ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.08.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/412/23
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:
судді Рочняк О.В.,
секретар судового засідання Шлімкевич І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбуд-ІФ" б/н від 05.07.2023 (вх. №8063/23 від 10.07.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбуд-ІФ"
ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС"
про стягнення 224 252 грн 65 коп. заборгованості
представники сторін не з`явилися
ВСТАНОВИВ: згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.06.2023, суд закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що заборгованість погашена відповідачем після пред`явлення позову.
10.07.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбуд-ІФ" надійшла заява б/н від 05.07.2023 (вх.№8063/23), в якій заявник просив суд:
- поновити строк для подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу;
- ухвалити додаткове рішення у справі щодо стягнення з ТОВ "ПБС" 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2023, суд поновив ТОВ "Газбуд-ІФ" пропущений процесуальний строк на подання заяви б/н від 05.07.2023 (вх.№ 8063/23 від 10.07.2023) про ухвалення додаткового рішення та призначив вказану заяву до розгляду в судовому засіданні на 07.08.2023.
Представники сторін не скористалися передбаченим Господарським процесуальним кодексом України правом на участь у судовому засіданні, хоча, у відповідності до ст.ст.120, 242 ГПК України, належним чином повідомлені про день, час і місце судового засідання.
Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в т.ч. якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
За приписами частин 1-2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Як вбачається з ч. 3 ст. 130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Частиною 6 ст. 130 ГПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Як визначено в ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 15 000 грн (витрати на професійну правничу допомогу).
У заяві про ухвалення додаткового рішення у справі позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн витрат на професійну юридичну допомогу.
На підтвердження понесених витрат позивач надав:
- копію договору №015МТА/ІФ-23 від 11.05.2023 про надання юридичних послуг та правничої допомоги з додатком №1 до договору №015МТА/ІФ-23 від 11.05.2023 (замовлення №1 на надання юридичних послуг та правничої допомоги від 11.05.2023);
- копію платіжної інструкції №гф555 від 15.06.2023 на суму 5000 грн з призначенням платежу "правнича допомога у справі №909/412/23 згідно договору №015МТА/ІФ-23 від 11.05.2023";
- копію акту №015МТА/ІФ від 28.06.2023 про надання правничої допомоги на суму 5000 грн.
Як вбачається з договору №015МТА/ІФ-23 від 11.05.2023 про надання юридичних послуг та правничої допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднаним "МА Партнери" (далі - Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбуд-ІФ" (клієнт), Об`єднання зобов`язується надати клієнту юридичні послуги на умовах передбачених цим договором та замовленнями, які є невід`ємними додатками до цього договору, а клієнт зобов`язується здійснювати оплату отриманих юридичних послуг в розмірі та в строки, що обумовлені цим договором та замовленнями (п. 1.1 договору).
Згідно з п. 1.2 договору, види та вимоги до юридичних послух, які надаються клієнту вказуються в замовленні на надання таких послуг.
Пунктом 2.5 договору передбачено, що при виконанні замовлення, клієнт надає Об`єднанню (в т.ч. його працівникам та залученим до виконання завдання особам) наступні, але не виключно, повноваження: участь в судових засіданнях у господарських, адміністративних, загальних судах; ознайомлюватися з матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань, судовими рішеннями та одержувати їх копі; формування правової позиці у спорі від імені та для захисту інтересів клієнта з урахуванням обставин страви, надавати пояснення суду та заперечення, доводи і міркування; подавали заяви, позови, клопотання, відзиви, заперечення, пояснення; оформлювати та подавали докази в підтвердження позиції клієнта; оскаржувати судові рішення, укладати мирові угоди, подавати заяви про відмову від позову, визнання позову, залишення позову без розгляду, а також використовувати без будь-яких обмежень інші процесуальні права, які має сторона клієнта в спорі відповідно до процесуального права, яке застосовується при вирішенні цього спору.
Відповідно до п. 3.1 договору, Об`єднання зобов`язується надавати кваліфіковані юридичні послуги та правничу допомогу відповідно до завдань клієнта, визначених в замовленні.
Згідно з п. 5.1 договору, вартість послуг Об`єднання за цим договором узгоджується сторонами в замовленні.
При погодженні замовлення сторони при потребі визначають прогнозовану кількість безпосередніх виконавців замовлення (працівників Об`єднання чи залучених) і кількість часу (виражену погодинно) необхідну для його виконання. Сторони передбачають в замовленні граничну вартість його виконання, яка не може бути перевищена, без додаткового узгодження сторонами. Остаточна вартість послуг передбачених замовленням визначається відповідно до фактично виконаної роботи та досягнутого результату, в межах передбаченої граничної вартості (п. 5.2 договору).
Пунктом 5.4 договору передбачено, що оплата послуг Об`єднання за цим договором здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту пред`явлення клієнту до оплати рахунку (-ів), в порядку передбаченому замовленням.
Цей договір набирає чинності в день його підписання і діє протягом 12 місяців, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1 договору).
Додатком №1 до договору №015МТА/ІФ-23 від 11.05.2023 є замовлення №1 на надання юридичних послуг та правничої допомоги з якого вбачається, що до змісту послуг, які замовляються, входить представництво клієнта у Господарському суді Івано-Франківської області у справі №909/412/23. Вартість послуг адвоката Об`єднання буде розраховано на основі часу, витраченого на надання правничої допомоги, виходячи із вартості 2000 грн за 1 годину, без ПДВ. Граничний розмір вартості послуг - 14 000 грн. Уповноважені особи від виконавця - Тепак Лідія Петрівна, адвокат Ковтун Надія Олександрівна, з боку клієнта - Максимюк Віталій Миколайович.
Згідно з актом №015МТА/ІФ від 28.06.2023 про надання правничої допомоги, підписаного сторонами та скріпленими їхніми печатками, на виконання умов договору №015МТА/ІФ від 28.06.2023 та замовлення №1 до даного договору, у господарській справі №909/412/23 надано правничу допомогу, а саме: надання консультацій клієнту з питань підготовки документів та заяв у господарській справі №909/412/23. Клієнт підтверджує, що правнича допомога згідно договору про надання юридичних послуг та правничої допомоги №015МТА/ІФ-23 від 11.05.2023 та замовлення №1 до даного договору у господарській справі №909/412/23 надана у повному обсязі, належної якості і у строк на загальну суму 5000 грн. Оплата за надану правничу допомогу обраховується в порядку, визначеному договором та замовленням №1.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката або інших заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, не заявлялось.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі поданих представником позивача доказів суд встановив, що витрати на оплату послуг адвоката позивача в розмірі 5000 грн є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання наданих послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.
Враховуючи, що позивач у даній справі не підтримує своїх вимог в частині суми основного боргу унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а також наявна заява позивача про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на оплату правничої допомоги у сумі 5000 грн, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.
Керуючись статтями 123, 126, 130 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбуд-ІФ" б/н від 05.07.2023 (вх. №8063/23 від 10.07.2023) про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції в порядку розділу 4 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено - 11.08.2023

Суддя О.В. Рочняк