ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.08.2023 року м. Дніпро Справа № 908/2646/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. (суддя Науменка А.О., повний текст складено 20.02.2023р.) у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ідентифікаціний код юридичної особи 20033533 (вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В, м. Київ, 04112)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ідентифікаційний код юридичної особи 13490997 (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-а)

про стягнення 100 000 грн 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», в якій просить: поновити пропущений срок на апеляційне оскарження, рішення суду від 20.02.2023р. скасувати повністю та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правову допомогу за подання апеляційної скарги. В апеляційній скарзі апелянт також просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Дармін М.О., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2023р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/2646/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. у справі №908/2646/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

21.08.2023р. матеріали справи № 908/2646/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст.123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, у розмірі 2481 гривня.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, апелянт, оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку має сплатити 3721,50 грн. ( 2481,00 грн. х 150%).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 2 ст. 256 ГПК України. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому, ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку, суд, з врахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

В обґрунтування поважності причин пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. скаржник, посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення, у паперовій формі, позивач не отримував. При цьому, апелянт послався на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 14.04.2021р. у справі №205/1129/19, від 11.08.2020 у справі №404/4551/19 та від 02.08.2021р. у справі №914/1191/20, відповідно до яких день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення, а щодо можливості самостійно ознайомитись із судовим рішенням у ЄДРСР, то оприлюднення такого рішення не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм такі копіїу встановленому законом порядку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. у справі №908/2646/22 не надсилалась засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка».

Разом з тим, копія оскаржуваного рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. у справі №908/2646/22 в електронному вигляді була направлена на офіційну електронну адресу представника апелянта - адвокату Білоконь Інні Вікторівні через «Електронний кабінет» та доставлена останньому 20.02.2023р. о 17:24, що підтверджується довідкою відповідального працівника Господарського суду Запорізької області (а.с.105).

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 5 ,7 ст. 6 ГПК України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі ЄСІТС). Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З 05.10.2021р. офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до п. 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 п. 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення: шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених п. 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2022р. у справі № 906/184/21, від 02.11.2022р. у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022р. у справі №916/1716/20, від 25.05.2023р. у справі №916/3164/16.

Як встановлено Центральним апеляційним господарським судом, згідно з даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» представник апелянта має зареєстрований Електронний кабінет в системі ЄСІТС.

Відповідно до відомостей зазначеної комп`ютерної програми документ в електронному вигляді рішення від 20.02.2023р. у справі № 908/2646/22 було надіслано одержувачу - адвокату Білоконь Інні Вікторівні (представнику Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка») в її електронний кабінет, а саме, документ доставлено 20.02.2023р. о 17:24.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Господарський суд Запорізької області дотримався вимог Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення скаржника про ухвалення оскаржуваного рішення, і останній був обізнаний з його прийняттям.

Оскільки копія рішення від 20.02.2023р. у справі № 908/2646/22 відповідно до приписів ч. 7 ст. 6 ГПК України була направлена та доставлена представнику Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» адвокату Білоконь І.В. до її електронного кабінету 20.02.2023р. о 17:24, то у суду першої інстанції був відсутній обов`язок щодо вручення указаного судового рішення в паперовій формі.

Як вже зазначалося вище, відповідно до п. 2 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. За змістом абзацу 2 частини шостої цієї статті, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на викладене, датою вручення позивачу у цій справі рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023 р. є 20.02.2023р., тому передбачений положенням ч. 2 ст. 256 ГПК України двадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного тексту оскаржуваного судового рішення, закінчився 13.03.2023р., у той час як апеляційна скарга була подана позивачем 03.08.2023р., тобто поза межами двадцятиденного строку з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому колегія суддів зазначає, що учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду у разі, якщо апеляційна скарга подана в межах строку, визначеного у ч. 2 ст. 256 ГПК України, а саме: протягом двадцяти днів з дня вручення скаржнику повного рішення суду.

Центральний апеляційний господарський суд не бере до уваги посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не виконав свого обов`язку з направлення копії судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки аналіз наведених вище по тексту цієї ухвали норм Положення про ЄСІТС свідчить про те, що у випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи.

Господарський процесуальний кодекс України не покладає обов`язку на суд направляти учаснику справи копію судового рішення у паперовій формі, у випадку, якщо особа зареєструвала свій Електронний кабінет, має доступ до функціонуючих підсистем та документів у межах відповідної справи.

Відповідна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023 у справі №916/3104/21, від 17.05.2023 у справі №910/15120/20.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду від 02.08.2021р. у справі №914/1191/20, від 14.04.2021р. у справі №205/1129/19, від 11.08.2020р. у справі №404/4551/19, оскільки у вказаних постановах Верховний Суд надавав оцінку поновлення строків на подання відповідних скарг на судові рішення, які були ухвалені до початку функціонування таких підсистем ЄСІТС як «Електронний кабінет» та «Електронний Суд».

Отже, наведені скаржником обставини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду спростовуються наведеним вище та не можуть визнаватись поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Згідно із ч.2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частинами 3 та 4 ст. 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скаржником не виконані вимоги ст. 258 ГПК України, що відповідно до ст. 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі та неповажність зазначених у скарзі причин пропуску строку на подання скарги), Центральний апеляційний господарський суд залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржнику можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн.; зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. у справі №908/2646/22.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що за положеннями п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. у справі №908/2646/22 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2023р. у справі №908/2646/22 , ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі та доказів сплати судового збору, у розмірі 3721 грн. 50 коп..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв