ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/436/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДІПІ ФОРВАРДІНГ (09108, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Чорних Запорожців, буд. 47, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АЗОВТЕХГАЗ (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 4, офіс 8, )

про стягнення 460314 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Трофимов С.О., адвокат, діє на підставі довіреності

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю ДІПІ ФОРВАРДІНГ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АЗОВТЕХГАЗ про стягнення 460314 грн. основного боргу.

Позовні вимоги ТОВ ДІПІ ФОРВАРДІНГ обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №ВППТ 0264/21 про надання послуг великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 01.12.2021 щодо повної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 04.04.2023 о 10:00.

06.03.2023 за вх.№7102/23 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування у відповідача оригіналів договору №ВППТ 0264/21 від 01.12.2021, актів здачі-приймання робіт, а також інших документів, що складались на виконання зазначеного договору, а за відсутності оригіналів належним чином засвідчених копій. Про розгляді даного клопотання судом враховано, що у відповідній письмовій позицій (відзиві) відповідач вказав про відсутність у нього вказаних оригіналів документів.

27.03.2023 за вх.№9788/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне:

- відповідач повідомляє, що діяльність ТОВ АЗОВТЕХГАЗ з 24 лютого 2022 року була призупинена у зв`язку із введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Маріуполя та веденням активних бойових дій на території міста Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю та безпеці працівників товариства; з 17 травня 2022 року було змінено місце знаходження юридичної особи ТОВ АЗОВТЕХГАЗ на підконтрольну Україні територію: 65012, Одеська область, місто Одеса, вулиця Чорновола В`ячеслава, буд. 4, офіс 8;

- відповідач зауважує, що внаслідок застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, систематичного ракетно-бомбових та авіаційних обстрілів по території України Донецької області м Маріуполя з боку рф в період з березня по травень 2022 року, офіс та виробничі потужності ТОВ АЗОВТЕХГАЗ, що знаходились за адресою: 87522, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька,48-В, де зберігались усі установчі та первинні документи товариства за весь період діяльності товариства (оригінали), починаючи з дня його заснування, 07.10.2011 року, аж до 23 лютого 2022, є втраченими, а саме: оригінали установчих документів; договори з контрагентами; акти наданих послуг (КБ-3, КБ-2, ОПР, ВР); документи від постачальників - накладні, акти, рахунки; - картки обліку основних засобів товариства; інвентаризаційні відомості; накази; вхідна-вихідна кореспонденція; акти списання ТМЦ; касові документи (ПКО, РКО, платіжні відомості, касова книга); авансові звіти; кадрова документація; трудові книжки, накази на прийом, звільнення та переведення, облікові картки працівників, заяви від працівників; комп`ютерна бухгалтерська база підприємства BAS бухгалтерія та Fredo звіт; в тому числі ймовірно укладений з позивачем договір та первинна документація по ньому;

- відповідач наголошує про те, що про відсутність документів в розпорядженні відповідача неодноразово зазначалось у заявах за попереднім позовом позивача у справі №916/2504/22, який був залишений ухвалою Господарського суду Одеської області від 16 січня 2023 року без розгляду, окрім того, відповідач вважає, що позивач не усунув обставини, що були підставою для залишення позову без розгляду, на вимогу ч.4 ст. 226 ГПК України, оскільки не надав оригінали письмових доказів; клопотання позивача про витребування у ТОВ АЗОВТЕХГАЗ оригіналів письмових доказів є безпідставним, оскільки відповідачем наголошено про відсутність таких документів;

- відповідач ставить під сумнів відповідність поданих позивачем електронних копій документів оригіналам та звертає увагу, що у пункті 7.3.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19 зроблено висновок щодо застосування наведеної процесуальної норми, а саме: такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже, для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду для огляду оригінал письмового документа або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу такого письмового документа; відповідно до практики Верховного Суду не може вважатися належним письмовим доказом і не може бути доказом у справі роздруківка електронного листування, яка не відповідає вимогам Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення; отже, відповідач вказує, що якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги;

- відповідач зазначає, що позивач хибно вважає, що направлення претензії разом з відповідними додатками (оригіналами рахунків та оплату та актів здачі-приймання робіт (надання послуг) рекомендованою кореспонденцією листом з описом вкладення на юридичну адресу замовника є належним доказом виконання позивачем своїх зобов`язань, передбачених п.п. 5.1-5.4 договору, оскільки у відповідності до розділу 5 завіреної позивачем копії договору надані послуги передаються виконавцем та приймаються замовником за актом приймання-передачі наданих послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів (п. 5.1); акт приймання-передачі наданих послуг складається виконавцем протягом 10 (десяти) робочих днів після закінчення надання послуг, а при триваючому наданні послуг - не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним, на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін первинних документів бухгалтерського обліку (товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, рапортів та рапортів-нарядів про роботу техніки, довідок про виконані роботи (послуги) тощо); акт приймання-передачі наданих послуг складається виконавцем в двох автентичних примірниках, підписується уповноваженою особою виконавця, скріплюється його печаткою (за наявності) та направляється замовнику виключно в оригіналі за реквізитами, зазначеними в цьому договорі, поштовим або кур`єрським зв`язком, або може бути наданий належним чином уповноваженою особою виконавця особисто тощо; акт приймання-передачі наданих послуг розглядається замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання та, у випадку його погодження, підписується уповноваженою особою замовника, скріплюється його печаткою (за наявності), після чого один примірник акту приймання-передачі наданих послуг направляється (повертається) виконавцю за реквізитами, зазначеними в цьому договорі, поштовим або кур`єрським зв`язком, або може бути наданий належним чином уповноваженою особою замовника особисто тощо;

- відповідач звертає увагу, що зазначені акти приймання-передачі наданих послуг датовані 20.01.2022, 31.01.2022, 10.02.2022, 20.02.2022, 04.05.2022 відповідно та вказуючи, що замовником не були своєчасно розглянуті та повернуті після підписання належні виконавцю примірники актів, позивач не надає доказів направлення або вручення замовнику таких актів згідно з п.5.3 договору з врахуванням дат їх складання від 20.01.2022, 31.01.2022, 10.02.2022, 20.02.2022, що мало б свідчити про складання актів, направлення замовнику та несвоєчасність розгляду, окрім того, умовами договору не передбачено, що акт вважається узгодженим, а послуги відображені в ньому підлягають оплаті у разі, якщо протягом 5-ти календарних днів з дати отримання акту не надійшли аргументовані зауваження, натомість п.5.4 договору містить перестереження, що акт приймання-передачі наданих послуг розглядається замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання та, у випадку погодження акту, останній підписується уповноваженою особою замовника, скріплюється його печаткою (за наявності);

- щодо акту приймання-передачі наданих послуг №ГОФР0000270 від 04.05.2022, відповідач наголошує, що діяльність ТОВ АЗОВТЕХГАЗ з 24 лютого 2022 року була призупинена у зв`язку із введенням воєнного стану, отже такий акт не міг погоджуватися, оскільки послуги навіть ймовірно не могли надаватись у строки, передбачені п.5.2 договору; окрім того, лист позивача (трек-код поштового відправлення 626) з претензією та документами, не отримувався відповідачем, згідно даних Укрпошти був повернутий 28.09.2022 за зворотною адресою: за закінченням встановленого терміну зберігання, з підстав, зазначених у відзиві (відсутність працівників ТОВ «АЗОВТЕХГАЗ за юридичною адресою через введений воєнний стан в країні), отже, на думку відповідача, надані позивачем копії актів не відповідають умовам складання та підписання долученої копії договору та є не підписаними з нашої сторони, а відтак є неузгодженими, таким чином заперечує прийняття послуг за вказаними актами та, відповідно, обов`язок щодо їх оплати;

- на переконання відповідача відсутність оригіналу спірного договору, оригіналів підписаних з обох боків актів приймання передачі наданих послуг на заявлену суму в позові, замовлень на надання послуг (додаток №1 договору) та повідомлення про готовність надання послуг; первинних документів бухгалтерського обліку (товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, рапортів та рапортів-нарядів про роботу техніки, довідок про виконані роботи (послуги) тощо, на підставі яких складалися акти приймання-передачі послуг, у позивача, підтверджує безпідставність заявлених вимог;

- відповідач вказує, що складені в односторонньому порядку позивачем рахунки не є підтвердженням надання послуг, а з наданої роздруківки АТ Райффайзен Банк від 08.02.2022 взагалі не вбачається, що оплата у розмірі 90000 грн. була проведена за будь-яким з доданих до позову позивачем рахунком.

04.04.2023 за вх.№10860/23 до суду від позивача надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 04.04.2023 відкладено розгляд справи на 19.04.2023 о 15:45.

18.04.2023 за вх.№12535/23 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника на підставі наданого відзиву, яке судом у протокольній формі задоволено.

Ухвалою суду від 19.04.2023 відкладено розгляд справи на 10.05.2023 о 15:15. У судовому засіданні 10.05.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 31.05.2023 о 14:30.

17.05.2023 за вх.№16333/23 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи, яке судом у протокольній формі задоволено та залучено надані документи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 31.05.2023 відкладено розгляд справи на 19.06.2023 о 16:00.

16.06.2023 за вх.№19817/23 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення стосовно додатково наданих позивачем документів, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях відповідач вказує:

- відповідач зазначає, що позивач, який вже вдруге звертається до суду з позовними вимогами до ТОВ АЗОВТЕХГАЗ з тим самим предметом спору (попередній позов - справа №916/2504/22), не подавши докази разом з поданням позову, не повідомляв письмово суд та не зазначав про докази, які не можуть бути подані; причини, з яких докази не можуть бути подані у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів; всі докази, які на сьогоднішній день долучені до клопотання, не запитувались додатково представником позивача у інших підприємств, організацій, фізичних осіб тощо, бо перебували в особистому розпорядженні позивача по справі, а тому на підставі вищевикладеного, керуючись ч.8 ст. 80 ГПК України, вважає, що суд не має підстав для прийняття додатково наданих представником позивача доказів на сьогоднішній день;

- відповідач звертає увагу, що представлені подорожні листи складені в односторонньому порядку ТОВ ДІПІ ФОРВАРДІНГ, з обох боків не містять жодного підпису та/або печатки ТОВ АЗОВТЕХГАЗ, окрім того документи в папці ПЛ _2021_12 та папці ПЛ_2021_12 повністю ідентичні, датовані груднем 2021 року; документ під назвою Перелік рейсів за Договором №ВППТ 0264/21 від 01 грудня 2021 також складений лише позивачем, а дати подорожніх листів не відповідають датам зазначеним у Переліку рейсів, оскільки подорожні листи датовані груднем 2021 року та лютим 2022;

- щодо наданих податкових накладних відповідач вказує, що згідно правових висновків, що містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2022 у справі №922/2115/19, податкова накладна (залежно від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд установлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона заперечує факт поставки, вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом, тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності; в даному випадку, позивач не підтвердив вчинення відповідачем юридично значимих дій за наслідками господарських відносин з позивачем, а отже не підтвердив обставини щодо виконання послуг позивачем на користь відповідача.

Ухвалою суду від 19.06.2023 відкладено розгляд справи на 12.07.2023 о 10:15. Ухвалою суду від 04.07.2023 судове засідання призначено на 19.07.2023 о 10:20.

У судовому засіданні 19.07.2023 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання 19.07.2023 відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/436/23 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

У судовому засіданні 19.07.2023 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

Господарський суд зазначає, що правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі договору №ВППТ 0264/21 про надання послуг великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 01.12.2021, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю ДІПІ ФОРВАРДІНГ - виконавець, а Товариство з обмеженою відповідальністю АЗОВТЕХГАЗ - замовник.

В матеріалах справи наявний договір №ВППТ 0264/21 про надання послуг великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 01.12.2021, в якому відображені наступні його умови:

- в порядку та на умовах, передбачених цим договором, виконавець на власний ризик та власними засобами зобов`язується надавати замовнику послуги великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів (надалі за текстом - техніки), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги. При виникненні необхідності виконавець має право залучити до надання послуг технікою третіх осіб, залишаючись відповідальним перед замовником за виконання цього договору (п.1.1 договору);

- послуги технікою надаються на підставі замовлення, яке складається замовником в двох автентичних примірниках за формою, затвердженою згідно з додатком №1 Замовлення послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів, підписується уповноваженою особою замовника, скріплюється його печаткою (за наявності) та направляється виконавцю за реквізитами, зазначеними в договорі. У випадку термінової потреби у наданні послуг технікою замовлення може бути надано та погоджено в телефонному режимі, у тому числі за допомогою месенджерів, з обов`язковим подальшим письмовим оформленням протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин (п.2.1 договору);

- підписане належним чином уповноваженими представниками та скріплене печатками (за наявності) сторін замовлення підтверджує досягнення взаємної згоди щодо усіх істотних умов надання послуг технікою, які є незмінними з моменту підписання замовлення, положення якого мають пріоритет над умовами договору (п.2.5 договору);

- замовник зобов`язаний у разі відсутності зауважень приймати надані послуги та підписувати оригінали актів приймання-передачі наданих послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів (надалі за текстом - акт приймання-передачі наданих послуг) або направляти виконавцю відповідні заперечення щодо підписання відповідних актів; своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги, надані виконавцем замовнику на підставі погоджених сторонами замовлень, актів приймання-передачі наданих послуг за цим договором (п.п. 3.2.5-3.2.6 договору);

- виконавець має право на своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за надані послуги (п.3.3.4 договору);

- ціна (загальна вартість) договору визначається в національній валюті України - гривні, та складається із ціни (загальної вартості) витрат виконавця на мобілізацію/демобілізацію, монтаж/демонтаж техніки та ціни (загальної вартості) наданих технікою послуг, згідно з погодженими актами приймання-передачі наданих послуг (п.4.1 договору);

- оплата наданих технікою послуг здійснюється замовником на умовах передплати протягом 25 (двадцяти п`яти) календарних днів на підставі погодженого сторонами замовлення та виставлених виконавцем рахунків-фактур. За погодженням сторін може використовуватися інший порядок розрахунків. Остаточний розрахунок за фактично надані послуги техніки здійснюється замовником протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг та виставлення виконавцем рахунку-фактури. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок виконавця. Виконавець зобов`язаний перерахувати кошти, зайво отримані від замовника, на поточний рахунок замовника негайно, але не пізніше трьох банківських днів з моменту відповідної вимоги замовника, яке вважається отриманим виконавцем після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправки замовником за адресою виконавця, вказаною в цьому договорі (п.п. 4.7-4.10 договору);

- надані послуги передаються виконавцем та приймаються замовником за актом приймання-передачі наданих послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів. Акт приймання-передачі наданих послуг складається виконавцем протягом 10 (десяти) робочих днів після закінчення надання послуг, а при триваючому наданні послуг - не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним, на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін первинних документів бухгалтерського обліку (товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, рапортів та рапортів-нарядів про роботу техніки, довідок про виконані роботи (послуги) тощо). Акт приймання-передачі наданих послуг складається виконавцем в двох автентичних примірниках, підписується уповноваженою особою виконавця, скріплюється його печаткою (за наявності) та направляється замовнику виключно в оригіналі за реквізитами, зазначеними в цьому договорі, поштовим або кур`єрським зв`язком, або може бути наданий належним чином уповноваженою особою виконавця особисто тощо. Акт приймання-передачі наданих послуг розглядається замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання та, у випадку його погодження, підписується уповноваженою особою замовника, скріплюється його печаткою (за наявності), після чого один примірник акту приймання-передачі наданих послуг направляється (повертається) виконавцю за реквізитами, зазначеними в цьому договорі, поштовим або кур`єрським зв`язком, або може бути наданий належним чином уповноваженою особою замовника особисто тощо. У випадку наявності у замовника зауважень або заперечень до акту приймання-передачі наданих послуг, відповідні зауваження або заперечення направляються виконавцю в порядку та у строки, передбачені п.5.4 цього договору (п.п. 5.1-5.5 договору);

- за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього договору та чинним законодавством України (п.6.1 договору);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання належним чином уповноваженими представниками і засвідчення печатками (за наявності) сторін та діє до 31 грудня 2022 року; припинення договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за цим договором, які виникли під час його дії (п.п. 9.1, 10.3 договору).

Додаток №2 до договору №ВППТ 0264/21 визначає перелік великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів та договірних цін (тарифів): автопідіймач (вишка) 17 м, кількість - 1, ціна (маш/год.) - 420 грн.; автопідіймач (вишка) 22-28 м, кількість - 1, ціна (маш/год.) - 650 грн.; автокран в/п 50 т, кількість - 1, ціна (маш/год.) - 1570 грн.; довгомір 18-20 т, кількість - 1, ціна (маш/год.) - 500 грн.; автокран в/п 65 т, кількість - 1, ціна (маш/год.) - 2300 грн.

Також в матеріалах справи наявний договір оренди нерухомого майна під офіс №22/12-01, відповідно до якого ТОВ АЗОВТЕХГАЗ (орендодавець) передає, а ТОВ ДІПІ ФОРВАРДІНГ (орендар) приймає в строкове платне користування приміщення, що розташоване за адресою: вул. Лепорського, б.1, м. Маріуполь, загальною площею 52 кв.м, які складаються з чотирьох кімнат, позначених на схемі цифрами: 17, 18, 19, 22 з метою використання під офіс; право власності орендодавця на приміщення, що передаються в оренду, підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.02.2017.

В матеріалах справи наявні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором №0264/2 від 01.12.2021:

- акт №ГОФР0001129 від 29.12.2021 на суму 171930 грн. (підписаний з обох сторін), в якому відображено вид послуг з відповідними датами (03.12.2021-29.12.2021);

- акт №ГОФР0000026 від 10.01.2022 на суму 98340 грн. (підписаний з обох сторін), в якому відображено вид послуг з відповідними датами (06.12.2021-10.01.2022);

- акт №ГОФР0000060 від 20.01.2022 на суму 63366 грн. (підписаний з боку виконавця), в якому відображено вид послуг з відповідними датами (11.01.2022-20.01.2022);

- акт №ГОФР0000109 від 31.01.2022 на суму 47970 грн. (підписаний з боку виконавця), в якому відображено вид послуг з відповідними датами (11.01.2022-30.01.2022);

- акт №ГОФР0000172 від 10.02.2022 на суму 46590 грн. (підписаний з боку виконавця), в якому відображено вид послуг з відповідними датами (01.02.2022-10.02.2022);

- акт №ГОФР0000216 від 20.02.2022 на суму 78498 грн. (підписаний з боку виконавця), в якому відображено вид послуг з відповідними датами (11.02.2022-20.02.2022);

- акт №ГОФР0000270 від 04.05.2022 на суму 43620 грн. (підписаний з боку виконавця), в якому відображено вид послуг з відповідними датами (21.02.2022-23.02.2022).

Також в матеріалах справи наявні рахунки на оплату за договором №0264/2 від 01.12.2021: №ГОФР0001129 від 29.12.2021 на суму 171930 грн.; №ГОФР0000026 від 10.01.2022 на суму 98340 грн.; №ГОФР0000060 від 20.01.2022 на суму 63366 грн.; №ГОФР0000109 від 31.01.2022 на суму 47970 грн.; №ГОФР0000172 від 10.02.2022 на суму 46590 грн.; №ГОФР0000216 від 20.02.2022 на суму 78498 грн.; №ГОФР0000270 від 04.05.2022 на суму 43620 грн.

29.08.2022 ТОВ ДІПІ ФОРВАРДІНГ направлено на адресу ТОВ АЗОВТЕХГАЗ претензію №274, в якій повідомлено, що:

- між ТОВ ДІПІ ФОРВАРДІНГ (виконавець) та ТОВ АЗОВТЕХГАЗ (замовник) укладено договір №ВППТ 0264/21 про надання послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 01.12.2021;

- протягом строку дії договору №ВППТ 0264/21 від 01.12.2021 виконавцем було надано, а замовником фактично прийнято послуги на суму 550314 грн., з яких оплачено лише 90000 грн.;

- не повернені виконавцю після підписання, надані ТОВ АЗОВТЕХГАЗ примірники актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №ГОФР0000060, №ГОФР0000109, №ГОФР0000172, №ГОФР0000216 та №ГОФР0000270;

- необхідно підписати та направити в адресу виконавця повторно направлені на адресу замовника акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №ГОФР0000060, №ГОФР0000109, №ГОФР0000172, №ГОФР0000216 та №ГОФР0000270, а також негайно сплатити наявну заборгованість в загальній сумі 460314 грн. До претензії було долучені копії рахунків на оплату: №ГОФР0001129, №ГОФР0000026, №ГОФР0000060, №ГОФР0000109, №ГОФР0000172, №ГОФР0000216 та №ГОФР0000270; копії актів: №ГОФР0001129, №ГОФР0000026 та акти в 2 примірниках: №ГОФР0000060, №ГОФР0000109, №ГОФР0000172, №ГОФР0000216 та №ГОФР0000270.

В матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу вказаної претензії з додатками на адресу: м. Одеса, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 4, офіс 8, та як вбачається з роздруківки відстеження поштового відправлення, 28.09.2022 відправлення повернуто за зворотною адресою (за закінченням терміну зберігання).

Також в матеріалах справи наявна виписка по рахунку ТОВ ДІПІ ФОРВАРДІНГ за період з 01.12.2021 по 24.01.2023, з якої вбачається здійснення 08.02.2022 кореспондентом ТОВ АЗОВТЕХГАЗ оплати на суму 90000 грн., із призначенням платежу - оплата за услуги по договору №0264/21 от 01.12.21, в т.ч. ПДВ 20% 15000 грн..

На підтвердження позовних вимог позивачем також надано:

- подорожні листи вантажного автомобіля;

- договори оренди транспортних засобів, великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів без екіпажу;

- перелік рейсів за договором №ВППТ 0264/21 від 01.12.2021;

- податкові накладні.

На підтвердження доводів відповідача ним були надано:

- наказ ТОВ АЗОВТЕХГАЗ від 24.03.2022 про зупинення дії трудових договорів з працівниками;

- повідомлення (повторне) від 26.07.2022 до ГУ ДПС в Одеській області про неможливість вивезення первинних документів, неможливість подання податкових звітностей та неможливість сплати податкових зобов`язань;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Несплата відповідачем заявленої до стягнення суми стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, тоді як підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження № 14-308цс18).

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Господарський суд, надаючи оцінку доводам сторін щодо відсутності у них оригіналів документів, зокрема, договору №ВППТ 0264/21 від 01.12.2021, приймає до уваги той факт, що обставини, які мали місце у спірних правовідносинах, відбувались в м. Маріуполі, а також те, що наслідки військової агресії рф проти України, в тому числі окупація м. Маріуполя вплинули на нормальне здійснення підприємницької діяльності, а також приймає до уваги повідомлені сторонами обставини неможливості надання оригіналів документів, зокрема, спірного договору.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, обставини, які склалися між сторонами, господарський суд зазначає, що докази, надані позивачем на підтвердження позовних вимог та вказаних ним обставин, є більш вірогідними ніж докази, надані відповідачем на їх спростування та підтвердження повідомлених ним обставин, зокрема, господарський суд вважає, що позивачем доведено обставину надання ним послуг відповідачу за договором №ВППТ 0264/21 від 01.12.2021, що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи копіями актів здачі приймання-робіт (на двох з яких міститься підпис та печатка від замовника (відповідача), подорожними листами, договорами оренди, переліками рейсів за договором, а також наданою позивачем банківською випискою, в якій відображено здійснення часткової оплати відповідачем за договором №0264/21 від 01.12.2021, що на думку суду, з урахуванням стандарту доказування баланс ймовірностей (balance of probabilities), створює підстави вважати, що послуги за договором були надані, а відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, окрім зазначення того, що він ставить під сумнів надані позивачем докази, не спростував факт підписання спірного договору, підписання двох актів здачі-приймання робіт та здійснення часткової оплати, з огляду на що, господарський суд дійшов висновку про підставність та необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ДІПІ ФОРВАРДІНГ про стягнення з відповідача 460314 грн. основного боргу.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДІПІ ФОРВАРДІНГ задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЗОВТЕХГАЗ (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 4, офіс 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДІПІ ФОРВАРДІНГ (09108, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Чорних Запорожців, буд. 47, ) 460314 /чотириста шістдесят тисяч триста чотирнадцять/ грн. основного боргу та 6904 /шість тисяч дев`ятсот чотири/ грн. 71 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18 серпня 2023 р.

Суддя Ю.С. Бездоля