ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1434/23

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича, смт Казанка Баштанського району Миколаївської області

до Приватного акціонерного товариства «Племзавод «Колос», с. Улянівка Переяслав-Хмельницький район Київської області

про стягнення грошових коштів

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 12.05.2023 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернувся Фізична особа-підприємець Корякін Дмитро Вадимович (далі ФОП Корякін Д.В., позивач) із позовною заявою від 12.05.2023 (вх. №1240/23) до Приватного акціонерного товариства «Племзавод «Колос» (далі ПрАТ «Племзавод «Колос», відповідач) про стягнення з останнього 3% річних у розмірі 1 032,66грн та інфляційних втрат у розмірі 6 235,42грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 509, 526, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та вказує на несвоєчасне виконання відповідачем договору безвідсоткової поворотно-фінансової допомоги в частині повернення коштів, у зв`язку із чим у позивача наявне право вимоги сплати ПрАТ «Племзавод «Колос» 3% річних та інфляційних втрат.

1.2. Відповідач правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

2. Процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 17.05.2023, зокрема: прийнято відповідну позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; установлено строк сторонам для подачі заяв по суті справи, визначених ст. 161 ГПК України.

2.2. Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

У свою чергу, судом із урахуванням п. 5.8 Положення

про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від

17.08.2021 №1845/0/15-21, проаналізовано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.05.2023 та встановлено відсутність у ПрАТ «Племзавод «Колос» офіційної електронної адреси.

За таких обставин, ухвала суду від 17.05.2023 була направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача, яка визначена відповідно до ч. 2 ст. 27 ГПК України, а саме: « 08471, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Улянівка».

09.06.2023 до суду повернулось поштове відправлення (вищевказана ухвала суду) із довідкою засобів поштового зв`язку від 07.06.2023, в якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи зазначене, ПрАТ «Племзавод «Колос» вважається належним чином повідомленим про розгляд справи №911/1434/23 у Господарському суді Київської області.

Аналогічна правова позиція щодо повідомлення сторони у справі та повернення

кореспонденції суду із причиною «відсутній за вказаною адресою» викладена, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1. 12.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросенс груп» (далі ТОВ «Агросенс груп», позикодавець) та ПрАТ «Племзавод «Колос» (позичальник) укладено договір безвідсоткової поворотно-фінансової допомоги №136 (далі Договір №136) відповідно до п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених цим договором (т. 1 а.с. 3).

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 34 900,00 без ПДВ (п. 2.1 Договору №136).

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 11.10.2019 (п. 3.1 Договору №136).

Згідно п. 8.1 Договору №136 останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за договором.

3.2. 26.04.2022 між ТОВ «Агросенс груп» (первісний кредитор) та ФОП Корякіним Д.В. (новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги, за змістом п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належне первісному кредитору право вимоги виконання грошового зобов`язання ПрАТ «Племзавод «Колос» (боржник) у розмірі 34 900,00грн за Договором №136 (т. 1 а.с. 4-5).

Право вимоги переходить до нового кредитора після підписання цього договору в разі повної оплати права вимоги до підписання цього договору у відповідності з протоколом про проведення електронного аукціону №UA-PS-2022-04-04-000011-3 від 14.04.2022 та приписами ч. 3 ст. 82 Кодексу України з процедур банкрутства.

У п. 1.5 Договору відступлення права вимоги первісний кредитор підтверджує, що право вимоги повністю оплачене новим кредитором до підписання цього договору.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 4.1 Договору відступлення права вимоги).

3.3. 31.05.2022 за заявою ФОП Корякіна Д.В. Господарським судом Київської області видано судовий наказ №911/718/22 про стягнення (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.06.2022) з ПрАТ «Племзавод «Колос» заборгованості у розмірі 34 900,00грн, що виникла на підставі Договору №136, право вимоги за яким набуто позивачем на підставі проведеного електронного аукціону №UA-PS-2022-04-04-000011-3 та судового збору у розмір 248,10рн (т. 1 а.с. 6-7).

На підставі вказаного документа 16.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. відкрито виконавче провадження №69657090, у межах якого з відповідача стягнуто з відповідача на користь позивача 35 148,10грн, що підтверджується платіжною інструкцією №24516 від 20.04.2023.

4. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

4.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між ТОВ «Агросенс груп» та ПрАТ «Племзавод «Колос» Договір №136 за своєю правової природою є договором поворотної фінансової дороги, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Відповідно до змісту пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Із матеріалів справи вбачається, що у відповідача була наявна заборгованість за Договором №136 у відповідному розмірі, яка у примусовому порядку на підставі судового наказу від 31.05.2022 №911/718/22 була погашена, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 20.04.2023.

4.2. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 цього Кодексу встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом передбачено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки становлять спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання із наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права отримати передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України суми. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №908/153/21).

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що у позивача наявне право нараховувати 3% річних та інфляційні втрати на суму заборгованості за Договором № 136 у розмірі 34 900,00грн, у тому числі у період з 26.04.2022 по 19.04.2023 (оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається у відповідний період часу під час здійснення відповідно розрахунку (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 910/15364/20)).

4.2.1. Так, перевіривши наданий ФОП Корякіним Д.В. розрахунок 3% річних у розмірі 1 032,66грн за період з 26.04.2022 по 20.04.2023, суд дійшов висновку, що останній є арифметично неправильним, оскільки до нього включений день сплати відповідачем заборгованості, а саме - 20.04.2023.

У свою чергу, розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума 3% річних = С х 3 : 100 х Д : 365/366, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Таким чином, правильним розрахунком 3% річних з 26.04.2022 по 19.04.2023 є: 34 900,00*3:100*359:365 = 1 029,79 грн.

Отже, сума 3% річних, яка є правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача складає 1 029,79 грн.

4.2.2. Щодо нарахування інфляційних втрат, то судом береться до уваги правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19, відповідної до якої при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Суд зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця.

Так, перевіривши наданий ФОП Корякіним Д.В. розрахунок суми інфляційних втрат у розмірі 6 235,42грн за період з 26.04.2022 по 20.04.2023, суд дійшов висновку, що останній є арифметично правильним, у зв`язку із чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

5. Щодо судових витрат.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, у п. 4 цього рішення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим судовий збір у даній справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Племзавод «Колос» (08471, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Улянівка; ідентифікаційний код 00846369) на користь Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3% річних у розмірі 1 029,79 грн (одна тисяча двадцять дев`ять грн 79 коп.), інфляційні втрати у розмірі 6 235,42грн (шість тисяч двісті тридцять п`ять грн 42 коп.), судовий збір у розмірі 2 682,91грн (дві тисячі шістсот вісімдесят дві грн 91 коп.).

3. В іншій частині позовної заяви відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.08.2023.

Станом на 22.08.2023 рішення законної сили не набрало.