ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м.Харків Справа №913/170/23

Провадження №16/913/170/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача - Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа», м.Лисичанськ Луганської області

про стягнення 368 403 642,43 грн,

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання - Пришва О.О.

У засіданні брали участь:

від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Орел С.С, представник за довіреністю від 22.09.2022 №22/09-22;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за природний газ, поставлений згідно з Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501 у сумі 368403642,43 грн, з яких: основна заборгованість у сумі 301401236,12 грн за період з 01.01.2022 по 26.02.2022, 3% річних у сумі 6508206,39 грн за загальний період з 01.03.2022 по 30.11.2022 та інфляційні втрати у сумі 60494199,92 грн за період з 01.03.2022 по 30.11.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання в частині своєчасної оплати поставленого природного газу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 справа передана на розгляд судді Шеліхіній Р.М.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.05.2023 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 15.06.2023.

У судове засідання 15.06.2023 представники сторін не прибули.

Від позивача через підсистему «Електронний суд» 18.05.2023 надійшло клопотання від 18.05.2023 №б/н про долучення до матеріалів справи доказів направлення електронної копії позовної заяви та доданих до неї документів на електронну адресу відповідача.

Суд, розглянувши вказане клопотання, задовольнив його та долучив до матеріалів справи відповідний доказ, наданий позивачем.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору по суті, суд ухвалою від 15.06.2023 відклав підготовче судове засідання на 14.07.2023.

У судове засідання 14.07.2023 в режимі відеоконференції прибув повноважний представник позивача.

Від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» через систему «Електронний суд» 04.07.2023 надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що ціна природного газу оприлюднюється на його веб-сайті є обов`язковою для сторін договору. Як вказує позивач у поясненнях, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Позивач вказує, що роздруківка відомостей з його офіційного сайту щодо архіву цін ПОН для непобутових споживачів, яка міститься в матеріалах справи, є паперовою копією електронного документу, завіреною у встановленому законом порядку.

Суд, розглянувши вказані пояснення, долучає їх до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.07.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.08.2023.

У судове засідання 08.08.2023 в режимі відеоконференції прибув повноважний представник позивача та надав усні пояснення у справі.

Відповідно до інформації з витягу ЄДР, юридичною адресою відповідача є: 93113, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Тепла, буд.17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік).

Згідно вказаного Переліку, Лисичанська міська територіальна громада Луганської області є територією на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупована Російською Федерацією.

За інформацією Акціонерного товариства «Укрпошта», розміщеній на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua) відділення в м.Лисичанськ Луганської області тимчасово не функціонують, а тому пересилання поштової кореспонденції до вказаного населеного пункту наразі є неможливим.

Судом встановлено, що у витязі ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відповідача, зазначена офіційна електронна адреса КП «Лисичанськтепломережа»: .

Через неможливість відправлення вихідної кореспонденції засобами поштового зв`язку відповідачу за його юридичною адресою, ухвала про відкриття провадження у справі та про подальший розгляд спору направлялися на офіційну електронну адресу відповідача, а інформація про дату, час та місце розгляду справи розміщалася на офіційному веб-сайті судової влади України за посиланням: https://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/ як того вимагають приписи ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно ч.2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Відповідач правом на захист своїх інтересів у суді не скористався, відзив до матеріалів справи не надав.

У судовому засіданні 08.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач, постачальник, постачальник «останньої надії») відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник останньої надії - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

26 жовтня 2021 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809 від 9 грудня 2020 року № 1236" (далі - Постанова КМУ №1102).

Пунктом 2 Постанови КМУ №1102 визначено зобов`язання Акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» - є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем, об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» позивача, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015р. (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії».

В якості доказів включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії», позивач надає лист ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» від 13.12.2022 №ТОВВИХ-22-13588, в якому міститься інформація, про те, що споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000DB58X00G (відповідача у справі) закріплено за постачальником «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у період з 01.01.2022 по 26.02.2022 та інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000DB58X00G.

Позивач також надає відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000DB58X00G (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС) та інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма № 10).

Таким чином, договір між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - постачальник), яке виконує функції постачальника "останньої надії" відповідно до п.26 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу" та Комунальним підприємством «Лисичанськтепломережа» (далі - споживач) вважається укладеним з 01.01.2022 - дати внесення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії».

При виконанні своїх зобов`язань, сторони використовують умови Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - договір), затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Згідно з п. 2.1 Договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.2. розділу IV договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Згідно п. 4.3. договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4. Договору).

За умовами пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 Договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 01.01.2022 по 26.02.2022 поставив відповідачу природний газ в об`ємі - 7235,56014 тис. куб.м.

Позивач виставив відповідачу рахунки за розрахунковий період з 01.01.2022 по 31.01.2022 №6492 від 11.02.2022 на суму 181976676,04 та за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 №10083 від 11.03.2022 на суму 119424560,08 грн та надав до матеріалів справи докази направлення вказаних рахунків на поштову адресу відповідача: список згрупованих відправлень та фіскальний чек від 14.02.2022 та від 23.03.2022.

В порушення своїх зобов`язань, відповідач оплату вартості отриманого за період з 01.01.2022 по 26.02.2022 природного газу не здійснив, таким чином, позивач просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 301401236,12 грн.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням своїх зобов`язань з оплати природного газу за період з 01.01.2022 по 26.02.2022 позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 6508206,39 грн за загальний період з 01.03.2022 по 30.11.2022 та інфляційні втрати у сумі 60494199,92 грн за період з 01.03.2022 по 30.11.2022.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю за таких підстав.

Зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають з підстав закону або умов договору (ст.ст.173,193 ГК України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до договору, так як одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

В даному спорі правовідносини сторін врегульовані нормами Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, та іншими законодавчими актами.

За своєю правовою природою договір, який укладено між сторонами, є договором постачання природного газу.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Матеріалами справи, належними та допустимими доказами підтверджено факт поставки природного газу позивачем відповідачу, як постачальником «останньої надії», за період з 01.01.2022 по 26.02.2022 в об`ємі 7235,56014 тис. куб.м. - на суму 301401236,12 грн.

Вказані факти підтверджуються поданими позивачем письмовими доказами (завіреними копіями документів): довідкою ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» від 13.12.2022 №ТОВВИХ-22-13588, про те, що споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000DB58X00G (відповідача у справі) закріплено за постачальником «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» - у період з 01.01.2022 по 26.02.2022, та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000DB58X00G; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000DB58X00G відповідача (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС); Договором постачання природного газу постачальником «останньої надії»; рахунками позивача; письмовою інформацією Ощадбанку про відсутність надходжень від відповідача.

Відповідно до п.1 розділу 6 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 договір постачання природного газу постачальником останньої надії укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу 6, з урахуванням вимог ст.ст. 205,633,634,641,642 ЦК України, шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір між постачальником «останньої надії» та споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, і є днем початку постачання газу споживачу. Споживач зареєстрований в Реєстрі постачальника «останньої надії», як передбачено кодексом газотранспортної системи. Об`єм спожитого газу передається оператором газорозподільчої мережи в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи та використовується постачальником (позивачем) для розрахунку вартості спожитого газу, а споживач (відповідач) має об`єктивну можливість і суб`єктивний обов`язок отримувати показники обсягу спожитого газу та дотримуватись умов договору щодо строків оплати спожитого газу за ціною, встановленою на день оплати. Порядок здійснення оплати визначений в п.4.4 договору - до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Аналізуючи умови договору та законодавчі акти, що регулюють правовідносини сторін спору, суд дійшов висновку, що позивач виконав умови договору та приписи закону у повному обсязі, а відповідач не виконав своїх обов`язків - а ні в частині оформлення акту приймання-передачі акту спожитого газу, а ні в частині оплати спожитого газу (п.п. 4.2-4.4). Тому, суд вирішив задовольнити позов на користь позивача.

Відповідач не виконав зобов`язання по сплаті поставленого газу у визначений договором строк, чим порушив умови договору та закону.

Відповідач зазначені обставини не оспорив, доказів в спростування доводів позивача не надав.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ відповідачу за період з 01.01.2022 по 26.02.2022 підлягають задоволенню на суму 301401236,12 грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 6508206,39 грн за загальний період з 01.03.2022 по 30.11.2022 та інфляційні втрати у сумі 60494199,92 грн за період з 01.03.2022 по 30.11.2022.

Здійснивши перевірку наданих розрахунків, суд дійшов висновку, що розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат здійснено позивачем арифметично правильно, відповідно до фактичних правовідносин сторін та приписів діючого законодавства, у зв`язку з чим підлягають задоволенню повністю.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню повністю на суму 368 403 642,43 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір в сумі 939400 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 232-233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд.1, ) основний борг в розмірі 301 401 236,12 грн, інфляційні втрати у сумі 60 494 199,92 грн за період з 01.03.2022 по 30.11.2022, 3% річних у сумі 6 508 206,39 грн за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 939400 грн, видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 15.08.2023.

Суддя Ріта ШЕЛІХІНА