ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року м. Дніпро Справа № 10/333-10

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Представник позивача Подгурська Д. О. (в режимі відеоконференції)

Представник відповідача Лотанюк С.В. (ЦАГС)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Криворізька теплоцентраль

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року про відмову у поновленні строку для пред`явлення до примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10

за позовом Державного підприємства Криворізька теплоцентраль

до Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа

про стягнення суми боргу в розмірі 151 159 554 грн. 58 коп., збитків від інфляції в розмірі 202 277 грн. 88 коп., суми 3% річних у розмірі 1 996 477 грн. 18 коп., пені в розмірі 11 843 565 грн. 53 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 у справі №10/333-10, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2011, стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на користь Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» суму боргу в розмірі 151159554грн.58коп., пеню в розмірі 11843565грн.53коп., інфляційні втрати в розмірі 202277грн.88коп., 3% річних в розмірі 1996477грн.18коп., витрати на державне мито в розмірі 25500грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236грн.

На виконання рішення суду Господарським судом Дніпропетровської області був виданий наказ від 01.02.2011 у справі №10/333-10.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2011 у справі №10/333-10 змінені рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2011 в частині стягнення пені, зменшений розмір пені з 11 843 565грн.53коп. до 5 921 782грн.76 коп.; відмовлено у стягненні решти суми пені.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2011 у справі №10/333-10 залишені без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 у справі №10/333-10 задоволено заяву сторін та затверджено підписану сторонами мирову угоду від 11.04.2013, в якій зокрема, було зазначено про:

- визнання боржником існування станом на 01.04.2013 заборгованості перед стягувачем в розмірі 113724876грн.12коп., що складається з суми боргу в розмірі 105578602грн.30коп., пені в розмірі 5921782грн.76коп., 3% річних в розмірі 1996477грн.18коп., інфляційних втрат в розмірі 202277грн.88коп., державного мита в розмірі 25500грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 236грн.;

- гарантування боржником погашення заборгованості в розмірі 113724876грн.12коп. до 30.03.2016 згідно з узгодженим сторонами графіком:

протягом 2013року в розмірі 17000000грн.: квітень - 1000000грн.; травень - 1000000грн.; червень - 500000грн.; липень - 500000грн.; серпень - 500000грн.; вересень - 500000грн.; жовтень - 3000000грн.; листопад - 5000000грн.; грудень - 5000000грн.

протягом 2014року в розмірі 31000000грн.: січень - 6000000грн.; лютий - 6000000грн.; березень - 2000000грн.; квітень - 1000000грн.; травень - 1000000грн.; червень - 500000грн.; липень - 500000грн.; серпень - 500000грн.; вересень - 500000грн.; жовтень - 3000000грн.; листопад - 5000000грн.; грудень - 5000000грн.

протягом 2015року в розмірі 39000000грн.: січень - 10000000грн.; лютий - 10000000грн.; березень - 2000000грн.; квітень - 1000000грн.; травень - 1000000грн.; червень - 500000грн.; липень - 500000грн.; серпень - 500000грн.; вересень - 500000грн.; жовтень - 3000000грн.; листопад - 5000000грн.; грудень - 5000000грн.

протягом 2016року в розмірі 26724876грн.12коп.: січень - 10000000грн.; лютий - 10000000грн.; березень 6724876грн.12коп.

- зобов`язання боржника зазначати під час перерахуванні коштів у платіжних документах призначення платежу: «за договором №4 від 01.09.2008 на виконання мирової угоди у справі №10/333-10»;

- наявність у боржника права погашати заборгованість також іншими способами, не забороненими чинним законодавством України;

- відмову стягувача від примусового виконання рішення суду з моменту набрання чинності мировою угодою;

- домовленість сторін про закінчення виконавчого провадження №28909928.

На адресу суду 11.04.2023 надійшла заява Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» №2900/09 від 10.04.2023 про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року у справі №10/333-10 здійснено заміну Державного підприємства Криворізька теплоцентраль на його правонаступника Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль.

Суд відмовив у задоволенні заяви Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль №2900/09 від 10.04.2023 про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10.

Не погодившись з ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач Державне підприємство Криворізька теплоцентраль, в якій просив ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року у справі №10/333-10 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10 від 10.04.2013.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права; не здійснено повної та всебічної оцінки обставин справи, що призвело до хибного висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» №2900/09 від 10.04.2023 року про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10.

Зокрема, судом першої інстанції не було враховано мотиви відмови Господарським судом Дніпропетровської області у прийнятті заяви ДП «Криворізька теплоцентраль» від 14.01.2015 року №135/28 про поновлення строку на пред`явлення до примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди від 16.05.2013 року.

Також апелянт посилається на те, що ухвала від 23.01.2015 року вказувала на те, що звернення до суду з заявою про відновлення строку на пред`явлення до примусового виконання ухвали (щодо заборгованості по платежам з липня 2013 р.) є передчасним.

Беручи до уваги зазначену ухвалу від 23.01.2015 року Стягувач законно вважав, що за фактом порушення відповідачем строків оплати щомісячних платежів у сукупності згідно мирової угоди, позивач має право протягом року з моменту несплати відповідачем усіх платежів звернутись до відділу державної виконавчої служби для примусового стягнення цієї суми - тобто до 30.03.2017 року (протягом року з кінцевої дати, встановленої мировою угодою).

Натомість, зазначене не було враховано судом першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви АТ «Криворізька теплоцентраль» про поновлення строку на пред`явлення до примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 року про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10 від 11.04.2013 р.

Також апелянт посилається на те, що ухвала суду про затвердження мирової угоди передбачає добровільне виконання, Стягувач законно очікував її виконання з боку Боржника, а у разі порушення відповідачем строків оплати у сукупності платежів згідно вказаної мирової угоди (до 30.03.2016 р.), позивач вважав, що має право протягом року з моменту несплати відповідачем коштів звернутись до відділу державної виконавчої служби для примусового стягнення цієї суми (тобто до 30.03.2017 року (протягом року з дати, встановленої мировою угодою).

Судом першої інстанції не було взято до уваги факт того, що підписуючи акти звіряння взаємних розрахунків Боржник визнавав та не заперечував проти погашення заборгованості на загальну суму 3 593 897,04 грн., яке відбулось за договорами про відступлення права вимоги та не заперечував проти погашення заборгованості на загальну суму 57 620,27 гри., які були зараховані як платежі, що сплачені на підставі мирової угоди по справі №10/333-10.

Заявник зазначає, що на підставі договорів про відступлення права вимоги стягувач передав новим кредиторам право вимоги до боржника на суму 3 593 897грн.04 коп.:

- договір про відступлення права вимоги №6/10 від 06.10.2015 між ДП «Криворізька теплоцентраль» та ТОВ «ВКП Моноліт груп» про передачу права вимагати від боржника виконання зобов`язання за рішенням суду від 21.10.2010 у справі №10/333-10 в розмірі 693897грн.04коп.;

- договір про відступлення права вимоги №131 від 17.03.2016 між ДП «Криворізька теплоцентраль» та ПП «ЮАС» про передачу права вимагати від боржника виконання зобов`язання за рішенням суду від 21.10.2010 у справі №10/333-10 в розмірі 400000грн.

- договір про відступлення права вимоги від 18.03.2016 між ДП «Криворізька теплоцентраль» та ПП «ВКФ «Херсонтеплоізоляція» про передачу права вимагати від боржника виконання зобов`язання за рішенням суду від 21.10.2010 у справі №10/333-10 в розмірі 500000грн.;

- договір про відступлення права вимоги від 18.03.2016 між ДП «Криворізька теплоцентраль» та ТОВ «Центробуд» про передачу права вимагати від боржника виконання зобов`язання за рішенням суду від 21.10.2010 у справі №10/333-10 в розмірі 2000000грн.

За даними стягувача з січня 2016 року по 18.03.2016 за договорами про відступлення права вимоги частково погашено заборгованість на загальну суму 3593897грн.04коп.

Стягувач також зазначає, що протягом березня - квітня 2020року платіжними дорученнями №1951 від 05.03.2020, №1954 від 05.03.2020, №2488 від 02.04.2020, №2484 від 02.04.2020 боржник перераховував кошти на виконання рішення суду в іншій справі. Суми надлишкових платежів в розмірі 57620грн.27коп. стягувач спрямував на погашення заборгованості за мировою угодою у справі №10/333-10.

За розрахунками стягувача з 13.05.2013 по 02.04.2020 на виконання мирової угоди у справі №10/333-10 погашена заборгованість в розмірі 8125997грн.05коп.

Станом на червень 2022року розмір заборгованості за мировою угодою у справі №10/333-10 становив 105598879грн.07коп.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали господарського суду, задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення ухвали про затвердження мирової угоди, до виконання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного суду від 07.07.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Криворізька теплоцентраль на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року у справі №10/333-10. Розгляд справи №10/333-10 призначено в судовому засіданні на 16.08.2023 об 10:00 год.

15.08.2023 розпорядженням в.о.керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №10/333-10 у зв`язку з відпусткою судді Іванова О.Г. та відставкою судді Антоніка С.Г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023, справу №10/333-10 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Кощєев І.М.

Відповідачем- Комунальним підприємством теплових мереж Криворіжтепломережа надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023р. без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є юридичною особою із новим найменуванням внаслідок проведення державної реєстрації змін до Статуту Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», пов`язаних зі зміною типу товариства на підставі до Закону України «Про акціонерні товариства».

Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» було створено в процесі приватизації, шляхом перетворення Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» у Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», на підставі розпоряджень Кабінету Міністрів України №579-р від 04.06.2015, №911-р від 30.11.2016, наказів Фонду державного майна Україні №1869 від 08.12.2015, №2230 від 12.12.2016.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організації стосовно Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (Ідентифікаційний код 00130850) товариство є правонаступником Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (Ідентифікаційний код 00130850).

Згідно зі статтею 52 Господарського процесуального кодексу України У разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, судом здійснено заміну Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (Ідентифікаційний код 00130850) на його правонаступника - Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (Ідентифікаційний код 00130850).

Звертаючись із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, стягувач - Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» посилався на те, що після припинення добровільного виконання (останні платежі за мировою угодою надійшли у 2020 році) боржник систематично визнавав наявність основної заборгованості та пені, шляхом підписання актів звірок взаємних розрахунків (2016 - 2022 роки). Це було підставою для «законного очікування» погашення боргу з боку стягувача. Крім того, в Україні все ще триває карантин, тому позовна давність, яка спливала б 02.04.2020 і пізніше, досі не спливла, а тому з огляду на наведені обставини під час виконання мирової угоди у справі №10/333-10 від 11.04.2013 (наявність періоду для добровільного виконання мирової угоди, вчинення дій стягувачем з метою стягнення заборгованості (часткового відчуження права вимоги), систематичного визнання боржником своїх боргових зобов`язань до червня 2022року), є необхідність поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» №2900/09 від 10.04.2023 про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10, господарський суд першої інстанції виходив з того, що трирічний строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 щодо стягнення в примусовому порядку платежів за період жовтень 2015 року, березень 2016 року за мировою угодою закінчився 31.10.2018, 30.11.2018, 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019 та 31.03.2019 відповідно. Відсутні підстави переривання строку пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 до виконання в цій частині платежів. Підписання актів звірки розрахунків відповідачем боржником) не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 до виконання з огляду на тривалість невиконання боржником своїх зобов`язань за мировою угодою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 у справі №10/333-10 про затвердження мирової угоди було зазначено, що вона може бути пред`явлена до виконання протягом року з часу настання строку платежу з мировою угодою. Ухвала суду про затвердження мирової угоди передбачає добровільне її виконання сторонами, і набуває статусу виконавчого документу саме при пред`явленні її до примусового виконання в разі порушення визначених у ній умов.

На момент прийняття ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди був чинним Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди належала до виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

В пункті 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) було визначено, що для виконання судових рішень строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Частиною 4 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) було передбачено, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

При цьому відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом періоду з 13.05.2013 по 29.01.2014 боржник добровільно здійснював платежі на підставі мирової угоди, але без дотримання узгоджених строків та розміру платежів.

За цей період боржник сплатив 4 474 749грн.74коп. (13.05.2013- 500000грн., 16.05.2013- 500000грн., 27.05.2013 - 500000грн., 28.05.2013 - 200000грн., 29.05.2013 - 300000грн., 31.05.2013-54432грн.71коп., 03.06.2013- 370000грн., 27.06.2013- 75567грн.29коп., 29.07.2013 - 100000грн., 30.10.2013 - 120000грн., 21.11.2013 - 200000грн., 22.11.2013 - 300000грн., 18.12.2013 - 100000грн., 27.12.2013 - 500000грн., 21.01.2014 - 100000грн., 27.01.2014 - 350000грн., 28.01.2014 54479грн.74коп., 29.01.2014 - 150000грн.).

За даними позивача на виконання мирової угоди відповідач перерахував кошти для сплати сум: за квітень - червень 2013року в повному обсязі; за липень, жовтень - грудень 2013року частково; за січень 2014року - частково. Решта платежів за наведені в мировій угоді часові проміжки відповідачем не здійснювалась.

На підставі статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 за платежами за квітень червень, липень, жовтень - грудень 2013року, січень 2014року переривався частковим виконанням ухвали суду боржником.

Відносно решти платежів існував річний строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 до примусового виконання.

Станом на 30.09.2016 закінчився строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про стягнення платежів по вересень 2015року включно.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Слід зазначити, що редакція Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 вже не визначала часткове виконання рішення боржником в якості підстави переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, трирічний строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 щодо стягнення в примусовому порядку платежів за період жовтень 2015року березень 2016року за мировою угодою закінчився 31.10.2018, 30.11.2018, 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019 та 31.03.2019 відповідно. Відсутні підстави переривання строку пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 до виконання в цій частині платежів.

Із заявою про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 про затвердження мирової угоди у справі №10/333-10 стягувач звернувся до суду в квітні 2023року.

Частиною 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 також визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Причини поважності пропуску строку для пред`явлення ухвали до виконання оцінюються судом, виходячи з обгрунтування поважності цих причин та наданих доказів, за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Зокрема, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникла протягом строку, який пропущено, та має підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи з поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Разом з цим, позивач не навів жодного належного аргументу та доказу поважності причин пропуску строку для пред`явлення ухвали суду про затвердження мирової угоди до виконання.

Підписання актів звірки розрахунків відповідачем (боржником), на які посилається позивач як на поважну причину пропуску цих строків, не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 до виконання з огляду на тривалість невиконання боржником своїх зобов`язань за мировою угодою. Останні добровільні платежі за мировою угодою були здійснені боржником в січні 2014року.

Доводи стягувача про добровільне виконання божником своїх зобов`язань у 2020 році за мировою угодою не підтверджено матеріалами справи.

Згідно з листами АТ «Криворізька теплоцентраль» №1190/30 від 17.03.2020, №1454/30 від 07.04.2020 на погашення заборгованості за мировою угодою стягувач спрямовував кошти, отримані у 2020році за результатами примусових виконавчих дій державного виконавця у виконавчих провадженнях.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги факт того, що підписуючи акти звіряння взаємних розрахунків Боржник визнавав та не заперечував проти погашення заборгованості на загальну суму 3 593 897,04 грн., яке відбулось за договорами про відступлення права вимоги та не заперечував проти погашення заборгованості на загальну суму 57 620,27 гри., які були зараховані як платежі, що сплачені на підставі мирової угоди по справі №10/333-10, не є підставою для поновлення строку, оскільки акти звіряння підтверджують лише погоджену сторонами суму заборгованості.

Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Криворізька теплоцентраль залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року у справі №10/333-10- залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.08.2023року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя І.М.Кощеєв