ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 липня 2023 року м. Черкаси справа № 925/281/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Биченко І.С.,

за участю представників:

від головного державного виконавця (заявник) - не з`явився,

від стягувача - не з`явився,

від боржника - не з`явився,

від інших учасників - не з`явився,

прокурор - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси заяву головного держаного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Непишного Руслана Вікторовича від 19.06.2023 про зміну способу виконання судового рішення

у справі за позовом Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Черкаської міської ради

до Командитного товариства Леонід

про стягнення 554 473,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 року (поштове відправлення від 21 червня 2023 року) від головного держаного виконавця надійшла заява від 19.06.2023 № 56383/26-24-44 про зміну способу виконання судового рішення, у якій він просить:

1. прийняти до розгляду та задовольнити заяву про зміну способу виконання судового рішення;

2. стягнути з ТДВ Леонід та з ОК Леонід солідарно на користь Виконавчого комітету Черкаської міської ради заборгованість в сумі 554473,31 грн,

3. стягнути з гр. ОСОБА_1 та з гр. ОСОБА_2 солідарно 1000,00 грн на користь Виконавчого комітету Черкаської міської ради в межах їх вкладів до КТ Леонід,

4. стягнути з гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 солідарно 1000,00 грн на користь Виконавчого комітету Черкаської міської ради в межах їх вкладів до КТ Леонід.

Ухвалою від 28.06.2023 Господарський суд Черкаської області прийняв заяву головного держаного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Непишного Руслана Вікторовича про зміну способу виконання судового рішення та призначив її розгляд у судовому засіданні на 27 липня 2023 року.

11 липня 2023 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури подав до канцелярії суду пояснення щодо заяви держаного виконавця про зміну способу виконання рішення, де підтримує заяву та просить її задовольнити.

21 липня 2023 року представник ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заперечення на заяву держаного виконавця про зміну способу виконання рішення. В обґрунтування заперечень зазначено що, вимога державного виконавця про стягнення з вкладників КТ «Леонід» громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додаткових грошових коштів суперечить положенням ч. 1 ст. 133 ЦК України, ст. 75 Закону України «Про господарські товариства», оскільки зазначені громадяни перебували у статусі вкладників командитного товариства, тому вони несуть ризик збитків, пов`язаних із діяльністю командитного товариства, виключно у межах сум зроблених ними вкладів. В запереченнях представник повідомляє, що починаючи з 25 жовтня 2018 року громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є вкладниками командитного товариства, тому, за твердженням адвоката, останні жодним чином не пов`язані правами та/або обов`язками з КТ «Леонід». Також в запереченнях адвокат стверджує, що правові підстави для безпосереднього звернення стягнення на майно повних учасників командитного товариства наразі відсутні.

В судовому засіданні, яке відбулось 27.07.2023, прокурор та представник стягувача підтримали заяву держаного виконавця про зміну способу виконання судового рішення з підстав зазначених прокурором в письмових поясненнях. Представник ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечував з підстав зазначених в письмових запереченнях на заяву держаного виконавця про зміну способу виконання судового рішення.

В судовому засіданні 27.07.2023 судом було оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 31.07.2023, про що під розписку повідомлено присутніх учасників справи.

Учасники справи були належним чином повідомлені господарським судом про дату, час і місце призначеного судового засідання, проте представників у судове засідання не направили і про причину неявки господарський суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду заяви держаного виконавця про зміну способу виконання судового рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.

Дослідивши заяву головного держаного виконавця про зміну способу виконання судового рішення та наявні у справі докази в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

До господарського суду Черкаської області звернувся заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Черкаської міської ради з позовом до Командитного товариства Леонід про стягнення заборгованості за договором №29 від 18.07.2017 пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси у разі будівництва окремого багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 у розмірі 554473,31 грн, з яких 447816,34 грн сума основного боргу, 8631,20 грн 3% річних, 81232,66 грн пеня, 16793,11 грн - інфляційні збитки.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.06.2018 позов Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури задоволено повністю. Стягнуто з Командитного товариства Леонід на користь Виконавчого комітету Черкаської міської заборгованість в сумі 447 816,34 грн, 8631,20 грн 3 % річних, 81 232,66 грн пені, 16 793,11 грн інфляційних збитків, на користь Прокуратури Черкаської області 8317,09 грн витрат на сплату судового збору.

17 липня 2018 року на виконання рішення Господарський суд Черкаської області видав накази.

26 червня 2023 року від головного держаного виконавця надійшла заява від 19.06.2023 № 56383/26-24-44 про зміну способу виконання судового рішення. В обґрунтування заяви головним державним виконавцем зазначено, що постановою державного виконавця від 28.11.2019 № 60731461 було відкрито провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 21.06.2018. Заходами визначеними Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем дії щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно протоколу загальних зборів Учасників КТ «Леонід» від 25 жовтня 2018 року встановлено, що вкладники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продали свої частки вкладів до КТ «Леонід» новим вкладникам. Головний держаний виконавець стверджує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжують відповідати по зобов`язанням боржника в межах своїх вкладів.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 13.06.2023 вкладниками до КТ «Леонід» є:

- ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_5 .

За доводами головного держаного виконавця, повні учасники командитного товариства, а саме: ТДВ «Леонід» та ОК «Леонід» несуть відповідальність за зобов`язаннями боржника усім своїм майном, на яке може бути звернене стягнення, а вкладники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - у межах внесених ними вкладів.

З метою забезпечення виконання судового рішення, головний держаний виконавець звернувся з заявою до суду про зміну способу виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18, 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України містить, зокрема, такі норми:

1. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

7. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 7.1.3, п. 7.2 постанови від 07.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз`яснив, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

В ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 р. у справі № 904/1478/15, від 27 червня 2018 у справі № 713/1062/17.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорюванням та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Предмет доказування під час розгляду справи складають факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Господарський суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами права, які повинні бути застосовані у такому випадку.

Дослідивши заяву головного держаного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Непишного Руслана Вікторовича від 19.06.2023 про зміну способу виконання судового рішення в сукупності з матеріалами справи судом встановлено, що запропонована держаним виконавцем зміна способу виконання судового рішення Господарського суду Черкаської області змінює рішення суду по суті та, як наслідок, змінює обраний стягувачем при зверненні з позовом до суду спосіб захисту, що в свою чергу суперечить зазначеному вище законодавству. Державний виконавець пропонує стягнути кошти з осіб, які не були учасниками даної справи, позов до них не пред`являвся і вони не користувались правами сторони у справі, чим зокрема фактично позбавлені права на захист своїх інтересів.

Зміна способу виконання рішення не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, а означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права.

Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні заяви головного держаного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 925/281/18 слід відмовити, оскільки для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Керуючись ст. 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви головного держаного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Непишного Руслана Вікторовича від 19.06.2023 про зміну способу виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 серпня 2023 року.

Суддя О.В. Чевгуз