УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

17.08.2023Справа № 910/13007/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/13007/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2022 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 16.11.2022 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 6328,75 грн. (шість тисяч триста двадцять вісім гривень 75 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.12.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Opel Omega", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та "Toyota Corolla", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дане ДТП сталось в результаті порушення ПДР водієм автомобіля "Opel Omega", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0692155 ПрАТ "Страхова компанія "Україна". 22.12.2015 року між ОСОБА_1 та ФОП Шиян Д.С. було укладено договір відступлення права вимоги (цесія) на підставі якого ФОП Шиян Д.С. набув права вимоги в зобов`язаннях, що виникли із вищевказаного ДТП, у тому числі одержання грошового відшкодування нанесеної майнової шкоди від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ. 31.12.2015 року між ФОП Шиян та ТОВ "Маркс.Капітал" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №5/31-12/2015 на підставі якого ТОВ "Маркс.Капітал" набуло право вимоги за договором страхування № АІ/0692155. На підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 року у справі № 910/842/18 вирішено питання щодо ліквідації ПрАТ "СК "Україна". Так, у МТСБУ відповідно до Закону № 1961-ІV виникли підстави для виконання зобов`язань за договором страхування № АІ/0692155 перед ТОВ "Маркс.Капітал". 26.09.2019 року МТСБУ було частково виконано зобов`язання за вказаним договором, зокрема здійснено оплату в розмірі 25 315,00 грн. Розмір невиконаного зобов`язання МТСБУ перед ТОВ "Маркс.Капітал" становить 13 911,33 грн. На підставі рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/9789/21 відповідачем сплачено 3% річних у розмірі 1487,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6094,89 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача суму невиконаного зобов`язання у розмірі 6328,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13007/22, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

23.12.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 1016/21 від 20.12.2022 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що позивачем не надано доказів звернення з заявою про виплату страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» внаслідок чого строк нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат заявлених позивачем неможливо обрахувати; покладанням додаткового обов`язку на МТСБУ щодо виплати інфляційних втрат, 3% річник та пені; позивач намагається притягнути до відповідальності особу, яка не порушувала грошового зобов`язання перед позивачем, хоча відповідальність має індивідуальний характер та ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за іншу особу. МТСБУ ніколи не користувалося коштами позивача, а тому на нього не може бути покладена відповідальність передбачена ст. 625 ЦК України; пеня, інфляційні втрати та 3% річних це відповідальність страховика-банкрота за порушення його грошового зобов`язання, які ухвалою визнано погашеними, така відповідальність не входить до зобов`язань МСТБУ передбачених підпунктом «ґ» пункту 41.1. статті 41 Закону України № 1961-ІУ; позивачу за договором про відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування не переходило права вимоги щодо пені, інфляційних втрат та 3% річних до відповідача, а отже звернення з позовом є безпідставним та не ґрунтується на договорі; зобов`язання страховика за договором обов`язкового страхування - це виплата страхового відшкодування та саме таке зобов`язання передбачено підпунктом «ґ» пункту 41.1. статті 41 Закону України № 1961-ІУ, яке має сплатити МТСБУ, а пеня, інфляційні втрати та 3% річних це відповідальність за порушення грошового зобов`язання та вони не сплачуються МТСБУ, оскільки МТСБУ ніколи не порушувало строків виплати перед позивачем. Також відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог. Відповідач вказує, що з дати настання страхового випадку починається загальний строк позовної давності, який з урахуванням зупинення на підставі ст. 262 ЦК України, закінчився. Крім того, спеціальний строк позовної давності теж закінчився.

23.12.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява № 1016/21 від 20.12.2022 року «Про зупинення провадження у справі», в якій відповідач просить зупинити провадження у справі № 910/13007/22 до закінчення касаційного перегляду справи № 910/16820/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2023 року зупинено провадження у справі № 910/13007/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/16820/21 за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року та на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 року та зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/13007/23.

14.08.2023 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" надійшло клопотання, в якому позивач просить суд поновити провадження у справі № 910/13007/23, залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" та вирішити питання про повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал".

В частині поновлення провадження у справі, клопотання позивача обгрунтоване тим, що 19.07.2023 року Великою Палатою Верховного Суду винесено постанову відносно рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року у справі № 910/16820/21.

Відповідно до ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Наведене свідчить про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі, у зв`язку з чим провадження у справі № 910/13007/23 підлягає поновленню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами Господарського процесуального кодексу України, який не містить обмежень в його реалізації, і не містить посилань, що таке питання можливо вирішити під певною умовою.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Як вбачається із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Суд зазначає, що станом на дату подання позивачем вказаного клопотання розгляд справи № 910/13007/23 не розпочато по суті, а відтак позивач звернувся до суду із клопотанням про залишення позову без розгляду в межах визначеного господарським процесуальним законом строку.

Водночас, положення ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині 1 цієї статті.

Відтак, зважаючи на те, що має місце подання позивачем 14.08.2023 року відповідного клопотання та таке клопотання подане ним до початку розгляду справи по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду незважаючи на підстави, з яких позивачем подано до суду відповідне клопотання.

Таким чином, перевіривши повноваження особи, яка підписала клопотання про залишення позову без розгляду від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (представник Огородня А.М. на підставі довіреності № 05/22/МК від 30.11.2022 року), суд дійшов висновку про необхідність задоволення відповідного клопотання та залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Як вже зазначалося судом вище, у поданому клопотанні позивач просить вирішити питання про повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал", посилаючись на приписи ч. 5 ст. 226 та ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Суд зазначає, що норма (ч. 5 ст. 226 ГПК України), на яку позивач посилається, як на підставу для повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, відсутня в Господарському процесуальному кодексі України.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Тобто, в переліку підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, визначеного частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України не закріплено можливості повернення 50% сплаченого судового збору у разі залишення позову без розгляду за клопотанням позивача.

Пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, перелік підстав для повернення судового збору, визначений в п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позивачу сплаченої суми судового збору, з огляду на те, що залишення позову без розгляду за клопотанням позивача, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст. 130, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 910/13007/23.

2. Позов б/н від 16.11.2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення грошових коштів залишити без розгляду.

3. Судові витрати покласти на позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 17 серпня 2023 року.

Суддя О.В. Котков