номер провадження справи 4/31/23-26/48/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 Справа № 908/2859/22(908/567/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЮВІС", (49044, м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, буд. 1А)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131-В)

про стягнення 161081,44 грн

в межах справи № 908/2859/22

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" (69005 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131-В, ідентифікаційний номер юридичної особи 44322584)

кредитори - 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП", (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 14)

2/ Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області

3/ Дочірнє підприємство "Нептун+"

4/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Сантос"

5/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий світ"

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/2859/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО".

22.02.2023 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЮВІС", м. Дніпро за вих. № 6 від 15.02.2023 (вх. № 614/08-07/23 від 22.02.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО", м. Запоріжжя про стягнення 126948,14 грн. надмірно перерахованих коштів за договором постачання природного газу № СГОЗ-96/21 від 17.11.2021, 30460,50 грн. інфляційних втрат та 3672,80 грн. 3 % річних, а всього 161081,44 грн. грошових коштів.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 справу № 908/567/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/567/23 в порядку спрощеного позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 4/31/23, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 01.05.2023 передано матеріали справи № 908/567/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЮВІС", м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО", м. Запоріжжя про стягнення 126948,14 грн. надмірно перерахованих коштів за договором постачання природного газу № СГОЗ-96/21 від 17.11.2021, 30460,50 грн. інфляційних втрат та 3672,80 грн. 3 % річних, а всього 161081,44 грн. грошових коштів, на розгляд до господарського суду Запорізької області в межах справи № 908/2859/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО".

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.05.2023, справу № 908/567/23 передано на розгляд судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 31.05.2023 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЮВІС", для розгляду в межах справи № 908/2859/22 про банкрутство відповідача, відкрито провадження з розгляду позовної заяви; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику представників сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належно повідомленого про розгляд справи відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

Дослідивши матеріалами позовної заяви, вислухавши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, у зв`язку з наступним.

За приписами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

17 листопада 2021 року між ТОВ «УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО» (за договором - «Постачальник», далі за текстом - Відповідач) та ТОВ ВКП «ЮВІС» (за договором - «Споживач», далі за текстом - Позивач) був укладений договір постачання природного газу № СГОЗ-96/21 (далі за текстом - Договір) на постачання природного Газу виключно для власних потреб Позивача. Обсяг Газу, який Відповідач зобов`язується передати, а Позивач прийняти та оплатити, зазначається в додаткових угодах до Договору на кожен газовий місяць з щодобовим розподілом споживання протягом газового місяця. Зміни місячних обсягів Газу встановлюються Сторонами шляхом укладання відповідних додаткових угод до Договору, зокрема, в порядку, передбаченому в п. 3.2. Договору (п 1.3 Договору). Загальна вартість Газу, який Відповідач передає Позивачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого Газу на підставі актів приймання-передачі Газу, вказаних в п. 3.3. Договору (п. 1.4. Договору).

На виконання умов Договору Сторонами були укладені наступні Додаткові угоди:

1/ 25 листопада 2021 року Додаткова угода №1 до Договору щодо поставки Газу у грудні 2022 року в обсязі 6 000 (Шість тисяч 00) м3 на наступних умовах:

- Планова ціна за 1000 м3 Газу, що передається у грудні 2021 року з ПДВ з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, становить 35 663 грн. 89 коп., в тому числі: ціна газу без ПДВ - 29 719 грн. 91 коп.; ПДВ 20% - 5 943 грн. 98 коп.

- Планова вартість Газу, що передається у грудні 2021 року, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить: 213 983 грн. 34 коп., в тому числі: ціна Газу без ПДВ 178 319 грн. 45 коп.; ПДВ 20% - 35 663 грн. 89 коп.

Оплата планової вартості Газу, що передається у грудні 2021 року, проводиться на поточний рахунок Відповідача в такому порядку:

- 30% не пізніше 10 числа місяця поставки Газу;

- 30% не пізніше 20 числа місяця поставки Газу;

- 30% не пізніше 30 числа місяця поставки Газу.

Остаточні розрахунки за фактично поставлений Газ здійснюються Позивачем з Відповідачем за остаточною ціною та остаточною ціною вартості Газу до 15 числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки Газу) відповідно да рахунку, наданого Відповідачем.

2/ 24 грудня 2021 року Додаткова угода №2 до Договору щодо поставки Газу у січні 2022 році в обсязі 5 000 м3 на наступних умовах:

- Планова ціна за 1000 м3 Газу, що передається у грудні 2021 року з ПДВ з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, становить: 54 663 грн. 89 коп., в тому числі: ціна газу без ПДВ - 45 553 грн. 24 коп.; ПДВ 20% - 9 110 грн. 65 коп.

- Планова вартість Газу, що передається у січні 2022 року, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить 273 319 грн. 45 коп., в тому числі: ціна Газу без ПДВ 227 766 грн. 21 коп.; ПДВ 20% - 45 553 грн 24 коп.

Оплата планової вартості Газу, що передається у лютому 2022 року, проводиться на поточний рахунок Відповідача в такому порядку:

- 100 % вартості планового місячного обсягу газу, зазначеного в Договорі чи Додатковій угоді, Позивач оплачує Відповідачу до 31-го числа місяця, що передує місяцю поставки.

Остаточні розрахунки за фактично поставлений Газ здійснюються Позивачем з Відповідачем за остаточною ціною та остаточною ціною вартості Газу до 15 числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки Газу) відповідно до рахунку, наданого Відповідачем.

3/ 24 січня 2022 року Додаткова угода №1 до Договору щодо поставки Газу у лютому 2022 році в обсязі 4 000 м3 на наступних умовах:

- Планова ціна за 1000 м3 Газу, що передається у лютому 2022 року з ПДВ з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, становить: 54 663 грн. 89 коп., в тому числі: ціна газу без ПДВ - 45 553 грн. 24 коп.; ПДВ 20% - 9 110 грн. 65 коп.

- Планова вартість Газу, що передається у лютому 2022 року, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить: 218 655 грн. 56 коп., в тому числі: ціна Газу без ПДВ 182 212 грн. 97 коп.; ПДВ 20% - 36 442 грн. 59 коп.

Оплата планової вартості Газу, що передається у лютому 2022 року, проводиться на поточний рахунок Відповідача в такому порядку:

- 30% не пізніше 1 числа місяця поставки Газу;

- 30% не пізніше 10 числа місяця поставки Газу;

- 30% не пізніше 20 числа місяця поставки Газу.

Остаточні розрахунки за фактично поставлений Газ здійснюються Позивачем з Відповідачем за остаточною ціною та остаточною ціною вартості Газу до 15 числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки Газу) відповідно да рахунку, наданого Відповідачем.

Врахрвуючи умови Договору, Відповідач здійснив фактичну поставку Газу, а

Позивач здійснив оплату Газу на загальну суму 518 386,85 грн.

Тобто, враховуючи обсяги фактично поставленого Газу Позивач сплатив надлишкові кошти у розмірі 126 948,14 грн. (518 386,85 грн. - 391 438,71 грн. = 126 948,14 грн.).

В п. 2.9. Договору передбачено, що надлишкові кошти, які надійшли від Позивача зараховуються як попередня оплата.

У лютому 2022 р. Позивач звернувся до Відповідача із офіційним замовленням на постачання Газу у березні 2022 року, але Відповідач відмовив з невідомих для Позивача причин. Враховуючи дану обставину, Позивач був змушений звернутися до постачальника та укласти відповідний договір з новим постачальником газу.

30 березня 2022 року Позивач звернувся до Відповідача з офіційною вимогою щодо повернення надмірно сплачених коштів відповідно до Договору постачання природного газу № СГОЗ-96/21 від 17.11.2021 року (Лист Вих. № 5 від 30.03.2022р.) у розмірі 126 848,14 грн, але відповіді на нього від Відповідача не отримав.

18 травня 2022 року Позивачем на адресу Відповідача була направлена Претензія з додатками (Лист про повернення коштів № 5 від 30.03.2022р., Акт звіряння з 01.02.2022р. по 23.03.2022р., Розгорнутий акт звіряння з 01.12.2021р. по 29.03.2022р., з наступними вимогами:

1) 3 18 травня 2022 року припинити дію Договору постачання природного газу № СГОЗ- 96/21 від 17.11.2021 року відповідно до підпункту 7.2.3. та пункт 7.7. Договору.

2) Протягом семи календарних днів з дати отримання Претензії повернути споживачу (Позивачу) надмірно сплачені кошти відповідно до Договору постачання природного газу № СГОЗ-96/21 від 17.11.2021 року (Лист Вих. № 5 від 30.03.2022р.) у розмірі 126 948,14 грн. на наступні банківські реквізити: Отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «ЮВІС», , п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

На зазначену Претензію Відповідачем не було надано відповідь в належні строки та не здійснено жодних дій щодо повернення надмірно перерахованих коштів.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно частини першої ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 Розділу І Правил постачання природного газу передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. При цьому, можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

В пункті 11 Розділу II Правил постачання природного газу зазначено, що розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. У випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Згідно з пунктом 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу розрахунковий період - газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом газотранспортної системи на ринку природного газу, щодо якої (якого) між споживачем та його постачальником визначаються певні обсяги відбору/споживання природного газу та здійснюються відповідні розрахунки.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19 від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Наявність певної правової підстави для набуття особою майна виключає застосування до неї положень статті 1212 Цивільного кодексу України, якщо згадана підстава продовжує існувати. Водночас сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Водночас сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором чи договорами, зокрема переплата понад визначену в договорі (договорах) суму, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі відповідного договору. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.12.2018 року по справі № 920/169/18, постанові від 24.11.2021 по справі № 914/1945/19).

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 21 02.2018 року по справі № 910/12382/17, дослідивши положення діючого законодавства України дійшов висновку, що аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору а є сумою, що перераховується згідне з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Враховуючи викладене, змінюючи попереднього постачальника природного газу на нового постачальника «останньої надії», правові підстави для зарахування переплати на наступний розрахунковий період у Відповідача відсутні, відповідно переплата мала бути повернута Позивачу на його на поточний рахунок на наступний день після закінчення договірних правовідносин у сторін.

Позивачем також заявлено до стягнення 3% річних від прострочення зобов`язання в розмірі 3 672,80 грн, які нараховані за загальний період з 01.03.2022 по 15.02.2023 та інфляційні нарахування за період прострочення з березня 2022 року по січень 2023 року в сумі 30 460,50 грн.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Аналогічна за змістом правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року в справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18).

Відповідно до абзацу другого ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Беручи до уваги той факт, що Відповідач не уклав з Позивачем Додаткову угоду на постачання Газу у березні 2022 року, відповідно до умов Договору, правові підстави для притримання переплати у нього відсутні, відповідно, починаючи з 01 березня 2022 року Відповідач безпідставно користувався чужими грошовими коштами.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за загальний період з 01.03.2022 по 15.02.2023, суд дійшов висновку про задоволення в розмірі 3 672,80 грн.

Наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд визнав виконаним вірно, а вимогу заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з березня 2022 року по січень 2023 року в сумі 30 460,50 грн. такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутств, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131-В, ідентифікаційний номер юридичної особи 44322584) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЮВІС", (49044, м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, буд. 1А, ідентифікаційний номер юридичної особи 19093004) заборгованість у розмірі 161 081 (сто шістдесят одна тисяча вісімдесят одна) грн. 44 коп., з яких: 126 948 (сто двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 14 коп. основного боргу, 3 672 (три тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 80 коп. - 3% річних, 30 460 (тридцять тисяч чотириста шістдесят) грн. 50 коп. - інфляційні втрати, та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … рішення складено 18.08.2023.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.