ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2023 р. Справа №921/612/22

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Б.Д. Плотніцького

О.І. Матущака,

секретар судового засідання В.Б. Лагутін,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради за № 238 від 04.05.2023 (вх. № 01-05/1495/23 від 09.05.2023)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2023 (повний текст рішення складено 18.04.2023, м. Тернопіль, суддя І.П. Шумський)

у справі № 921/612/22

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради, с. Золотники Тернопільського району Тернопільської області

про стягнення 343 100,88 грн.

за участю представників:

позивача: Овчарук О.О.;

відповідача: Кузьменюк О.І.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради про стягнення 254 809,46 грн основного боргу, 37 935,80 грн пені, 4 492,41 грн 3% річних та 45 863,21 грн інфляційних нарахувань.

Позовна заява мотивована порушенням відповідачем зобов`язання з оплати вартості спожитого природного газу відповідно до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем обсяги природного газу, спожиті відповідачем з жовтня 2021 року автоматично включені до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Відповідно, спожитий природний газ віднесений до обсягів, поставлених позивачем.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2023 у справі № 921/612/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України 254 809, 46 грн боргу, 37 935, 80 грн пені, 4 492 ,40 грн 3% річних, 45 863, 20 грн інфляційних нарахувань, 5 146 ,50 грн судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з урахуванням змісту п. 3.1 договору п.2 гл.5 р.4 Кодексу ГТС, встановлено, що за даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»/оператора ГТС, позивач являвся постачальником природного газу відповідачу у жовтні, листопаді 2021 року та з 03.12.2021 по 12.12.2021, на умовах типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» та передав природний газ відповідачу за вказаний період обсягом 16,48515 тис. куб. м., вартістю 440449,46 грн., які вказані у первинних документах актах приймання передачі природного газу.

Відповідно до пункту 4.1 договору ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) з 01.12.2021 оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price та стала обов`язковою для сторін за договором та у справі.

З урахуванням оприлюднених показників вартості природного газу позивач визначив вартість поставленого природного газу за період з 03.12.2021 по 12.12.2021 та направив на адресу відповідача рахунок на оплату поставленого природного газу №1438 на суму 254 809,46 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідний рахунок за вказаний період грудня 2021 року відповідачем не оплачено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Відділ освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради подав апеляційну скаргу за № 238 від 04.05.2023 (вх. № 01-05/1495/23 від 09.05.2023), в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2023 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт не погоджується із рішенням суду першої інстанції, та вказує, що 16.12.2021 був підписаний договір на постачання природного газу з постачальником «останньої надії», зареєстровано бюджетні зобов`язання за цим договором на суму 185640 грн. Вказана сума відповідачем оплачена повністю.

Разом з тим, відповідач зазначає, що в порушення умов п. 4.3 договору акт на оплату за грудень (з 01.12.2022 по 12.12.2022) надісланий на електронну пошту відповідача 12.01.2022, що суперечить умовам договору. З урахуванням п. 11.1 договору (відповідно до якого термін дії договору складає до 31.12.2021), граничним терміном здійснення видатків бюджетного 2021 року є 30.12.2021 (повідомлення Державної казначейської служби України щодо Регламенту роботи органів Державної казначейської служби України у період завершення бюджетного 2021 року та початку 2022 року, затвердженого наказом Держказначейства від 07.12.2021). Тому, оплата за даним актом не можлива.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач посилається на дані з інформаційної платформи оператора ГТС, які відповідачу як споживачу невідомі, та відповідно до п.п. 4 п. 6.2 ч. VI типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» постачальник зобов`язується протягом десяти робочих днів після початку постачання інформувати споживача про здійснення постачання природного газу постачальником (із зазначення дня початку постачання та діючої ціни на момент початку постачання), шляхом направлення письмового повідомлення на поштову адресу споживача.

Така інформація від позивача на адресу відповідача не надходила. Тому відповідач керувався діючим договором постачання природного газу з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та здійснював йому оплату за природний газ згідно виставленого рахунку за грудень 2021 року.

Також апелянт зазначає, що на підставі отриманого від ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» рахунку-фактури №18- 1388/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021, відповідачем 28.12.2021 було проведено передоплату за природний газ згідно виставленого рахунку на загальну суму 288 039,51 грн згідно платіжних доручень № 1627 на суму 219060 грн, № 1628 на суму 67357,64 грн, № 1629 на суму 1621,87 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 01.09.2023 з`явився представник позивача, надав пояснення, проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

У судове засідання 01.09.2023 з`явився представник відповідача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

У матеріалах справи міститься типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (надалі - договір), відповідно до п. 1 якого такий договір є типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» (надалі - постачальник).

Цей договір є договором приєднання. При укладенні цього договору зі споживачем ураховуються вимоги ст. ст. 205, 633, 634, 641, 642 ЦК України та укладення відбувається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (надалі - оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п. 1.3 договору).

Згідно п. 1.4 договору постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу - Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник «останньої надії» зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктами 3.1, 3.3 договору визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії», крім випадків дострокового розірвання договору.

Пунктом 4.1 договору зазначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п. 4.2 договору).

У п. 4.3 договору зазначено, що постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником «останньої надії» відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 договору).

У п. 4.5 договору обумовлено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником.

Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором.

У п. 11.3 договору передбачено, що протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи оператора ГТС).

За інформацією листа №ТОВВИХ-22-7197 від 08.07.2022 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS000174Н3NOOY був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у період з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 12.12.2021. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XS000174Н3NOOY у вказаний період внесені в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а саме: з 30.10.2021 по 31.10.2021 - 1651,00 м3; з 01.11.2021 по 30.11.2021 9399,00 м3; з 03.12.2021 по 12.12.2021 5435,15 м3. Разом з цим, оператором ГТС повідомлено, що інформація щодо обсягу природного газу, використаного вказаним споживачем 29.10.2021 та 02.12.2021 оператором ГРС (ПрАТ «Тернопільгаз») до інформаційної платформи не надавалась.

У інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (форма №10 згідно з пунктом 2 глави 5 розділу IV Клдексу ГТС), під порядковим номером 744 споживачем з ЕІС-кодом 56XS000174Н3NOOY зазначений Відділ освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради.

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору щодо постачання природного газу Відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради позивачем долучено до позовної заяви копії актів приймання - передачі природного газу на суму 440 449,46 грн:

- №15671 про передачу 1,65100 тис. куб. м. газу у жовтні 2021 року на суму 27736,80 грн;

- №18558 про передачу 9,39900 тис. куб. м. газу у листопаді 2021 року на суму 157903,20 грн;

- №30808 про передачу 5,43515 тис. куб. м. газу з 03 по 12 грудня 2021 на суму 254809,46 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України у довідці від 07.02.2022 подано інформацію щодо цін на природний газ, що постачався ним, як постачальником «останньої надії» для споживачів, що є бюджетними установами, закладів охорони здоров`я державної власності та закладів охорони здоров`я комунальної власності у період з 01.12.2021 по 31.01.2022. Згідно довідки така ціна становила:

у період з 01.10.2021 по 30.11.2021 16,8 грн за 1 куб. метр з ПДВ;

у період з 01.12.2021 по 31.01.2022 і надалі ціна розраховувалась відповідно до формули п. 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №809 від 30.09.2015, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021) та становила з ПДВ за 1 куб. м., зокрема: 03.12.2021 45,111804 грн; 04.12.2021, 05.12.2021 43,411430 грн; 06.12.2021 43,720661 грн; 07.12.2021 43,954567 грн; 08.12.2021 46,201148 грн; 09.12.2021 50,037803 грн; 10.12.2021 49,038797 грн; 11.12.2021, 12.12.2021 50,232856 грн.

На офіційному сайті позивача за інтернет посиланням://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price розміщено архів цін за грудень 2021 року. За даними вказаного інтернет ресурсу ціна 1 куб. м. газу без урахування вартості послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи становила, зокрема: 03.12.2021 37,469010 грн; 04.12.2021, 05.12.2021 36,052032 грн; 06.12.2021 36,309724 грн; 07.12.2021 36,504646 грн; 08.12.2021 38,376797 грн; 09.12.2021 41,574009 грн; 10.12.2021 40,741504 грн; 11.12.2021, 12.12.2021 41,736553 грн. З урахуванням ПДВ ціна природного газу для споживачів складала: 03.12.2021 45,111804 грн; 04.12.2021, 05.12.2021 43,411430 грн; 06.12.2021 43,720661 грн; 07.12.2021 43,954567 грн; 08.12.2021 46,201148 грн; 09.12.2021 50,037803 грн; 10.12.2021 49,038797 грн; 11.12.2021, 12.12.2021 50,232856 грн.

На підставі цього позивач визначив вартість поставленого природного газу за період жовтня листопада 2021 року та 03 грудня 2021 року 12 грудня 2021 року та направив на адресу відповідача рахунки на оплату поставленого природного газу на загальну суму 440 449,46 грн:

- рахунок №26562 за жовтень 2021 року на суму 27736,80 грн, надісланий 16.11.2021 рекомендованим повідомленням із штрихкодовим ідентифікатором №100, підтвердженням чому являється фіскальний чек АТ «Укрпошта» та список №15.11.2021 згрупованих відправлень за вказану дату;

- рахунок №31386 за листопад 2021 року на суму 157903,20 грн, надісланий 10.12.2021 рекомендованим повідомленням із штрихкодовим ідентифікатором №778, підтвердженням чому являється фіскальний чек АТ «Укрпошта» та список №09.12.2021 згрупованих відправлень за вказану дату;

- рахунок №1438 за період 03 - 12 грудня 2021 року на суму 254809,46 грн, надісланий 20.01.2022 рекомендованим повідомленням із штрихкодовим ідентифікатором №483, підтвердженням чому являється фіскальний чек АТ «Укрпошта» та список №19.01.2022 згрупованих відправлень за вказану дату.

В матеріалах справи містяться платіжні доручення, які вказують про перерахування відповідачем коштів позивачу на загальну суму 185640 грн, а саме:

№1610 від 23.12.2021 (оплата проведена Державною казначейською службою України 24.12.2021) на суму 8584,80 грн;

№1609 від 23.12.2021 (оплата проведена Державною казначейською службою України 24.12.2021) на суму 19152 грн;

№1611 від 23.12.2021 (оплата проведена Державною казначейською службою України 28.12.2021) на суму 111488 грн;

№1612 від 23.12.2021 (оплата проведена Державною казначейською службою України 28.12.2021) на суму 46415,20 грн.

Дану обставину також підтверджує довідка №16/2-09/1735 від 17.08.2022 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», з долученою до неї інформацією про надходження на поточний рахунок позивача від відповідача коштів за період з 01.10.2021 по 16.08.2022.

15.06.2022 позивач звертався до відповідача з претензією №119/4.3-7585-2022 від 15.06.2022 з проханням сплати борг, який станом на 14.06.2022 склав 254 809,46 грн.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Відповідачем долучено до матеріалів справи оформлений між ним та газорозподільним підприємством Теребовлянським УЕГГ ПрАТ «Тернопільгаз» акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за грудень 2021 року в кількості 17400 куб. м. на підставі договору розподілу природного газу №14/м-026 від 02.09.2019, а також платіжні доручення № 1627 від 28.12.2021 на суму 219060 грн, №1628 від 24.12.2021 на суму 67357,64 грн, №1629 від 24.12.2021 на суму 1621,87 грн.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням умов пункту 4.3 типового договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Відповідно, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником «останньої надії» відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 договору).

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз. 3 ч.1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу»).

За результатами державного конкурсу та на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №917-р від 22.07.2020 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

У п. 41-8 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021) зазначено, що з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року

1) АТ «Магістральні газопроводи України», ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», операторам газорозподільних систем мають забезпечити:

автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 01.10.2021 бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником;

внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач:

- побутові споживачі;

- бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України);

- заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо);

- виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива.

2) АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» разом з Міністерством розвитку громад та територій, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, юридичним особам теплоенергетики державної та комунальної форм власності мають забезпечити, зокрема, укладення до 01.12.2021 договорів постачання газу між бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником «останньої надії».

Відділ освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради є бюджетною установою, яка згідно з нормами Бюджетного кодексу України фінансується за рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 1 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015 (далі Кодекс ГТС) (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2496 від 30.09.2015, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.

Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Інформаційна платформа щоденно до 06:00 UTC (08:00 за київським часом) години для зимового періоду та 05:00 UTC (08:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби надсилає операторам газорозподільних систем, оператору газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та постачальнику «останньої надії» перелік ЕІС-кодів споживачів, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Судом встановлено з листа ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» №ТОВВИХ-22-7197 від 08.07.2022, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS000174Н3NOOY був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у період з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 12.12.2021. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XS000174Н3NOOY у вказаний період внесені в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (позивача у справі), а саме: з 30.10.2021 по 31.10.2021 - 1651,00 м3; з 01.11.2021 по 30.11.2021 9399,00 м3; з 03.12.2021 по 12.12.2021 5435,15 м3. Разом з цим, оператором ГТС повідомлено, що інформація щодо обсягу природного газу, використаного вказаним споживачем 29.10.2021 та 02.12.2021 оператором ГРС (ПрАТ «Тернопільгаз») до інформаційної платформи не надавалась.

У інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (форма №10 згідно з пунктом 2 глави 5 розділу IV Клдексу ГТС), під порядковим номером 744 споживачем з ЕІС-кодом 56XS000174Н3NOOY зазначений Відділ освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради.

Як вже встановлено судом відповідно до актів приймання - передачі природного газу, позивач поставив відповідачу природнього газу на суму 440 449,46 грн за період з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 12.12.2021.

Однак, відповідач відповідно до наданих платіжних доручень за отриманий природній газ в жовтні та листопаді оплатив, однак не розрахувався за газ отриманий з 03.12.2021 по 12.12.2021 в розмірі 254 809, 46 грн.

За п.2 ч.2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що в порушення умов п. 4.3 договору акт на оплату за грудень (з 01.12.2022 по 12.12.2022) надісланий на електронну пошту відповідача 12.01.2022, що суперечить умовам договору, оскільки недотримання позивачем строку надіслання засобами поштового зв`язку рахунку на оплату за природний газ не змінює встановленого договором строку оплати такого рахунку, встановленого п. 4.4 договору.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до наданого ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» рахунку-фактури №18- 1388/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021, відповідачем 28.12.2021 було проведено передоплату за природний газ згідно виставленого рахунку на загальну суму 288 039,51 грн згідно платіжних доручень № 1627 на суму 219060 грн, № 1628 на суму 67357,64 грн, № 1629 на суму 1621,87 грн, то суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять договору постачання природного газу, укладеного між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та відповідачем, який за твердженням останнього підтверджує постачання йому природного газу за спірний період 03.12.2021 по 12.12.2021.

З огляду на відомості з Інформаційної платформи оператора ГТС за спірний період з 03.12.2021 по 12.12.2021 позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник «останньої надії». Докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення основного боргу в сумі 254 809,46 грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.5 типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Оскільки відповідачем не оплачено вартість спожитого природного газу, на підставі положень ст.ст. 546-551 ЦК України, ст. ст. 217-230 ГК України та п. 4.5. договору позивачем правомірно нараховано пеню у розмірі 34606,66 грн, яка судовою колегією перевірена та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу, у зв`язку з чим позивачем за неналежне виконання умов договору нараховано, та заявлено до стягнення 3% річних у сумі 4 492, 41 грн та інфляційні втрати у сумі 45 863, 21 грн, відповідно до вимог статті 625 ЦК України.

Перевіривши проведений судом перерахунок заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно частково задоволено до стягнення інфляційні нарахування в сумі 45 863,20 грн та 3% річних в сумі 4 492,40 грн.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем доведено перед судом належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України, порушення зі сторони відповідача умов спірного договору та правомірне нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга не підлягає залишенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2023 у справі № 921/612/22 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Золотниківської сільської ради за № 238 від 04.05.2023 (вх. № 01-05/1495/23 від 09.05.2023) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2023 у справі № 921/612/22 залишити без змін.

3.Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в параграфі 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 11.08.2023.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.І. Матущак

Суддя Б.Д. Плотніцький