ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 Справа № 914/2468/20(914/200/23)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Гусак Х.Р., розглянувши матеріали позовної заяви: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області, м.Львів

про стягнення 3 058 342,71 грн

в межах провадження у справі № 914/2468/20

за заявою: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів

про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35, )

Представники сторін:

від позивача: Ярова А.А.

від відповідача: Міла-Поляков Д.П.

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про відкриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області.

Ухвалою суду від 12.10.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35, ); визнано грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області у розмірі 5 493 720,06 грн, з яких: 5 247 836,15 грн основного боргу (безспірні), 159 567,83 грн штрафних санкцій та 86 316,08 грн пені, а також, 21 020,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області; введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області строком на сто сімдесят календарних днів до 31.03.2021 та призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича (свідоцтво № 1936 від 18.12.2019, адреса: вул. Ватутіна, 67, с. Потік, Київська область, 08824).

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області розміщено на веб-сайті Вищого господарського суду України 12.10.2020 р.

Справа №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області перебуває на стадії розпорядження майном.

Хід розгляду справи викладено в відповідних ухвалах суду.

10 січня 2023 на адресу суду надійшла позовна заява Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до відповідача Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про стягнення 3 058 342,71 грн заборгованості.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.01.2023 справу №914/2468/20(914/200/23) передано на розгляд судді Чорній Л.З. на підставі ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, в провадженні якої перебуває справа № 914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області.

Ухвалою суду від 13.01.2023 позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до відповідача Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про стягнення 3 058 342,71 грн заборгованості прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області. Справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 15.02.2023.

В судове засідання призначене на 15.02.2023 сторони з`явилися. На адресу суду заяв, клопотань чи пояснень не надходило.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні усно просили відкласти розгляд справи для надання можливості підготувати відзив, оскільки позовна заява з додатками на адресу відповідача не надходила.

В судове засідання призначене на 22.03.2023 сторони не з`явилися. На адресу суду заяв, клопотань чи пояснень не надходило.

Відповідачем вимог ухвали суду від 15.02.2023 не виконано.

В судове засідання призначене на 19.04.2023 сторони не з`явилися.

На електронну адресу суду ДП Виробничо-сервісний центр у Львівській області подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю представника ДП Виробничо-сервісний центр у Львівській області. Представником ДП Виробничо-сервісний центр у Львівській області також подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров`я від 14.04.2023.

В судове засідання від 17.05.2023 представник позивача з`явилася. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, вимогу попередніх ухвал суду не виконав.

Ухвалою суду від 17.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/2468/20 (914/200/23) на 30 днів. Підготовче судове засідання відкладено на 14.06.2023.

В судове засідання від 14.06.2023 представник позивача з`явилася.

Через канцелярію суду Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на виконання вимог ухвали суду від 17.05.2023 долучено ряд документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача не заперечила щодо закриття підготовчого провадження та переходу розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 14.06.2023 підготовче провадження по справі №914/2468/20(914/200/23) закрито та призначено справу до судового розгляду. Розгляд справи призначено на 26.07.2023.

В судове засідання від 26.07.2023 сторони зявилися.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, просить поновити строк на подання відзиву та врахувати пояснення викладені у відзиві.

Ухвалою суду від 26.07.2023 поновлено строк, визначений для подання відзиву на позов. Розгляд справи відкладено на 16.08.2023.

У судове засідання 16.08.2023 представник позивача з`явилася, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Позиції сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що заборгованість відповідача перед позивачем згідно з виставленими рахунками за період з квітня 2022 по грудень 2022 становить 3 058 342,71 грн, з яких: - оплата за теплопостачання - 533 227,23 грн; - оплата за водопостачання і водовідведення - 21 315,83 грн; - оплата за електроенергію - 316 338,74 грн; - капітальний ремонт - 1 369 974,10 грн; - послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку - 699 008,01 грн; - телефонний зв`язок 2 816,46 грн; - послуги з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією - 115 662,25 грн.

Позивач зазначає, що ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» фактично користується площами в розмірі 5 754, 10 м. кв., та в свою чергу використовує світло, тепло, воду та інші послуги на утримання нерухомого майна перед Головним управлінням ДПС у Львівській області виникла заборгованість за комунальні послуги, в тому числі постачання послуг з електричної енергії, водо та теплопостачання, водовідведення, телефонного зв`язку, послуг із громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку, послуг з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією (комплексне обслуговування майнового комплексу Головного управління ДПС у Львівській області частини приміщень адмінбудинку загальною площею 5 754,10 м. кв., що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35 (за квітень 2022 по грудень 2022) в сумі 1 688 368, 61 грн.

Як стверджує позивач, у зазначеній адмінбудівлі сторони мають спільні комунікації, а також єдині лічильники та прилади обліку енергоносіїв, теплопостачання та водопостачання, а також сторони між собою не мали договірних відносин щодо їх частки в обслуговуванні та відшкодуванні витрат за спожиті комунальні послуги відповідно до займаних площ в адмінбудівлі. Відповідно ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», має нести тягар по її утриманню пропорційно до частки, яка є в його користуванні. Оскільки, комунікації є спільними, що у свою чергу унеможливлює відключення ДП від використання комунальних послуг, Головне управління ДПС у Львівській області змушене надавати ДП послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, які підтверджено актом звірки розрахунків.

Позивач посилається на те, що незважаючи, що Головне управління ДПС у Львівській області надає вищевказані послуги своєчасно та в повному обсязі, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» з квітня 2022 по грудень 2022 не здійснило жодної оплати по відшкодуванню комунальних платежів за надані послуги.

Також, позивач мотивує позовні вимоги тим, що у ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» перед Головним управлінням ДПС у Львівській області виникла заборгованість за відшкодування витрат приймання виконаних робіт по Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього рівня адмінбудинку Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 1 369 974,10 грн, так як, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» користується площею адмінбудівлі 5 754,10 м. кв., відтак, розподіл витрат на утримання адмінбудівлі, що спільно використовується, повинен бути пропорційно розрахований відповідно до використаної площі адмінбудівлі усіма користувачами відповідно до займаних площ.

Відповідач щодо позовних вимог заперечив в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву відповідач зазначив, що ДП «виробничо-сервісний центр у Львівській області» на сьогодні не є власником будь-якої частини адмінбудівлі по вул. Стрийській, 35, у м.Львові, оскільки відповідно до наказу №126 від 18.02.2019 Державної фіскальної служби України остання передала всю вказану адмінбудівлю площею 28 521,6 кв.м. за актом приймання-передачі основних засобів від 03.04.2019 року на користь Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (), на праві оперативного управління, яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.06.2019 (номер запису про речове право: 32106531). При цьому, сама адмінбудівля за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, площею 28521,6 кв.м. належить Державній податковій службі України () згідно із розподільчим балансом від 09.12.2019 Державної фіскальної служби України на праві державної власності, яке отримало державну реєстрацію 27.05.2020 (номер запису про право власності 36703490) на підставі рішення держваного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 52464511 від 01.06.2020. Зазначені обставини підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 254275300 та № 254275319 отриманими представником боржника 25.04.2021.

Відповідач посилається на те, що за висновками господарського суду Львівської області, що викладені у рішенні від 29.06.2021 в справі № 914/2300/19, яке набрало законної сили та не було оскаржено ГУ ДФС у Львівській області, з аналогічних спірних відносин, підставою для виникнення у позивача права оперативного управління майном адмінбудівлі площею 28 521,6 кв. м. було рішення власника майна ДФС України, а саме: наказ від 18.02.2019 з подальшою його державною реєстрацією 18.06.2019, з моменту винесення рішення про передачу позивачу майна в оперативне управління (18.02.2019) в останнього виник обов`язок по утриманню такого майна в повному обсязі (повне матеріально-технічне забезпечення), а не лише в частині 22 767,5 кв.м. з 28 521,6 кв.м. Відповідач вважає, що зазначений висновок господарського суду в справі № 914/2300/19 та встановлені в цій справі обставини можуть бути використані у спірних відносин в даній справі, наслідком чого є повна безпідставність заявлених вимог позивача до ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області».

Також, відповідач звертає увагу суду на висновки, що викладені в рішенні від 24.05.2023 Господарського суду Львівської області в справі №914/2468/20(914/361/22), де досліджувались обставини виникнення державних реєстрацій на одну і ту ж частину нерухомого майна у адмінбудівлі по вул. Стрийській, 35, у м.Львові як за ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», так і за ДПС України. Судом зазначено, що оскільки право господарського відання це право юридичних осіб, які здійснюють підприємницьку господарську діяльність, похідне від права власності, з обмеженням повноваження розпоряджатися окремими видами майна за згодою власника, то за висновками суду - "право господарського віддання" не є тотожним поняттю "права власності", оскільки перше є правовою формою реалізації права державної і комунальної власності спеціально створеними суб`єктами різних організаційно-правових форм, які у встановленому порядку набувають статусу юридичної особи. При цьому власником майна залишається держава або відповідна територіальна громада (вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 у справі №923/223/19 та від 10 жовтня 2019 у справі № 918/376/17). Вважаючи, що рішення ДФС України в особі голови комісії з реорганізації, яким затверджено розподільчий баланс ДФС України станом на 09.12.2019 в частині передачі ДПС України нежитлових приміщень позивача в адмінбудівлі за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, загальною площею 5754,1 кв.м., що зареєстровані за ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», є реалізацію державою повноважень власника, суд дійшов висновку, що нерухоме майно, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуто Державною податковою службою України відповідно до чинного законодавства, підстав для визнання недійсним запису про державну реєстрацію та скасування внесений на його підставі запис відсутні.

Відповідач вказує на те, що на даний час вказане рішення не набрало законної сили, проте через участь у ньому позивачу відомий той факт, що державна реєстрація за відповідачем прав приміщення площею 5 751,4 м.кв. на підставі Свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення від 27.10.2004 року № С-00534, стосуються приміщень, які були передані у власність ДПС України за розподільчим балансом ДФС України станом на 09.12.2019 в частині передачі ДПС України нежитлових приміщень позивача в адмінбудівлі. А відтак, посилання на цю реєстрацію, як свідчення належності цих приміщень відповідачу та застосування до спірних відносин ст. 322 (обов`язок власника утримувати своє майно), ст. 355, 356 (щодо режиму спільної власності), ст. 358 (здійснення спільної власності за спільною згодою), ст. 360 (обов`язок співвласника брати участь у витратах пропорційно до своєї частки) ЦК є безпідставними.

У відзиві відповідач зазначає, що відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правової допомоги становить 7 000,00 грн.

14.08.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якому посилається на те, що ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» продовжує використовувати частину адмінприміщень будівлі та відповідно послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, що підтверджується тими обставинами, що 22.09.2021 ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» оголошено аукціон на здачу нерухомого майна загальною площею 98.5 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35. Аукціон не відбувався та об`єкти лоту призначені для організації перукарні, продажу канцтоварів та копіцентру, магазинчика продовольчих товарів. Аукціон завершено. На думку позивача, дана інформація свідчить про те, що ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» має у користуванні дані площі адмінбудинку та передає їх третім особам.

Також, позивач посилається на те, що ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» за договором оренди нерухомого майна від 15 вересня 2021 ФОП Мазуру Валерію Віталійовичу передано майно загальною площею 98,5 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 35 призначене для організації перукарні, продажу канцтоварів, копіцентру та магазину продовольчих товарів.

Відповідно до акту приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна від 15.09.2021 ФОП Мазуру Валерію Віталійовичу передано в оренду нерухоме майно загальною площею 98,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 35, для організації господарської діяльності.

Проте, до відповіді на відзив позивачем не долучено доказів, які підтверджують вказані обставини.

У відповіді на відзив позивач заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Обставини справи встановлені судом.

Державне підприємство «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і присвоєний ідентифікаційний код в .

Відповідно до статуту дане підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Державної фіскальної служби.

Головною метою діяльності підприємства є здійснення експлуатації будинків та споруд, проведення капітальних та поточних ремонтів службових приміщень адмінбудинків засновника (ДФС України), забезпечення будинків та споруд електричною та тепловою енергією, водопостачанням, радіо і телетранслюванням, телефонізацією, вентиляцією, системою кондиціювання повітря.

Згідно запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №36703490 від 27.05.2020 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52464511 від 01.06.2020 на праві державної власності належить ДПС України. Відповідно до технічного паспорту, загальна площа приміщення становить 28 521,6 кв. м.

Наказом ДПС України від 29.12.2020 за №766 «Про прийняття на баланс нерухомого майна та закріплення його на праві оперативного управління за територіальними органами ДПС» адмінбудівлю площею 28 521,6 кв. м. по вул. Стрийській, 35 закріплено за Головним управлінням ДПС у Львівській області (43968090) на правах оперативного управління.

У позовній заяві позивач зазначає, що наказом ДПА у Львівській області від 09.04.2004 за № 151 «Про передачу частини адмінбудинку», на підставі дозволу ДПА України від 06.07.2004 за № 12467/7/05-0117 здійснено передачу на баланс та до статутного фонду ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Львівської області» (правонаступник - ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області»), розташованої за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, загальною площею 5 754,1 м. кв.

Відповідно до Статуту ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» - головною метою діяльністю підприємства є надання послуг з обслуговування та експлуатації адмінбудинку по вул. Стрийській, 35, а також лічильники обліку енергоносіїв знаходяться на площах, які є в розпорядженні ДП.

Головне управління ДПС у Львівській області мотивує позовні вимоги тим, що листом «Щодо скерування договору про відшкодування витрат» від 20.01.2022 року №1442/6/13-01-10-06-17» скеровано договір для його укладення до ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 20.01.2022 № 1, відповідно до якого балансоутримувач надає послуги в порядку, строки та у спосіб, передбачені даним Договором. Розмір щомісячних платежів визначається відповідно до розрахунків, наведених в Розрахунку відшкодування витрат на утримання нерухомого майна додаток №1 до Договору від 20.01.2022 №1.

Позивач вказує на те, що пунктом 4 Договору, визначено відповідальність і вирішення спорів згідно договором. Відповідно до п. 4.2 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність згідно чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.3 Договору спори, які виникають за цим Договором або у зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Копія вказаного договору долучена до позовної заяви. Проте, договір для його укладення до ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 20.01.2022 № 1 не містить підпису уповноваженої особи та печатки ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області».

На думку позивача, ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» фактично користується площами в розмірі 5 754, 10 м. кв., та в свою чергу використовує світло, тепло, воду та інші послуги на утримання нерухомого майна перед Головним управлінням ДПС у Львівській області виникла заборгованість за комунальні послуги, в тому числі постачання послуг з електричної енергії, водо та теплопостачання, водовідведення, телефонного зв`язку, послуг із громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку, послуг з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією за період квітень 2022 - грудень 2022 на суму 1 688 368,61 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено копії рахунків на оплату послуг, де ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» зазначено як покупець.

Також, позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що у ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» перед Головним управлінням ДПС у Львівській області також виникла заборгованість за відшкодування витрат приймання виконаних робіт по Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього рівня адмінбудинку Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 1 369 974, 10 грн., так як, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» користується площею адмінбудівлі 5 754, 10 м. кв., відтак, розподіл витрат на утримання адмінбудівлі, що спільно використовується, повинен бути пропорційно розрахований відповідно до використаної площі адмінбудівлі усіма користувачами відповідно до займаних послуг.

Щодо робіт по капітальному ремонту, який проведено у приміщенні адмінбудівлі Головного управління ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, 35), позивач повідомляє, що 20.09.2021 між Головним управлінням ДПС у Львівській області та ТзОВ «Підгаєцька Будівельна Компанія» укладено договір №3132/5 від 20.09.2021 по Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього рівня адмінбудинку Головного управління ДПС у Львівській області. Копії вказаного договору та додатків до нього долучено до матеріалів справи.

Позивач зазначає, що у 2021 році Головним управлінням ДПС у Львівській області закінчено роботи по «Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього поверху адміндбудинку Головного управління ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, 35).

Позивач вважає, що у відповідача виник обов`язок щодо відшкодування послуг щодо капітального ремонту, який проведено у приміщенні адмінбудівлі Головного управління ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, 35), оскільки на співвласники, які володіють майном на праві сумісної (або часткової) власності, несуть рівні обов`язки щодо утримання такого майна, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Оцінка суду.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положення статей 901, 903 ЦК України, що презюмують виникнення правовідносин щодо надання послуг за договором, не виключають застосування до цих правовідносин у передбачених Законом випадках положень частини третьої статті 11 ЦК України, за якими цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не надано суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували підписання та укладення із відповідачем договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг. До матеріалів справи долучено копію договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 20.01.2022 № 1, який не містить підпису уповноваженої особи та печатки ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області», тому його не можна вважати укладеним, оскільки його не було підписано особою, вказаною як користувач. Позивачем не надано доказів пролонгації попередніх договорів чи подання відповідного позову про укладення вказаного договору у судовому порядку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 16.11.2021 у справах №№ 915/208/20, 915/127/20, а також до правової позиції, сформульованої Верховним Судом складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського 03.06.2022 справа № 915/104/21 зроблено висновки щодо обов`язку оплатити житлово-комунальні послуги також за відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг у разі, якщо споживачі фактично користувалися ними. До цих правовідносин у передбачених Законом випадках також застосовуються положення пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України, за якими цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з інших юридичних фактів, цим фактом у спірних правовідносинах є фактичне споживання комунальних послуг в орендованому приміщенні та послуг з утримання орендованого майна.

При цьому, якщо на обов`язок сплачувати орендну плату за період фактичного користування майном (до укладення договору оренди) можна поширити умови цього договору (зокрема, і в частині розміру орендної плати), що мало місце між сторонами (постанова Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 911/2782/18), то на правовідносини зі споживання в той же період комунальних послуг в орендованому приміщенні (його неподільній частині тощо) та послуг з утримання нерухомого майна за відсутності відповідного договору (у сфері комунальних послуг тощо) таку аналогію застосовувати не можна, оскільки правовідносини з надання/споживання/оплати комунальних послуг та послуг з утримання нерухомого майна мають розрахунково-фактичний характер, а виконання відповідного обов`язку - позадоговірний. Тобто, за відсутності доказів факту наданння/отриманння та розміру отриманої (спожитої) орендарем/користувачем відповідної послуги обов`язок з її оплати у нього не виникає.

Враховуючи наведене, для встановлення розміру цього обов`язку користувача нерухомого майна (вартості спожитих послуг) визначальним є факт споживання відповідної послуги та її розмір. Тому, за відсутності доказів на підтвердження розміру фактично спожитої у відповідному періоді орендарем/користувачем (наданої йому безпосереднім надавачем відповідних послуг або державним підприємством, організацією, господарським товариством, на балансі яких перебуває орендоване майно) послуги (послуг) у орендаря/користувача не виникає обов`язку оплачувати ці послуги.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, на підставі яких стягненню з відповідача підлягала б сума відшкодування витрат щодо капітального ремонту адмінбудинку ГУ ДПС у Львівській області. Позивачем не надано доказів, що підтверджували б факти надання позивачем безпосередньо і саме відповідачу послуг з утримання майна та факти надання комунальних послуг, які б підтверджували їх склад, обсяг і вартість, акти приймання-передачі наданих послуг за відповідний період, докази зняття показників засобів обліку, виставлені постачальниками рахунки за надані спірні послуги, обгрунтовані розрахунки обсягу і вартості наданих послуг за договором, тощо. У матеріалах справи взагалі відсутні будь-які акти приймання-передачі наданих спірних послуг у заявлений період.

Також, не надано суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували факти направлення чи надання відповідачу всіх достатніх, належних та допустимих доказів, що б підтверджували факти надання позивачем безпосередньо і саме відповідачу послуг з утримання майна та факти надання комунальних послуг та що б підтверджували їх склад, обсяг і вартість, докази зняття показників засобів обліку, виставлені постачальниками рахунки за надані спірні послуги саме відповідачу, обгрунтовані розрахунки обсягу і вартості наданих послуг, тощо.

Докази, долучені позивачем до матеріалів справи, на підтвердження надання відповідачу послуг з утримання майна та надання комунальних послуг, а саме: рахунки на оплату послуг та акти відшкодування видатків за постачання комунальних послуг, які не підписані користувачем послуг, за відсутності підписаного та укладеного між позивачем та відповідачем окремого договору про надання послуг з утримання майна та відшкодування вартості комунальних послуг, за відсутності підписаних належним чином оформлених актів приймання-передачі наданих послуг, актів зняття показників засобів обліку, виставлених постачальниками рахунків за надані спірні послуги саме відповідачу, обгрунтованих розрахунків обсягу і вартості наданих послуг за договором не є належними та достатніми доказами, що підтверджують факти надання позивачем відповідачу послуг.

Враховуючи викладене та те, що недоведеними є позивачем факти надання відповідачу послуг за період з квітня 2022 по грудень 2022 у розмірі 3 058 342,71 грн, з яких: - оплата за теплопостачання - 533 227,23 грн; - оплата за водопостачання і водовідведення - 21 315,83 грн; - оплата за електроенергію - 316 338,74 грн; - капітальний ремонт - 1 369 974,10 грн; - послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку - 699 008,01 грн; - телефонний зв`язок 2 816,46 грн; - послуги з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією - 115 662,25 грн, то у відповідача не виникло обов`язку щодо оплати спірних послуг, а тому відповідно позовна вимога про стягнення заборгованості у розмірі 3 058 342,71 грн є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Сплачена сума судового збору 45 875,15 грн, відповідно до ст. 123, ст.129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-241 ГПК України, ст.ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про стягнення 3 058 342,71 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 21.08.2023.

Суддя Чорній Л.З.