засобів зв`язку.

Продукція вважається переданою продавцем і прийнятою покупцем, в тому числі за кількістю і якістю з моменту підписання товаротранспортних накладних (п. 7.1 договору).

Умовами п. 11.1 договору визначено, що договір набирає силу з моменту підписання та діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання.

Між Комунальним підприємством «Автодорсервіс» та Приватним підприємством «Будтранс Сервіс-М» підписана «Специфікація» до договору № 13 від 03.07.2020, за якою між сторонами погоджені найменування продукції та її ціна, в т.ч. з ПДВ.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з метою оплати товару, позивачем був сформований та виставлений відповідачу рахунок-фактура № 91 від 10.07.2020 на загальну суму 105 424,06 грн. З рахунку вбачається, що позивачем здійснено нарахування щодо оплати відповідачем продукції - чорний щебінь на суму 77 544,00 грн та послуги автомобіля МАЗ 551605 на суму 27 880,06 грн.

На підставі платіжного доручення № 41 від 16.07.2020, відповідачем було перераховано на рахунок позивача 100 000,00 грн.

Згідно з матеріалами справи, позивачем на підставі накладної № 89 від 17.07.2020 було поставлено, а відповідачем прийнято продукцію на суму 7 380,00 грн.

Претензій щодо якості чи кількості отриманої продукції матеріали справи не містять, а отже вказана у накладній продукція прийнята відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, а тому продукція вважається прийнятою без зауважень в повному обсязі.

Однак, за твердженням позивача, на підставі платіжного доручення № 41 від 16.07.2020, відповідачем була здійснена спільна оплата за послуги автомобіля та за отриману продукцію.

Так, вартість продукції за накладною № 89 від 17.07.2020 сплачена відповідачем лише частково, вартість продукції в сумі 5 424,05 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Між Комунальним підприємством «Автодорсервіс» та Приватним підприємством «Будтранс Сервіс-М» був підписаний Акт звірки, станом на 01.11.2021 за яким сальдо на користь позивача становить 5 424,05 грн.

Позивач звертався до відповідача з листом № 155 від 07.12.2021, в якому вимагав в строк до 20.12.2021 сплатити наявну за відповідачем заборгованість в сумі 5 424,05 грн.

Однак, лист позивача залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи на день підготовки даної позовної заяви наявна за відповідачем заборгованість в сумі 5 424,05 грн лишається не оплаченою, що і стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданої позивачем на підставі Договору купівлі-продажу № 13 від 03.07.2020 продукції, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 5 424,05 грн визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Звертаючись до господарського суду із відповідним позовом, позивач вказував на неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати отриманої продукції, у зв`язку з чим позивач просить суд також стягнути з відповідача пеню в сумі 1 352,30 грн, нарахована за період з 14.12.2022 по 13.06.2023 та 2 651,35 грн інфляційних втрат, розрахованих за період серпень 2020 - квітень 2023.

Відповідно до п. 8.3 договору у випадку порушення термінів оплати переданої продукції покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої продукції за кожний день прострочення.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що наявний в матеріалах справи розрахунок пені та інфляційних втрат є арифметично вірним, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог про стягнення 1 352,30 грн пені та 2 651,35 грн інфляційних втрат.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач відзив на позов, доказів оплати отриманого товару або контррозрахунку заборгованості не надав. Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та не спростований відповідачем.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Будтранс Сервіс-М» (08133, Київська область, вул. Першотравнева, 14, прим. 3, оф 26, ) на користь Комунального підприємства «Автодорсервіс» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 16, ) 5 424 (п`ять тисяч чотириста двадцять чотири) грн 05 коп заборгованості, 1 352 (одну тисячу триста п`ятдесят дві) грн 30 коп пені, 2 651 (дві тисячі шістсот п`ятдесят одну) грн 35 коп інфляційних втрат та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 21.08.2023.

Суддя О.О. Христенко