ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м.Дніпро Справа № 904/617/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання: Ліпинський М.О.

Представники сторін:

від позивача: Воронов Юрій Вікторович (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Трикоза Тетяна Вікторівна (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 (повний текст складено та підписано 07.04.2023 суддя Татарчук В.О.) у справі №904/617/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Індастрі Груп", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен", Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, смт Магдалинівка

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Індастрі Груп" звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" про стягнення заборгованості за договором поставки ТМЦ №0813-21Г від 13.08.2021 в загальному розмірі 625811,53грн, з якої: 389518,55грн основного боргу, 128807,73грн пені, 96792,25грн інфляційних втрат, 10693,00грн трьох відсотків річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 у справі №904/617/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Індастрі Груп" 10693,00грн - 3% річних, 96792,25грн - інфляційних витрат та 1612,28грн - витрат зі сплати судового збору. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Індастрі Груп" 128807,73грн пені. Закрито провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Індастрі Груп" 389518,55грн основного боргу.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що Позивачем було виставлено відповідачу рахунок №217 від 13.08.2021р. на оплату товару, поставленного за видаткової накладної №248 від 30.11.2021р. на загальну суму з ПДВ 779037,10грн (а.с. 22 том 1). В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось доказів наявності з боку відповідача претензій щодо найменування, кількості, якості товару, як не подавалось і доказів відмови від товару та повернення такого товару позивачу. Підписавши видаткову накладну відповідач погодився з найменуванням, кількістю, якістю та ціною такого товару. 27.08.2021 відповідачем було сплачено позивачу 389518,55грн за вказаним рахунком.

Оскільки Позивачем не надано письмового екземпляру договору поставки ТМЦ №0813-21Г від 13.08.2021, підписаного відповідачем. Самі по собі посилання в рахунку та видатковій накладній на договір поставки ТМЦ №0813-21Г від 13.08.2021, на думку суду першої інстанції не є доказами укладання між сторонами договору з цими самими реквізитами (номером та датою) саме у наданій позивачем редакції, в зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факт укладання між сторонами договору поставки ТМЦ №0813-21Г від 13.08.2021 у редакції, наданій позивачем. Відповідно, в даному випадку має місце укладання сторонами договору поставки у спрощений спосіб шляхом отримання відповідачем від позивача товару на підставі видаткової накладної №348 від 30.11.2021

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 389518,55грн слід визнати обґрунтованими.

Оскільки відповідач здійснив погашення заборгованості з оплати за поставлений товар за видатковою накладною на суму 389518,55грн платіжним дорученням №310 від 03.02.2023р. та, враховуючи дату звернення позивача з позовом (02.02.2023), місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в розмірі 389518,55грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат у розмірі 6792,25грн за загальний період з січня 2022 року по листопад 2022 року та 3% річних у сумі 10693,00грн за період з 01.01.2022 по 01.12.2022. судом порушень не встановлено, а позовні вимоги задоволені в заявленому розмірі.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 10 693,00 грн 3 % річних, 96 792,25 грн інфляційних втрат та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вказаної частини позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- Судом першої інстанції не повно досліджено обставини справи, суд не звернув уваги на подані докази оплати Відповідача і направленої вимоги Позивача про виконання грошового зобовязання, внаслідок чого визначив хибний період нарнахування інфляційних та 3%. Суд помилково не прийняв до уваги дату отримання вимоги про оплату товару Відповідачем і строк (7 днів), який Позивач в ній надав для оплати та дату здійснення повного розрахунку.

- Висновок суду першої інстанції про наявність укладення сторонами договору поставки у спрощений спосіб не відповідає нормам законодавства, оскільки жодного укладення спрощеного договору сторонами не було. Сторонами не було укладено правочину навіть у формі декількох документів, переписки тощо, тобто позивачем не надано до суду будь-яких доказів фіксації договору (де сторонами була виражена така воля) в т.ч. за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу або у письмовій формі, а це значить що ніякої «спрощеної форми договору» між позивачем і відповідачем укладено не було.

- Вказує, що суд першої інстанції в своєму рішенні за відсутності правочину (поставки/купівлі-продажу тощо), не мав підстави для визначення дати настання грошового зобов`язання відповідача, і як наслідок, періоду для нарахування санкцій за його невиконання.

- Посилання в оскаржуваному рішенні па ст.655 ЦК (положення про договір купівлі- продажу), а в подальшому на 692 ЦК. яка регулює обов`язок Покупця за правочином, яким є договір купівлі-продажу, є також безпідставним, оскільки позивачем не доведено наявності договірних відносин сторін. А отже застосування до цих правовідносин положень ст. 692 ЦК є невірним та суперечить нормам матеріального права. Таким чином, єдиною підставою для настання обов`язку платежу є письмова вимога про це, яку направив позивач на адресу відповідача 13.12.2022.

- Визначення періоду порушення відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості товару з дати вимоги про це позивача, а також ненадання Позивачем належних доказів іншої дати заявлення ним грошової вимоги для відліку періоду порушення, господарським судом зроблено неправильний висновок про нарахування стягнутих судом штрафних санкцій за період з 01.01.2022 по 01.12.2022.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивачем по справі подано відзив на апеляційну скаргу. Заперечує в повному обсязі проти задоволення вимог заявлених у апеляційній скарзі, просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги ТОВ «Агро-Овен» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/617/23 від 28.03.2023.

Вважає, що позиція апелянта будується навколо доказу який відсутній у матеріалах справи.

Зазначає, що позивачем на адресу відповідача було спрямовано не вимогу про оплату в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, а претензію в якій виказано вимоги щодо негайного, але в будь-якому разі не пізніше 7 календарних днів з моменту отримання претензії, оплати суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

Позивач погоджується з висновком суду першої інстанції, що підписавши видаткову накладну відповідач погодився з найменуванням, кількістю, якістю та ціною такого товару, що в свою чергу підтверджує строк оплати за такий товар відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Орєшкіну Е.В., Березкіну О.В.

Ухвалою суду від 28.04.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/617/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 у справі №904/617/23 відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

03.05.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/617/23.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме:

- оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у сумі 1 607,57 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 у справі №904/617/23.

До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2023 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 у справі №904/617/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.08.2023 о 12:20 годин.

Від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 25.05.2023 судові засідання у справі №904/617/23 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

У зв`язку з іперебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В. з 14.08.2023, на підставі розпорядження керівника апарату суду №1661/23 від 11.08.2023, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіна О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою суду від 11.08.2023 справу №904/617/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), судді: Березкіна О.В., Кощеєва І.М.

14.08.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Предметом даного спору є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором поставки ТМЦ №0813-21Г від 13.08.2021 у розмірі 389518,55грн, пені - 128807,73грн, 3% річних - 10693,00грн та інфляційних втрат - 96792,25грн.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №217 від 13.08.2021: товар насос Murzan SBR-SL-HVLC-6F-4SX4YFG/FL/FG-BDA-HT-T; кількість 1шт; ціна без ПДВ 472913,70грн; подвійний всмоктуючий бункер Murzan; кількість 1шт; ціна без ПДВ 100053,01грн; довгий радіусний лікоть 4 "х36"; кількість 3шт; ціна без ПДВ 35468,52грн; мембрана FG-457-LC; кількість 4шт; ціна без ПДВ 24880,92грн; збірка Е (Блок регулювання повітря); кількість 1шт; ціна без ПДВ 15881,43грн; усього разом з ПДВ 779037,10грн (а.с. 22 том 1).

27.08.2021 відповідачем було сплачено позивачу 389518,55грн за вказаним рахунком.

Зазначене підтверджується платіжним дорученням №1028 від 27.08.2021, де в призначенні платежу зазначено: Оплата за насос зг. рах. 217 від 13.08.2021 (а.с. 23 том 1).

Відповідно до видаткової накладної №248 від 30.11.2021 позивач передав, а відповідач прийняв товар: насос Murzan SBR-SL-HVLC-6F-4SX4YFG/FL/FG-BDA-HT-T; кількість 1 шт.; ціна без ПДВ 472913,70грн; подвійний всмоктуючий бункер Murzan; кількість 1шт; ціна без ПДВ 100053,01грн; довгий радіусний лікоть 4 "х36"; кількість 3шт; ціна без ПДВ 35468,52грн; мембрана FG-457-LC; кількість 4шт; ціна без ПДВ 24880,92грн; збірка Е (Блок регулювання повітря); кількість 1шт; ціна без ПДВ 15881,43грн; усього разом з ПДВ 779037,10грн (а.с. 26 том 1).

Щодо твердження позивача про те, що вказаний товар був поставлений на виконання договору поставки ТМЦ №0813-21Г від 13.08.2021 у редакції, доданій останнім до матеріалів справи, слід зазначити про таке.

Позивач вказав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Індастрі Груп" (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" (далі покупець, відповідач) був укладений договір поставки ТМЦ №0813-21Г від 13.08.2021 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник передає, а покупець приймає у власність товар в кількості, асортименті та ціною, що визначені сторонами у відповідній специфікації. Специфікація оформлюється на кожну окрему партію товару, і є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.3 договору визначено, що покупець зобов`язується здійснити оплату вартості товару, шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

- 50% від загальної суми відповідної партії товару, що зазначена у специфікації, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку від постачальника;

- 50% від загальної суми відповідної партії товару, що зазначена у специфікації, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання товару та підписання покупцем відповідної видаткової накладної на товар, але з урахуванням п. 3.5 цього договору.

У разі порушення строків виконання грошового зобов`язання, встановленого цим договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги про сплату штрафу (п. 6.4 договору).

Цей договір набирає чинності з дати підписання його уповноваженими представниками сторін і діє протягом 1 (одного) року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 8.1 договору).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Правовідносини сторін виникли в зв`язку з отриманнням Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" за видаткової накладної №248 від 30.11.2021 товару: насос Murzan SBR-SL-HVLC-6F-4SX4YFG/FL/FG-BDA-HT-T; кількість 1 шт.; ціна без ПДВ 472913,70грн; подвійний всмоктуючий бункер Murzan; кількість 1шт; ціна без ПДВ 100053,01грн; довгий радіусний лікоть 4 "х36"; кількість 3шт; ціна без ПДВ 35468,52грн; мембрана FG-457-LC; кількість 4шт; ціна без ПДВ 24880,92грн; збірка Е (Блок регулювання повітря); кількість 1шт; ціна без ПДВ 15881,43грн; усього разом з ПДВ 779037,10грн (а.с. 26 том 1).

Сторонами не оспорюється правильність висновків суду першої інстанції в частині того, що в матеріалах справи відсутні, а сторонами не подавались докази наявності з боку відповідача претензій щодо найменування, кількості, якості товару, як не подавалось і докази відмови від товару та повернення такого товару позивачу. Того, що підписавши видаткову накладну відповідач погодився з найменуванням, кількістю, якістю та ціною такого товару.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач у своєму відзиві (т.1 а.с. 48,49). зазначав про те, що поставка товару є бездоговірною, а тому відсутність укладеного між сторонами договору виключає застосування його положень до господарських відносин сторін, зокрема здійснення відповідних нарахувань і не може бути підставою позовних вимог про стягнення нарахованих штрафних санкцій. При цьому відповідачем визнавалася та обставина, що оплата товару була здійснена ним за рахунком на оплату №217 від 13.08.2021р.

Як вбачається зі змісту рахунку на оплату №217 від 13.08.2021р., який виставлено на оплату товару насосу Murzan SBR-SL-HVLC-6F-4SX4YFG/FL/FG-BDA-HT-T у кількісті 1шт; ціна без ПДВ 472913,70грн; подвійного всмоктуючого бункера Murzan у кількість 1шт; ціна без ПДВ 100053,01грн; довгого радіусного локотя 4 "х36" у кількісті 3шт; ціна без ПДВ 35468,52грн; мембрани FG-457-LC у кількісті 4шт; ціна без ПДВ 24880,92грн; збірки Е (Блок регулювання повітря) у кількість 1шт; ціна без ПДВ 15881,43грн в ньому відсутні вказівки на те, що оптала має здійснюватися частинами. Загальна сума на весь товар, вказаний у зазначеному рахунку, яка підлагає оплаті становить разом з ПДВ 779037,10грн (а.с. 22 том 1).

Частиною 1 статті 181 ГК України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

З урахуванням вищевикладенного, місцевий господарський суд дійшов обгрунованого висновку про те, що в даному випадку має місце укладання сторонами договору поставки у спрощений спосіб шляхом отримання відповідачем від позивача товару на підставі видаткової накладної №348 від 30.11.2021, що в свою чергу є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 389518,55грн.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів відхиляє помилкові доводи апеляційної скарги в частині того, що: « … сторонами не було укладено правочину, навіть у формі декількох документів, переписки тощо, тобто Позивачем не надано до суду будь-яких доказів фіксації договору (де сторонами була виражена така воля) в т.ч. за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу або у письмовій формі, а це значить що ніякої «спрощеної форми договору» між Позивачем і Відповідачем укладено не було.

Таким чином, суд першої інстанції в своєму рішенні за відсутності правочину (поставки/купівлі-продажу тощо), не мав підстави для визначення дати настання грошового зобов`язання Відповідача, і, як наслідок, періоду для нарахування санкцій за його невиконання.

Посилання в оскаржуваному рішенні па ст.655 ЦК (положення про договір купівлі- продажу), а в подальшому на 692 ЦК. яка регулює обов`язок Покупця за правочином, яким є договір купівлі-продажу, є також безпідставним, оскільки Позивачем не доведено наявності договірних відносин сторін. А отже застосування до цих правовідносин положень ст. 692 ЦК є невірним та суперечить нормам матеріального права. Таким чином, єдиною підставою для настання обов`язку платежу є письмова вимога про це, яку направив Позивач на адресу Відповідача 13.12.2022р.

З огляду на матеріали справи, суд дослідив, що господарська операція носила бездоговірний характер, а повна оплата за отриманий товар (50% за пл. дорученням №310 від 03.02.2023р) здійснена Відповідачем після отримання відповідної письмової вимоги Позивача про оплату товару в повному обсязі (письмова претензія ТОВ «Трейд Індастрі груп», що міститься в матеріалах справи). Отже момент виникнення у Відповідача грошового зобов`язання не пов`язаний з днем поставки, а пов`язаний з датою отримання грошової вимоги від Позивача, оскільки сторони в жодному документі не визначили дату виникнення обов`язку оплати товару (решти оплати за товар, що складає 50%)…» як такі, що грунтуються на помилковому тлумачені відповідачем вищенаведених норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому не відповідають фактичним осбставинам справи.

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відзив на позовну заяву не містив заперечень відповідача, щодо того, що строк виконання зобов`язання слід відліковувати з дати спрямування на його адресу претензії, рішення суду першої інстанції не містить відповідних мотивувань, а доводи апеляційної скарги в частині того, що : « …Отримання товару за видатковою накладною №348 від 30.11.2021 відбулось 30 листопада 2021, вимога від Позивача яка встановлює відлік строку для виконання грошового зобов`язання, Позивачем отримана 03.01.2023р. (що підтверджено роздруківкою з сайту «Укрпошта»). Так, за відсутності дати настання для Відповідача грошового зобов`язання в договорі або іншому документі, погодженому Сторонами, письмова вимога є єдиною підставою для оплати коштів за товар.

Також звертаємо увагу суду на те, що вимога (претензія), яку відправив Позивач на адресу Відповідача була обгрунтована ст. 530 Цивільного Кодексу, яка регулює строк виконання боржником грошового обов`язку, і передбачає:..

… Щодо даної справи, то з урахуванням положень наведених норм нрава та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: визначення періоду порушення відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості товару з дати вимоги про це Позивача, а також ненадання Позивачем належних доказів іншої дати заявления ним грошової вимоги для відліку періоду порушення, господарським судом зроблено неправильний висновок про нарахування стягнутих судом штрафних санкцій за період з 01.01.2022 по 01.12.2022р…» не приймаються до уваги колегією суддів як такі, на які апелянт позбавлений можливості посилатися в силу положень частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається зі змісту претензії, позивач просив адресата окрім сплати основного боргу, сплатити нараховані на суму основного боргу інфляційні втрати у сумі 96792,25грн за загальний період з січня 2022 року по листопад 2022 року та 3% річних у сумі 10693,00грн за період з 01.01.2022 по 01.12.2022.

Доводи позивача, викладені у відзиві на позовну заяву : « … Позивачем на адресу Відповідача було спрямовано не вимогу про оплату в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України (як те намагається довести Апелянт), а претензію в якій виказано вимоги щодо негайного, але в будь-якому разі не пізніше 7 календарних днів з моменту отримання претензії, оплати суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3 % річних…» приймаються до уваги колегією суддів як такі, що відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 у справі №904/617/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 4026,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 у справі №904/617/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 у справі №904/617/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 4026,00 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.08.2023

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна