ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2626/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК"
до Фізичної особи-підприємця Ахаладзе Кахабері Джумберовіча
простягнення коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

АТ "А-БАНК" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП Ахаладзе К.Д. , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29.03.2021 №20.32. у розмірі 213.786,38 грн станом на 21.04.2023, яка складається з наступного: 156.473,53 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35.204,80 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 22.108,65 грн - загальний залишок за винагородою, а також судові витрати.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем як позичальником своїх обов`язків у частині повернення кредитних коштів за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 з урахуванням малозначності справи №922/2626/23 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Частиною п`ятою статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі була надіслана за місцезнаходженням відповідача, проте повернулася на адресу суду з відміткою поштового відділення "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17).

При цьому, виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/2654/22).

Враховуючи факт направлення судом ухвали про відкриття провадження у справі на дійсну адресу відповідача та повернення такої ухвали з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Між АТ "А-БАНК" (банк) та ФОП Ахаладзе К.Д. (позичальник) був укладений Кредитний договір від 29.03.2021 №20.32. (далі - Договір). Згідно з його умовами банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з пунктом А1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені в пункті А2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці пункту 2.1.2. цього Договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Термін повернення кредиту зазначений у пункті А3 цього Договору.

Відповідно до пунктів А1, А2, А3 Договору вид кредиту - строковий кредит; ліміт цього Договору - 200.000,00 грн на фінансування поточної діяльності; темін повернення кредиту - 28.03.2024.

За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти в розмірі 20,90% річних (пункт А6 Договору).

На виконання умов Договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 200.000,00 грн про що свідчить наявний у матеріалах справи меморіальний ордер від 29.03.2021 №TR.17246675.24268.70198.

05.04.2023 позивач у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за Договором надіслав останньому вимогу від 01.04.2023, в якій просив погасити поточну заборгованість у розмірі 213.726,02 грн. Втім, відповідач відповіді на вимогу не надав, заборгованість за Договором не сплатив.

Як зазначає позивач, станом на 21.04.2023 заборгованість відповідача за Договором становить 213.786,98 грн, яка складається з: 156.473,53 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35.208,80 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 22.108,55 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою, що і стало підставою звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

З огляду на встановлений статтею 204 ЦК України принцип правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу, у розумінні норм статті 11 названого Кодексу, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, у межах кредитного договору позичальник отримує кредитні кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернені позики.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчить наявний в матеріалах справи меморіальний ордер від 29.03.2021 №TR.17246675.24268.70198 та наданий позивачем розрахунок заборгованості, позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу кредит в розмірі 200.000,00 грн відповідно до умов Договору.

Згідно з пунктами 2.2.2, 2.2.3 Договору, позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 кредитного договору повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

Пунктом А10 Договору встановлено, що позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів.

Відповідно до положень підпункту 2.3.2. пункту 2.3. Договору банк має право при порушенні позичальником будь-якого із, зобов`язань передбачених умовами цього Договору, в т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі статтями 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену в повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором у частині повернення кредиту, сплати процентів та комісії в повному обсязі та станом на 21.04.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить всього 213.786,98 грн, яка складається з: 156.473,53 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35.208,80 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 22.108,55грн - загальний залишок заборгованості за винагородою.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч положень статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом) відповідачем факту належного виконання зобов`язання у визначений Договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано; доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення заборгованості не надано.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги приписи статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України, якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору та діючого законодавства та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 29.03.2021 №20.32. у розмірі 213.786,38 грн станом на 21.04.2023, яка складається з наступного: 156.473,53 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35.204,80 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 22.108,65 грн - загальний залишок за винагородою.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.206,80 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичною особи-підприємця Ахаладзе Кахабері Джумберовіча ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) заборгованість за кредитним договором від 29.03.2021 №20.32. у розмірі 213.786,38 грн станом на 21.04.2023, яка складається з наступного: 156.473,53 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35.204,80 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 22.108,65 грн - загальний залишок за винагородою, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.206,80 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "21" серпня 2023 р.

Суддя Н.С. Добреля