ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" серпня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3620/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

секретар судового засідання: Курко Ю.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Тунік В.М.;

від Фонду державного майна України: не з`явився;

від відповідача-1: Бут Д.В.;

від відповідача-2: не з`явився;

від державного виконавця: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (вх.№ 2-1051/23 від 13.07.2023) про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця по справі №916/3620/19

за позовом: Заступника прокурора Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Ген. Алмазова, 18/9, )

до відповідачів: 1. Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 39/41, );

2. Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (65007, м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 34, )

про визнання права власності, визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав власності, скасування записів про право власності на нерухоме майно

за участю Державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Басілашвілі Олега Бічікоєвича, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Заступник прокурора Одеської області звернувся в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, Комунального підприємства Агенція реєстраційних послуг та Державного реєстратора Комунального підприємства Агенція реєстраційних послуг Морозової О.С. з вимогами визнання права власності, визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав власності, скасування записів про право власності на нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено частково; рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у справі №916/3620/19 скасовано в частині відмови у задоволенні позову заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про визнання права власності, визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав власності, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно; позов в цій частині задоволено; іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у справі №916/3620/19 про відмову у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) залишено без змін; викладено резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:

1.Позов заступника керівника Одеської обласної прокуратури задовольнити частково.

2.Визнати незаконними та скасувати:

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49464718 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З" загальною площею 2027,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 152;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 48603438 від 10.09.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі спального корпусу "Г" загальною площею 22367,8 кв.м, спального корпусу "Д" загальною площею 22409,7 кв.м, спального корпусу "З" загальною площею 22697,7 кв.м, поліклініки "Ц" загальною площею 10388,6 кв.м, палацу культури "Щ" загальною площею 10116,4 кв.м, реєстратури "К" загальною площею 895 кв.м, кафе "Л" загальною площею 83,5 кв.м, КНС "М" загальною площею 259,6 кв.м, КПП "Н" загальною площею 5,5 кв.м, кафе "А" загальною площею 184,7 кв.м, кафе "Б" загальною площею 330,9 кв.м, кафе "В", загальною площею 864,8 кв.м, будинку відпочинку "Е" загальною площею 224 кв.м, господарського корпусу "Є" загальною площею 395,6 кв.м, котельної "П" загальною площею 514,3 кв.м, бювету "У" загальною площею 60,9 кв.м, туалету "Ф" загальною площею 27,6 кв.м, грязелікарні "Р" загальною площею 8760,4 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49463537 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловин №10 загальною площею 6,5 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-А;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49464245 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №15 загальною площею 10,8 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-Б;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49462677 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №16 загальною площею 11,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-В.

3.Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію наступних прав:

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З" загальною площею 2027,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 152;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі спального корпусу "Г" загальною площею 22367,8 кв.м, спального корпусу "Д" загальною площею 22409,7 кв.м, спального корпусу "З" загальною площею 22697,7 кв.м, поліклініки "Ц" загальною площею 10388,6 кв.м, палацу культури "Щ" загальною площею 10116,4 кв.м, реєстратури "К" загальною площею 895 кв.м, кафе "Л" загальною площею 83,5 кв.м, КНС "М" загальною площею 259,6 кв.м, КПП "Н" загальною площею 5,5 кв.м, кафе "А" загальною площею 184,7 кв.м, кафе "Б" загальною площею 330,9 кв.м, кафе "В", загальною площею 864,8 кв.м, будинку відпочинку "Е" загальною площею 224 кв.м, господарського корпусу "Є" загальною площею 395,6 кв.м, котельної "П" загальною площею 514,3 кв.м, бювету "У" загальною площею 60,9 кв.м, туалету "Ф" загальною площею 27,6 кв.м, грязелікарні "Р" загальною площею 8760,4 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловин №10 загальною площею 6,5 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-А;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №15 загальною площею 10,8 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-Б;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №16 загальною площею 11,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-В.

4.Визнати за державою в особі Фонду державного майна України право власності на індивідуально визначене майно у вигляді:

-нежитлових будівель "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З" загальною площею 2027,2кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 152;

-об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник" у складі: спального корпусу "Г" загальною площею 22367,8 кв.м, спального корпусу "Д" загальною площею 22409,7 кв.м, спального корпусу "З" загальною площею 22697,7 кв.м, поліклініки "Ц" загальною площею 10388,6 кв.м, палацу культури "Щ" загальною площею 10116,4 кв.м, реєстратури "К" загальною площею 895 кв.м, кафе "Л" загальною площею 83,5 кв.м, КНС "М" загальною площею 259,6 кв.м, КПП "Н" загальною площею 5,5 кв.м, кафе "А" загальною площею 184,7 кв.м, кафе "Б" загальною площею 330,9 кв.м, кафе "В" загальною площею 864,8 кв.м, будинку відпочинку "Е" загальною площею 224 кв.м, господарського корпусу "Є" загальною площею 395,6 кв.м, котельної "П" загальною площею 514,3 кв.м, бювету "У" загальною площею 60,9 кв.м, туалету "Ф" загальною площею 27,6 кв.м, грязелікарні "Р" загальною площею 8760,4 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170;

-нежитлової будівлі (свердловина №10) загальною площею 6,5 кв.м за адресою: м.Одеса, вул. Лиманна, будинок 170-А;

-нежитлової будівлі (свердловина №15) загальною площею 10,8 кв.м за адресою: м.Одеса, вул. Лиманна, будинок 170-Б;

-нежитлової будівлі (свердловина №16) загальною площею 11,9 кв.м за адресою: м.Одеса, вул. Лиманна, будинок 170-В.

5.В позові до Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відмовити.

6.Стягнути з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Одеської обласної прокуратури 691560 /шістсот дев`яносто одну тисячу п`ятсот шістдесят/ грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2021, 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі №916/3620/19".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 задоволено частково заяву Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (вх.№ 2-183/23 від 14.02.2023) про відстрочення виконання постанови по справі №916/3620/19, відстрочено виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №916/3620/19 від 17 січня 2023 р. строком на 1 рік до 17 січня 2024 р. включно.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023, апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено частково, ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 у справі №916/3620/19 змінено, резолютивну частину ухвали Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 у справі №916/3620/19 викладено в наступній редакції:

1.Заяву Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (вх.№ 2-183/23 від 14.02.2023) про відстрочення виконання постанови по справі №916/3620/19 задовольнити частково.

2.Відстрочити виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №916/3620/19 від 17 січня 2023 року строком на 8 місяців до 17 вересня 2023 року включно..

13.07.2023 до суду від Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця надійшла скарга про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця (вх.№ 2-1051/23 від 13.07.2023) , в якій скаржник просить суд:

1. Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. з прийняття 05.04.2023 постанови про відкриття виконавчого провадження №71460480 з примусового виконання наказу №916/3620/19, виданого 02.03.2023 Господарським судом Одеської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Одеської обласної прокуратури 691 560 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви;

2. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, прийняту 05.04.2023 державним виконавцем Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б.;

3. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про арешт коштів боржника, прийняту 11.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480;

4. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про арешт майна боржника, прийняту 11.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480;

5. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про розшук майна боржника, прийняту 11.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480.

6. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печорського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про стягнення виконавчого збору від 05.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480;

7. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, прийняту 05.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480;

8. Зобов`язати уповноважену посадову особу Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) прийняти у виконавчому провадженні №71460480 постанову про повернення стягувану виконавчого документа - наказу №916/3620/19, виданого 02.03.2023 Господарським судом Одеської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Одеської обласної прокуратури 691 560 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви;

9. Зобов`язати уповноважену посадову особу Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомити Господарський суд Одеської області про результати виконання ухвали, прийнятої по результатам розгляду цієї скарги на неправомірні дії та рішення державного виконавця, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Одночасно із зазначеною скаргою про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця по справі №916/3620/19, представником Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця до суду було подано клопотання про поновлення заявнику строку на подання скарги (вх. № 23624/23).

Вищезазначена скарга та вимоги скаржника мотивовані тим, що у зв`язку із постановленням Господарським судом Одеської області ухвали про відстрочення виконання рішення суду від 08.03.2023 у справі №916/3620/19, 05.04.2023 (у день відкриття виконавчого провадження) у державного виконавця були відсутні встановлені Законом України Про виконавче провадження підстави для примусового виконання Наказу №916/3620/19, виданого 02.03.2023 Господарським судом Одеської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Одеської обласної прокуратури 6910560,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. При цьому, з огляду на погодження п.8 ч.2 ст.37 Закону, на думку скаржника, виконавець повинен був прийняти постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2023 було поновлено Приватному акціонернму товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця пропущений строк для подання скарги (вх.№ 2-1051/23 від 13.07.2023) про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця по справі №916/3620/19, прийнято зазначену скаргу до провадження та призначено розгляд скарги на 31.07.2023.

04.08.2023 до суду від ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця надійшли письмові пояснення до скарги про визнання протиправними дії та рішень державного виконавця (вх. № 26653/23).

У судовому засіданні від 07.08.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали та відкладено складення повного тексту ухвали на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (вх.№ 2-1051/23 від 13.07.2023) про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця по справі №916/3620/19, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 74 Закону: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 339 ГПК України).

Положеннями статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 статті 24 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про виконавче провадження: виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Водночас, положеннями ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок

Крім того, згідно п. 20 розділу 3 Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження Інструкції з організації примусового виконання рішень повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася.

Положеннями ч. 5 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 відстрочено виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №916/3620/19 від 17 січня 2023 р. строком на 1 рік до 17 січня 2024 р. включно.

Згідно ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, ухвала про відстрочення виконання рішення від 08.03.2023 була прийнята судом до дати відкриття державним виконавцем виконавчого провадження за ним (05.04.2023).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що на момент постановлення Державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Басілашвілі О.Б. 05.04.2023 постанови про відкриття виконавчого провадження № 71460480 вже діяла та була чинною відстрочка виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №916/3620/19 від 17 січня 2023 р. строком на 1 рік до 17 січня 2024 р. включно.

Таким чином, виконавчий документ, а саме наказ, виданий 02.03.2023 Господарським судом Одеської області у справі №916/3620/19 не міг бути пред`явлений до виконання, а виконавче провадження не могло бути розпочате (відкрите) до дати закінчення встановленого судом ухвалою від 08.03.2023 строку відстрочки, тобто до 17 січня 2024 року.

Враховуючи викладене, державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу - Одеській обласній прокуратурі, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження

Натомість, державним виконавцем було винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2023 ВП № 71460480, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.04.2023 ВП № 71460480, про стягнення виконавчого збору від 05.04.2023 ВП № 71460480, про арешт коштів боржника від 11.04.2023 ВП № 71460480, про арешт майна боржника від 11.04.2023 ВП № 71460480, про розшук майна боржника від 11.04.2023 ВП № 71460480.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.04.2023 ПрАТ Укрпрофоздоровниця звернулось до Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з клопотанням про зняття арешту з рахунків у ВП №71460480, та повідомило виконавця про наявність Ухвали господарського суду Одеської області від 08.03.2023 у справі №916/3620/19, яка набрала законної сили 08.03.2023. про відстрочку виконання судового рішення, а також просило повернути виконавчий документ стягувачу.

Отримання зазначеного клопотання 13.04.2023 Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підтверджується штампом про прийняття на першому аркуші клопотання.

Так, 25.04.2023, з огляду на надходження вищезазначеної заяви, Державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Басілашвілі О.Б. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №71460480.

Однак постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023, ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 у справі №916/3620/19 змінено та викладено в редакції, згідно якої виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №916/3620/19 від 17 січня 2023 року відстрочено строком на 8 місяців до 17 вересня 2023 року включно.

Між тим, навіть з урахування змін, внесених апеляційною інстанцією до ухвали Господарського суду Одеської області від 08.03.2023, термін дії відстрочення виконання постанови не закінчився, та відповідно виконавче провадження не могло бути розпочате (відкрите) до дати закінчення встановленого судом строку, тобто до 17 вересня 2023 року включно.

Водночас з огляду на відсутність вчинення державним виконавцем дій, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця звернулось із заявою за вих №04-07/394 від 23.05.2023 до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про усунення порушень закону при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконання під час виконання рішень.

Отримання зазначеного клопотання 23.05.2023 Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підтверджується штампом про прийняття на першому аркуші клопотання.

З огляду на вищевикладене господарський суд вважає за доцільне наголосити на відсутності у державного виконавця підстав для зупинення вчинення виконавчих дій та накладення арешту на кошти боржника до закінчення строку на який відстрочено виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №916/3620/19 від 17 січня 2023 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, виконавчі дії здійснюються виконавцем саме в межах виконавчого провадження, яке розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Тобто аналіз норми цієї статті засвідчує, що така стосується правомірно (за наявності визначених законом підстав) відкритого виконавчого провадження та факту прийняття судом ухвали про відстрочку виконання рішення після відкриття виконавчого провадження за виданим на його виконання виконавчим документом. Цим положенням кореспондується обов`язок сторін (згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження") невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Отже, для прийняття виконавцем рішення про зупинення вчинення виконавчих дій необхідними є дотримання двох умов в їх послідовній сукупності, оскільки відстрочці виконання рішення суду має передувати відкриття виконавчого провадження, лише в межах якого здійснюються виконавчі дії та може бути зупинено їх вчинення.

Натомість в іншому випадку (зокрема, надання відстрочки виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження за ним) застосовуються положення п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, які регламентують порядок дій виконавця у разі надходження до нього виконавчого документу, за яким вже надана судом відстрочка.

Оскільки наказ Господарського суду Одеської області у справі №916/3620/19 був пред`явлений до виконання після надання судом ухвалою від 08.03.2023 відстрочення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №916/3620/19 від 17 січня 2023 р. строком на 1 рік до 17 січня 2024 р. включно, то станом на день його пред`явлення до виконання (04.04.2023) існували об`єктивні обставини, що зумовлювали повернення наказу стягувачу без прийняття до виконання.

Господарський суд наголошує, що ухвала Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 набрала законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та на момент відкриття виконавчого провадження була чинною та не скасована.

Ухвала про відстрочення виконання рішення має похідний характер від рішення суду, яким вирішено справу по суті, і є обов`язковою для виконавця при виконанні відповідного судового наказу.

Таким чином, ухвала про відстрочення виконання рішення є невід`ємною частиною наказу та підлягає врахуванню виконавцем при вирішенні питання щодо прийняття тих чи інших рішень, в тому числі, направлених на примусове виконання наказу.

При цьому слід зауважити на те, що у даній справі на момент відкриття оскаржуваного виконавчого провадження має місце юридичний факт, наявність якого не залежить від того, коли про це дізнався державний виконавець. Існування цього факту має своїм наслідком відтермінування здійснення усіх примусових заходів щодо виконання судового наказу, що унеможливлює вчинення будь-яких виконавчих дій, починаючи з відкриття виконавчого провадження, накладення арешту, списання коштів тощо.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі Кантоні проти Франції (CANTONI v. FRANCE), заява № 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі Вєренцов проти України, заява № 20372/11).

Водночас відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

З урахуванням вимог статті 4 вказаного Закону, судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (правовий висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 22.02.2023 у справі № 908/2287/17).

Отже, виходячи із фактичних обставин справи, оскільки станом на момент відкриття виконавчого провадження 05.04.2023 відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася, у державного виконавця були відсутні правові та фактичні підстави приймати постанову про відкриття виконавчого провадження, та він повинен був повернути виконавчий документ стягувачу, згідно п. 8 ч. 1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження.

Слід зауважити, що вказана норма Закону не ставить можливість відкриття виконавчого провадження в залежність від стану проінформованості виконавця про наявність відстрочки виконання судового рішення, на виконання якого виданий виконавчий документ, оскільки виконавець при відкриття виконавчого провадження повинен діяти із дотриманням засад законності, справедливості та об`єктивності, та з метою недопущення неправомірних дій мав об`єктивну можливість ознайомитись із загальнодоступною інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень на момент відкриття виконавчого провадження.

За таких умов в їх сукупності, суд доходить висновку, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2023 ВП № 71460480, винесену Державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Басілашвілі Олегом Бічікоєвичем з примусового виконання наказу №916/3620/19 від 02.03.2023, виданого 02.03.2023 Господарським судом Одеської області, а також прийняті в межах цього виконавчого провадження постанови: про арешт коштів боржника від 11.04.2023 ВП № 71460480, про арешт майна боржника від 11.04.2023 ВП № 71460480, про розшук майна боржника від 11.04.2023 ВП № 71460480, про зупинення вчинення виконавчих дій від 25.04.2023 ВП № 71460480, слід визнати неправомірними, задовольнивши скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця в цій частині.

Водночас, вирішуючи скаргу в частині вимог про визнання неправомірними постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.04.2023 ВП № 71460480, про стягнення виконавчого збору від 05.04.2023 ВП № 71460480,, господарський суд зазначає таке:

Велика Палата Верховного Суду в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та від 18 грудня 2019 року у справі № 759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19) виходила з того, що частиною другою статті 74 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Господарський суд зауважує, що гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців.

За змістом ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відтак за загальними правилами процесуальних кодексів скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України Про виконавче провадження, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналізуючи зазначені норми права у поєднанні з висловленими Великою Палатою Верховного Суду принципами визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, слід дійти висновків, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Натомість, оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 906/515/17 (провадження № 12-246гс18), від 16 січня 2019 року у справі № 910/22695/13 (провадження № 12-277гс18), від 07 лютого 2019 року у справі № 927/769/16 (провадження № 12-273гс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 925/138/18 (провадження № 12-74гс19), від 15 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.001073 (провадження № 11-709апп19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження № 11-801апп18), від 16 січня 2019 року у справі № 279/3458/17-ц (провадження № 14-543цс18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 758/201/17 (провадження № 14-468цс19), та постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та від 18 грудня 2019 року у справі № 759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19).

Тобто судова практика щодо спірного питання є усталеною та не потребує узгодження.

В ухвалі від 29.03.2023 у справі № 585/2436/21 (провадження № 14-8цс23) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду (від 06.06.2018 у справі №127/9870/16-ц та від 18.12.2019 у справі № 759/15553/14-ц) щодо адміністративної юрисдикції справ з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За викладених обставин, скарга Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця в частині визнання неправомірними постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.04.2023 ВП № 71460480, про стягнення виконавчого збору від 05.04.2023 ВП № 71460480 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для закриття провадження у скарзі в цій частині вимог згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Водночас ч. 2 ст. 343 ГПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладені положенням процесуального законодавства господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скаржника в частині зобов`язання уповноваженої посадової особи Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом прийняття у виконавчому провадженні № 71460480 постанови про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу №916/3620/19, виданого 02.03.2023 Господарським судом Одеської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Одеської обласної прокуратури 691 560 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Щодо вимоги про зобов`язання уповноваженої посадової особи Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомити Господарський суд Одеської області про результати виконання ухвали, прийнятої по результатам розгляду цієї скарги на неправомірні дії та рішення державного виконавця, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, то вказані дії є дискреційними повноваженнями виконавця, у які суд не може втручатися шляхом надання обов`язкових вказівок щодо вчинення тих чи інших дій.

Керуючись ст.ст. 232-235, 339-344 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (вх.№ 2-1051/23 від 13.07.2023) про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця Басілашвілі О.Б. по справі №916/3620/19 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. з прийняття 05.04.2023 постанови про відкриття виконавчого провадження №71460480 з примусового виконання наказу №916/3620/19, виданого 02.03.2023 Господарським судом Одеської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Одеської обласної прокуратури 691 560 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви;

3. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, прийняту 05.04.2023 державним виконавцем Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б.;

4. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про арешт коштів боржника, прийняту 11.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480;

5. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про арешт майна боржника, прийняту 11.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480;

6. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про розшук майна боржника, прийняту 11.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480.

7. Зобов`язати уповноважену посадову особу Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом прийняття у виконавчому провадженні №71460480 постанови про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу №916/3620/19, виданого 02.03.2023 Господарським судом Одеської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Одеської обласної прокуратури 691 560 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви;

8. Провадження у справі №916/3620/19 в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Печорського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про стягнення виконавчого збору від 05.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480 закрити;

9. Провадження у справі №916/3620/19 в частині визнання неправомірною та скасування постанови

державного виконавця Печерського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, прийняту 05.04.2023 у виконавчому провадженні №71460480 закрити;

10. В іншій частині скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (вх.№ 2-1051/23 від 13.07.2023) відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2023 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська