ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/818/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., секретар судового засідання Богомолова В.С., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» (вх.№2-1163/23 від 04.08.2023р.) про відстрочення виконання рішення у справі №916/818/22

За позовом: Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд.28, код ЄДРПОУ - 01125821, електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» (54003, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд.129В, кв.36, код ЄДРПОУ - 41071408, електронна адреса: )

про стягнення

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача (заявник ): Жук Ю.В. - на підставі ордера серія ВТ №1038710;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» про стягнення заборгованості у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пені у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 526 634 грн 98 коп. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» на користь ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» заборгованість у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пеню у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційні втрати у розмірі 526 634 грн 98 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 134 749 грн 37 коп. У задоволенні стягнення судових витрат у розмірі 1 850 грн відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023р. рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2023р. постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023р. у справі №916/818/22 скасовано, рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 залишено в силі.

На примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 та постанови Верховного Суду від 11.07.2023р., 07.08.2023р. (після надходження справи до Господарського суду Одеської області) судом видано відповідні накази.

04 серпня 2023р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» (вх.№2-1163/23) про відстрочення виконання рішення у справі №916/818/22 терміном на шість місяців з дати набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви відповідач у справі зазначив, що станом на даний час існує ряд обставин, що істотно ускладнюють виконання або роблять неможливим виконання ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р.

Зокрема, заборгованість, що підлягає стягненню за рішенням суду, виникла з договору користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р., укладаючи який ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» діяло на підставі договору управління активами (майном) №29-03-21 від 29.03.2021р., укладеного між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» на підставі рішення Тендерного комітету Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 14.01.2021р. про обрання ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» переможцем конкурсу з пошуку управителя активами: 12 барж, які раніше передані в управління АРМА на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2020р. у справі №991/9005/20.

Але, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2021р. у справі №640/6826/21, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Тендерного комітету Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 14.01.2021р. про обрання ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» переможцем конкурсу з пошуку управителя активами: 12 барж, які раніше передані в управління АРМА на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2020р. у справі №991/9005/20.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2021р. та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2022р. у справі №916/1252/21 визнано недійсним договір управління активами (майном) №29-03-21 від 29.03.2021р., у зв`язку із чим ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р. та рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2023р. у справі №916/3122/22 позов задоволено, визнано недійсним договір користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р., укладений між ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» та ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ». Крім того, стягнуто з ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» на користь ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» кошти у розмірі 3 229 203 грн 68 коп.

Відповідач зазначає, що станом на даний час рішення Господарського суду Одеської області від 22.03.2023р. у справі №916/3122/22 оскаржується в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, заявник вважає, що у разі залишення в силі рішення Господарського суду Одеської області від 22.03.2023р. у справі №916/3122/22, договір користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р. буде недійсним і ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» буде зобов`язане сплатити на користь ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» кошти у розмірі 3 229 203 грн 68 коп., що, по-перше буде підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 та може призвести до виникнення питання взаємозаліку однорідних вимог за рішеннями суду у справі №916/818/22 та у справі №916/3122/22.

Зазначене, на думку заявника, свідчить про фактичну незавершеність судового врегулювання спірних правовідносин сторін, що робить неможливим виконання рішення суду у справі №916/818/22.

Також, заявник зазначив, що внаслідок військової агресії російської федерації військові дії навколо м.Херсон відбувалися вже 24.02.2022р., а з 01.03.2022р. почалася окупація міста. У той час на території Затону №5 перебували баржі BS-010, BS-012, BS-019, BS-20, BS-21, які були захоплені російськими військами.

Починаючи з 24.02.2022р. ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» втратило будь-яку можливість використання зазначених барж, і у зв`язку із захопленням барж порушено об`єднане кримінальне провадження №0002637 від 03.08.2022р. за ч.1 ст.438 Кримінального кодексу України.

Баржі BS-011,BS-013, BS-016 перебували у причалу ТОВ «ПОРТ Очаків» та ТОВ «Компанія «Євровнешторг», а згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022р. №15 та №15/1 рух всіх суден та плавзасобів по річкам Південний Буг та Інгул було заборонено, заборонено відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебували біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону, заборонено рух суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу.

У подальшому,25.02.2022р., як зазначає заявник, баржа BS-016 внаслідок ракетного удару зазначала повної загибелі, у зв`язку із чим порушено кримінальне провадження №0001064 від 25.04.2022р.

Баржі BS-011,BS-013 залишились заблокованими в акваторії Миколаївського морського порту і не можуть використовуватися внаслідок блокування військами російської федерації судноплавства по річці Південний Буг - Чорне море.

ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» зазначило, що здійснювало свою господарську діяльність у сфері морських та річкових перевезень вантажу з використанням майна, отриманого у користування згідно договору користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р., але станом на даний час територія Затону №5 (лівий берег річки Дніпро) є тимчасово окуповано територією і є зоною активних бойових дій. У зв`язку із цим Товариством втрачено всі основні засоби, що робить неможливим здійснення господарської діяльності, та, відповідно, сплачувати кошти на користь стягувача.

Враховуючи все викладене, ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 на строк 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

У якості нормативного обґрунтування заявник посилається на положення ст.331 ГПК України, ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження»,

Крім того, відповідач послався на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на ухвалу від 17.09.2002р. у справі «Крапивницький та інші проти України» ( зава №60858/00), у якій судом встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п.1 ст.6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003р.). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у ст.6 Конвенції.

Ухвалою суду від 07.08.2023р. заяву ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» про відстрочення виконання рішення у справі №916/818/22 призначено до розгляду в судовому засідання на 15.08.2023р.

11 серпня 2023р. до суду від ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» надійшли заперечення на клопотання про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22, у яких позивач у справі зазначає, що відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 набрало законної сили 20.03.2023р. За таких обставин, позивач вважає, що зазначення у клопотанні дати набрання рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 законної сили « 11.07.2023р.» свідчить про недоліки обґрунтування клопотання.

Крім того, позивач зазначив, що заборгованість, яка підлягає стягненню за рішенням суду, є значною сумою грошових коштів, яка може вплинути на подальше нормальне функціонування ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», засновником якого є Міністерство інфраструктури України, яке відіграє важливу роль у період воєнного стану, адже, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного, залізничного, морського та внутрішнього водного транспорту, надання послуг поштового зв`язку.

Також, позивач зазначив, що у ніч з другого та третє серпня 2023р. внаслідок ракетного удару по Дунайському порту в м. Ізмаїл, суттєвих руйнувань зазнала адміністративна будівля ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», що потребує значних фінансових ресурсів на відновлення.

Позивач також зауважив, по заявником не надано доказів скрутного фінансового стану Товариства.

Враховуючи все викладене, ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» просить суд відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 на строк 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника заявника, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За приписами ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо) сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

При цьому, під відстроченням виконання рішення розуміється перерва у вчиненні виконавчих дій на певний, точно визначений строк, протягом якого виконавчі дії не проводяться, у зв`язку з існуванням обставин, за наявності яких вчасне виконання завдає шкоди правам або інтересам боржника або інших осіб.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд також повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Положення ГПК України не містять конкретного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вже зазначалося вище, рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 позовні вимоги ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» до ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» про стягнення заборгованості у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пені у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 526 634 грн 98 коп. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» на користь ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» заборгованість у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пеню у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційні втрати у розмірі 526 634 грн 98 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 134 749 грн 37 коп. У задоволенні стягнення судових витрат у розмірі 1 850 грн відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023р. рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2023р. постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023р. у справі №916/818/22 скасовано, рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 залишено в силі.

Отже, датою набрання рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 законної сили є 11.07.2023р.

На примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 та постанови Верховного Суду від 11.07.2023р., 07 серпня 2023р. судом видано відповідні накази.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно, відповідно до ст.129-1 Конституції України, ч.ч.1, 2 ст.18 ГПК України рішення суду, які набрали законної сили є обов`язковими до виконання.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Проте, в ухвалі від 17.09.2002р. у справі «Крапивницький та інші проти України» (заява №60858/00) Європейський суд з прав людини встановив, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п.1 ст.6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003р.). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у ст.6 Конвенції.

З заяви ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» (вх.№2-1163/23 від 04.08.2023р.) про відстрочення виконання рішення у справі №916/818/22 та доданих до неї документів вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2021р. у справі №640/6826/21, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Тендерного комітету Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 14.01.2021р. про обрання ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» переможцем конкурсу з пошуку управителя активами: 12 барж, які раніше передані в управління АРМА на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2020р. у справі №991/9005/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2021р. та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2022р. у справі №916/1252/21 визнано недійсним договір управління активами (майном) №29-03-21 від 29.03.2021р., у зв`язку із чим ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р. та рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2023р. у справі №916/3122/22 позов задоволено, визнано недійсним договір користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р., укладений між ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» та ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ». Крім того, стягнуто з ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» на користь ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» кошти у розмірі 3 229 203 грн 68 коп.

Станом на даний час рішення Господарського суду Одеської області від 22.03.2023р. у справі №916/3122/22 оскаржується в суді апеляційної інстанції.

Але, у разі залишення в силі рішення Господарського суду Одеської області від 22.03.2023р. у справі №916/3122/22, договір користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р. буде таким, що визнаний судом недійсним, і ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» буде зобов`язане сплатити на користь ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» кошти у розмірі 3 229 203 грн 68 коп.

При цьому, у такому випадку, виникне підстава для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22, а також виникне питання щодо можливого проведення взаємозаліку однорідних вимог за рішеннями суду у справі №916/818/22 та у справі №916/3122/22.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з позицією ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» щодо незавершеності судового врегулювання спірних правовідносин сторін, що робить неможливим виконання рішення суду у справі №916/818/22.

Оцінюючи доводи заявника щодо неможливості сплати заборгованості у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пені у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 526 634 грн 98 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 134 749 грн 37 коп. станом на даний час у зв`язку із неможливістю здійснення господарської діяльності у сфері морських та річкових перевезень вантажу, враховуючи те, що за умовами п.6 частини ІІ договору користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р. судна мали використовуватися в законних рейсах для перевезення зернових вантажів в межах району вантажоперевезення, вказаного в боксі 19 (відповідно до документів регістру, в межах внутрішніх вод України, згідно визначення «внутрішні води України», наведеного у ст.6 Закону України «Про державний кордон України»), суд приймає до уваги те, що внаслідок військової агресії російської федерації військові дії навколо м.Херсон відбувалися вже 24.02.2022р., а з 01.03.2022р. почалася окупація міста ( загально відомий факт).

Також, враховуючи захоплення російськими військами барж BS-010, BS-012, BS-019, BS-20, BS-21, які знаходилися у той час на території Затону №5, загибель від ракетного удару баржі BS-016, розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022р. №15 та №15/1 щодо заборони руху всіх суден та плавзасобів по річкам Південний Буг та Інгул, заборону відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебували біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону, заборонено рух суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу, блокування барж BS-011,BS-013 в акваторії Миколаївського морського порту внаслідок блокування військами російської федерації судноплавства по річці Південний Буг - Чорне море, суд вважає доведеними відповідачем наявність обставин, що перешкоджають можливості належного ведення господарської діяльності станом на даний час.

Щодо позиції ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», викладеної у запереченнях на заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд вважає за необхідне зауважити, що потреба товариства у значних фінансових ресурсах у зв`язку із руйнуванням адміністративної будівлі не є безумовною підставою для відмови у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, оцінивши всі наведені обставини та надані відповідачем до заяви про відстрочення виконання рішення суду докази, суд доходить до висновку про наявність виняткових, форс-мажорних обставин, які ускладнюють виконання рішення суду у даній справі та унеможливлюють сплату відповідачем заборгованості за рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22, що, на думку суду, є підставою для відстрочення виконання судового рішення у даній справі.

За загальним принципом інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, а ненадання відстрочки виконання рішення суду, у даному випадку, призведе до неможливості його виконання взагалі.

Згідно п.3 ч.4 ст.331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує надзвичайні події тощо.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» про відстрочення виконання рішення у справі №916/818/22.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ» (вх.№2-1163/23 від 04.08.2023р.) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 - задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 терміном на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили (до 11.01.2024р.).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 235 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 21 серпня 2023 р.

Суддя Рога Наталія Василівна