ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023м. ДніпроСправа № 904/931/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Оріон", Дніпропетровська область, с. Лобойківка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 51 444,30 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Оріон" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення 51 444,30 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 2021/28 від 18.01.2021 та договору поставки № 19 від 30.03.2022.

Суд ухвалою від 23.02.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд ухвалою від 07.03.2023 зупинив провадження у справі № 904/931/23 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду справи № 916/334/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2022.

Суд ухвалою від 03.07.2023 поновив провадження у справі № 904/931/23.

03.07.2023 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що сума не зареєстрованого податкового кредиту покупцю складає 52 444,30 грн, а у позовній заяві допущена описка « 51 444,30 грн». Також позивачем було нараховано 3% річних та інфляційні втрати. У зв`язку із викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача 52 444,30 грн збитків, 347,53 грн - 3% річних та 329,28 грн інфляційних втрат.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд приймає збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 52 444,30 грн збитків.

Стосовно позовних вимог про стягнення 347,53 грн - 3% річних та 329,28 грн інфляційних втрат, господарський суд зазначає, що за своєю правовою природою, подання до суду заяви про уточнення позовних вимог із заявленням зазначених вимог є зміною предмету та підстав позову.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України).

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Тобто, за змістом ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за доцільне заяву про збільшення позовних вимог Приватного підприємства "Оріон" в частині стягнення з відповідача 347,53 грн - 3% річних та 329,28 грн інфляційних втрат - залишити без розгляду.

Ухвала від 03.07.2023 направлена відповідачу на офіційну електронну пошту 03.07.2023.

Відповідач відзив не подав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:

1) відповідних заяв про державну реєстрацію;

2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій;

3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до пунктів 10, 18 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема: місцезнаходження юридичної особи, інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження, телефон, адресу електронної пошти.

При цьому, такі дані є офіційними та повідомляються юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Враховуючи викладене, отримання учасником справи ухвали суду на його офіційну електронну адресу, є належним повідомленням.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021 між Приватним підприємством "Оріон" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник) було укладено договір поставки № 2021/28 (далі - договір-1).

Постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар (п. 1.1. договору-1).

Найменування товару: за кодом CPV за ДК 021:2015-09130000-9 «дизельне пальне» (п. 1.2. договору-1).

Одиниця вимірювання: літр (п. 1.3. договору-1).

Кількість: згідно накладних на товар (п. 1.4. договору-1).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.5. договору-1).

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору (п. 2.1. договору-1).

Ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар (п. 3.1. договору-1).

Загальна сума договору становить 48 000,00 грн з ПДВ (п. 3.2. договору-1).

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника (п. 4.1. договору-1).

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити постачальника. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару, оплата якої здійснена на інші реквізити (п. 4.2. договору-1).

При ненадходженні оплати у термін, вказаний в п. 4.1 договору, постачальник здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника з наступним переоформленням відповідного рахунку-фактури на оплату. У разі відмови покупця отримати товар за новими цінами, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця, а договір з такої дати вважається розірваним (п. 4.3. договору-1).

Після отримання оплати товару постачальник зобов`язаний протягом 5-ти робочих днів передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару (п. 4.5.1. договору-1).

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки) (п. 5.1. договору-1).

Передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки (п. 5.2.1. договору-1).

Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.2. договору-1).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3. договору-1).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін ( за умови наявності печатки у сторони) (п. 10.1. договору-1).

Даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово, не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на наступний рік і на тих же умовах (п. 10.2. договору-1).

Сторони підписали специфікації до договору-1:

- № 0013/0000412-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме дизпаливо Energy у кількості 2000 л (а.с. 12);

- № 0013/0000419-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме дизпаливо Energy у кількості 2000 л (а.с. 14);

- № 0013/0000484-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме дизпаливо Energy у кількості 5000 л (а.с. 16);

- № 0013/0000308-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме дизпаливо Energy у кількості 3000 л (а.с. 18).

Відповідач виставив позивачу рахунки-фактури:

- № 0013/0000487 від 28.03.2022 на оплату дизпалива Energy у кількості 5000 л на суму 170 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 11 121,50 грн (а.с. 33);

- № 0013/0000422 від 18.03.2022 на оплату дизпалива Energy у кількості 2000 л на суму 78 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 13 000,00 грн (а.с. 36);

- № 0013/0000418 від 17.03.2022 на оплату дизпалива Energy у кількості 2000 л на суму 78 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 13 000,00 грн (а.с. 37);

- № 0026/0000347 від 30.03.2022 на оплату дизпалива Energy у кількості 3000 л на суму 108 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 7065,42 грн (а.с. 34).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору-1 відповідач поставив товар на загальну суму 434 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 44 186,92 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № 0013/0000412 від 17.03.2022 про поставку дизпалива Energy у кількості 2000 л на суму 78 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 13 000,00 грн (а.с. 12);

- № 0013/0000419 від 18.03.2022 про поставку дизпалива Energy у кількості 2000 л на суму 78 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 13 000,00 грн (а.с. 14);

- № 0013/0000484 від 29.03.2022 про поставку дизпалива Energy у кількості 5000 л на суму 170 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 11 121,50 грн (а.с. 16);

- № 0013/0000308 від 31.03.2022 про поставку дизпалива Energy у кількості 3000 л на суму 108 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 7065,42 грн (а.с. 18).

На виконання умов договору-1 позивач сплатив за поставлений товар грошові кошти у розмірі 434 000,00 грн, на підтвердження чого надав платіжні доручення:

- № 131 від 17.03.2022 про сплату відповідачу 78 000,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0013/0000418 від 17.03.2022, за дизпаливо» (а.с. 11);

- № 133 від 18.03.2022 про сплату відповідачу 78 000,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0013/0000422 від 18.03.2022, за дизпаливо» (а.с. 13);

- № 141 від 28.03.2022 про сплату відповідачу 170 000,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0013/0000487 від 28.03.2022, за дизпаливо» (а.с. 15);

- № 152 від 30.03.2022 про сплату відповідачу 108 000,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0026/0000347 від 30.03.2022, за дизпаливо» (а.с. 17).

30.03.2022 між Приватним підприємством "Оріон" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник) було укладено договір поставки № 19 (далі - договір-2).

Постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар (п. 1.1. договору-2).

Найменування товару: згідно накладних на товар (п. 1.2. договору-2).

Одиниця вимірювання: літр (п. 1.3. договору-2).

Кількість: згідно накладних на товар (п. 1.4. договору-2).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.5. договору-2).

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору (п. 2.1. договору-2).

Ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар (п. 3.1. договору-2).

Загальна сума договору складається з загальної вартості товару за всіма видатковими накладними (п. 3.2. договору-2).

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника (п. 4.1. договору-2).

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити постачальника. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару, оплата якої здійснена на інші реквізити (п. 4.2. договору-2).

При ненадходженні оплати у термін, вказаний в п.4.1 договору, постачальник здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника з наступним переоформленням відповідного рахунку-фактури на оплату. У разі відмови покупця отримати товар за новими цінами, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця, а договір з такої дати вважається розірваним (п. 4.3. договору-2).

Після отримання оплати товару постачальник зобов`язаний протягом 5-ти робочих днів передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару (п. 4.5.1. договору-2).

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки) (п. 5.1. договору-2).

Передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки (п. 5.2.1. договору-2).

Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.2. договору-2).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3. договору-2).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін ( за умови наявності печатки у сторони) (п. 10.1. договору-2).

Даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово, не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на наступний рік і на тих же умовах (п. 10.2. договору-2).

Сторони підписали специфікації до договору-2:

- № 0026/0000310-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме бензин А-95 у кількості 1000 л (а.с. 22);

- № 0013/0000662-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме бензин А-95 у кількості 300 л (а.с. 24);

- № 0026/0000589-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме газ (СПБТ) у кількості 475 л (а.с. 26);

- № 0026/0000615-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме бензин А-92 Energy у кількості 500 л (а.с. 28);

- № 0026/0000876-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме бензин А-95 у кількості 500 л (а.с. 30);

- № 0026/0001037-С, в якій погодили товар, що підлягає поставці, а саме газ нафтовий скраплений у кількості 500 л (а.с. 32).

Відповідач виставив позивачу рахунки-фактури:

- № 0026/0000351 від 31.03.2022 на оплату бензину А-95 у кількості 1000 л на суму 34 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 2224,30 грн (а.с. 35);

- № 0026/0000682 від 20.05.2022 на оплату бензину А-92 Energy у кількості 500 л на суму 22 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 1471,96 грн (а.с. 38);

- № 0026/0000651 від 18.05.2022 на оплату газу (СПБТ) у кількості 475 л на суму 19 195,00 грн, в т.ч. ПДВ 1255,75 грн (а.с. 39);

- № 0013/0000659 від 02.05.2022 на оплату бензину А-95 у кількості 300 л на суму 12 030,00 грн, в т.ч. ПДВ 787,01 грн (а.с. 40);

- № 0026/0000945 від 26.07.2022 на оплату бензину А-95 у кількості 500 л на суму 25 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1635,51 грн (а.с. 41);

- № 0026/0001087 від 31.08.2022 на оплату газу нафтового скрапленого у кількості 500 л на суму 13 495,00 грн, в т.ч. ПДВ 882,85 грн (а.с. 42).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору-2 відповідач поставив товар на загальну суму 126 220,00 грн, в т.ч. ПДВ 8257,38 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № 0026/0000310 від 31.03.2022 про поставку бензину А-95 у кількості 1000 л на суму 34 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 2224,30 грн (а.с. 22);

- № 0013/0000662 від 03.05.2022 про поставку бензину А-95 у кількості 300 л на суму 12 030,00 грн, в т.ч. ПДВ 787,01 грн (а.с. 24);

- № 0026/0000589 від 20.05.2022 про поставку газу нафтового скрапленого у кількості 475 л на суму 19 194,99 грн, в т.ч. ПДВ 1255,75 грн (а.с. 26);

- № 0026/0000615 від 23.05.2022 про поставку бензину А-92 Energy у кількості 500 л на суму 22 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 1471,96 грн (а.с. 28);

- № 0013/0000876 від 28.07.2022 про поставку бензину А-95 у кількості 500 л на суму 25 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1635,51 грн (а.с. 30);

- № 0026/0001037 від 14.09.2022 про поставку газу нафтового скрапленого у кількості 500 л на суму 13 495,01 грн, в т.ч. ПДВ 882,85 грн (а.с. 32).

На виконання умов договору-2 позивач сплатив за поставлений товар грошові кошти у розмірі 126 220,00 грн, на підтвердження чого надав платіжні доручення:

- № 153 від 31.03.2022 про сплату відповідачу 34 000,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 00263/0000351 від 31.03.2022, за бензин А-95» (а.с. 21);

- № 196 від 02.05.2022 про сплату відповідачу 12 030,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0013/0000659 від 02.05.2022, за дизпаливо» (а.с. 23);

- № 225 від 20.05.2022 про сплату відповідачу 19 195,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0026/0000651 від 18.05.2022, за газ» (а.с. 25);

- № 232 від 20.05.2022 про сплату відповідачу 22 500,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0026/0000682 від 20.05.2022, за бензин А-92 Energy» (а.с. 27);

- № 406 від 27.07.2022 про сплату відповідачу 25 000,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0026/0000945 від 26.07.2022, за бензин А-95» (а.с. 29);

- № 426 від 31.08.2022 про сплату відповідачу 13 495,00 грн з призначенням платежу: «сплата зг. рах. № 0026/0001087 від 31.08.2022, за газ» (а.с. 31).

Позивач зазначає, що відповідач не зареєстрував податкові накладні за спірними операціями на загальну суму ПДВ 52 444,30 грн. Таким чином, у зв`язку з зазначеними діями постачальника покупець втратив право на податковий кредит на суму 52 444,30 грн. У даному випадку наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку належним чином скласти та зареєструвати податкову накладну та неможливістю позивача включити суму ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму (52 444,30 грн), яка фактично є збитками позивача. З огляду на викладене, як зазначає позивач, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 52 444,30 грн. Вказане стало причиною звернення до суду із даним позовом.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п. 14.1.181. ст. 14 Податкового кодексу України).

Як вбачається з викладеного вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Згідно п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг. Тому суд приходить до висновку, що обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну покладено на відповідача, як постачальника в розумінні ст.201 ПК України.

Відповідно до п 198.2. ст. 198 датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідно до положень п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України відповідач був зобов`язаний зареєструвати податкові накладні з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належні та достовірні докази реєстрації відповідачем спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в матеріалах справи відсутні, у зв`язку із чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, зобов`язаний сплатити на користь держави грошове зобов`язання з ПДВ в розмірі 52 444,30 грн.

Разом з тим господарський суд зауважує, що стаття 201 Податкового кодексу України передбачає, що у разі невиконання продавцем покладених на нього обов`язків щодо складання та реєстрації податкових накладних у ЄРПН, платник ПДВ має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця за формою згідно з додатком 8 до такої декларації відповідно до наказу Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 № 21.

Однак, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

З огляду на викладене суд не вважає, що саме позивач повинен був вчинити відповідні дії щодо невиконання відповідачем обов`язку з реєстрації податкових накладних - подати скаргу податковому органу. Така правова позиція суперечить принципам добросовісності ведення господарської діяльності.

Так, згідно ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 05.06.2019 по справі № 908/1568/18 дійшла наступного висновку: «обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних».

Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення .

Факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22.

Відповідач не виконав вимог ст. 201 ПК України, у зв`язку з цим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 52 444,30 грн. Тобто має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на суму 52 444,30 грн, яка фактично є збитками останнього.

Господарський суд, проаналізувавши наведені нормативно-правові акти в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що в діяннях відповідача наявний склад господарського правопорушення у вигляді завдання збитків.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 52 444,30 грн збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6700,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023, укладений між позивачем та адвокатом Васильковою О.М., акт приймання-передачі виконаних робіт від 02.08.2023, на суму 6700,00 грн, платіжну інструкцію №601 від 10.08.2023 про сплату позивачем 6700,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ДП № 3968 від 19.11.2021, ордер АЕ № 1181901 від 03.01.2023

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, ідентифікаційний код 41449359) на користь Приватного підприємства "Оріон" (51830, Дніпропетровська область, с. Лобойківка, вул. Совхозна, буд. 1А, ідентифікаційний код 24434654) 52 444,30 грн збитків, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6700,00 грн про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва