ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Справа № 924/598/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Гудак А.В.,

суддя Олексюк Г.Є.,

суддя Мельник О.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.23р. у справі №924/598/22 (суддя Смаровоз М.В., м.Хмельницький, повний текст складено 02.06.2023 р.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Чорноострівської селищної ради

про стягнення 19167,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року Акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Чорноострівської селищної ради про стягнення 19167,14 грн. витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, що користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Чорноострівська селищна рада, яка є розпорядником бюджетних коштів, не провела розрахунків за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян у період з січня 2021 по грудень 2021, відповідно до вимог пунктів 3, 4, 5, 7, 9, 10, 11 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.05.23р. у справі №924/598/22 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 17 травня 2023 року у справі № 924/598/22. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у позові помилково взяв за основу відсутність в матеріалах справ доказів укладення між сторонами даної справи договору на компенсацію понесених витрат на пільгове перевезення громадян і не врахував, що позивачем виконано всі передбачені законом необхідні та можливі дії щодо його укладання.

Позивач зазначає, що підставою у відмові в задоволені позову стали висновки суду першої інстанції про відсутність доказів прийняття Чорноострівською селищною радою рішення щодо введення відповідних пільг, відшкодування збитків за які передбачено ч.6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт», а також висновки суду, що бюджетом Чорноострівської селищної територіальної громади кошти на компенсацію витрат на пільгове перевезення громадян непередбачені. Вказані висновки суду першої інстанції позивач вважає, що суперечать вимогам Цивільного та Господарського кодексів України, а також вимогам інших законів України.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України.

Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян передбачено Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Вказані законодавчі акти закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та встановлюють безумовний обов`язок підприємств залізничного транспорту надавати пільги визначеним категоріям громадян, а органи державної влади і місцевого самоврядування зобов`язані відшкодувати збитки підприємств від застосування пільг, незалежно від наявності укладених договорів про відшкодування відповідних витрат.

Позивач вважає, що компенсаційні витрати позивачу за перевезення пільгових категорій громадян після 2017 року мають здійснюватися не за рахунок субвенцій із державного бюджету місцевим бюджетам, а за рахунок коштів місцевих бюджетів, а відповідні спори перевізника з органом місцевого самоврядування мають вирішуватися із застосуванням до цих відносин норми частини 6 статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт» лише в частині, що не суперечить положенням Бюджетного кодексу України. Тобто, без застосування тієї частини цієї норми, що визначає компенсацію перевізнику збитків, завданих пільговим перевезенням громадян, яким ці пільги встановлені законами України, з державного бюджету, адже незалежно від того, який орган прийняв рішення щодо введення відповідних пільг (орган державної влади чи орган місцевого самоврядування), видатки на їх покриття мають здійснюватися з місцевих бюджетів в силу статті 91 Бюджетного кодексу України.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції невірно трактує статтю 91 Бюджетного кодексу України, вказавши у оскарженому рішенні, що зазначена стаття «передбачає видатки, які можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів, але не обов`язково мають здійснюватись.»

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що Бюджетний кодекс України містить рекомендаційні норми.

Однак, позивач вважає, що Бюджетний кодекс України, як і інші кодекси України (зокрема Кримінальний кодекс України), не може містити рекомендаційних норм. Слово «можуть» відноситься не до «можливості» включення чи не включення до видатків місцевих бюджетів компенсаційних виплат, а до можливості включення таких видатків до бюджетів усіх рівнів: міських, районних, селищних, сільських. Вказана норма зобов`язує включати органи місцевого врядування видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян до місцевого бюджету, але дозволяє це робити на будь-якому рівні всіх названих бюджетів. При цьому, враховуючи інші позиції цієї ж статті (компенсації фізичним особам, фінансова підтримка ветеранським організаціям, програми місцевого значення) та вислів «належить», носить для органів місцевого самоврядування і, зокрема, для органів соціального захисту та соціального забезпечення, зобов`язальний характер.

Поза увагою суду першої інстанції та незастосованим у вирішенні спору залишився Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2009 року №1359 вимогами пункту 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

Таким чином, позивач вважає, що вказаний Порядок №1359 покладає на розпорядника бюджетних коштів обов`язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти залізницею за перевезення пільгової категорії населення в повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.23р. у справі №924/598/22. Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.23р. у справі №924/598/22 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.23р. у справі №924/598/22 без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариство «Українська залізниця» звернувся до голови Чорноострівської селищної об`єднаної територіальної громади з листом № ДН-3-01-08/61 від 26.01.2021р., в якому зазначено, що з метою проведення у 2021 році роботи по компенсації залізниці втрат за перевезення пільгових категорій громадян направляється для розгляду та підписання 2 примірника договору. При цьому, також зазначено, що по територіальній громаді орієнтована річна сума відшкодування за перевезення пільговиків складає 49,0 тис. грн., яка рахується по станції Чорний Острів зупиночних пунктах Мартинівка, Вишневий Сад, Грузевиці (а.с.12-13).

Вказаний лист отриманий відповідачем 15.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 14).

Листом №245 від 17.02.2021 року Чорноострівська селищна рада повідомила виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариство «Українська залізниця» про неможливість компенсувати збитки АТ Укрзалізниця, оскільки у бюджеті Чорноострівської селищної ради на 2021 рік видатків на ці потреби передбачено не було. Також, зазначено, що у ситуації, яка на даний час склалася у країні, Чорноострівській селищній раді не вистачатиме коштів для повноцінного утримання усіх комунальних закладів, що перебувають на балансі Чорноострівської селищної ради. Тому, питання щодо компенсування збитків АТ Укрзалізниця не розглядатиметься і у майбутньому (а.с. 22).

Листом № 389 від 18.03.2021р., Чорноострівська селищна рада повідомила виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариство «Українська залізниця» про те, що після опрацювання угоди та при розподілі вільних лишків місцевого бюджету, питання буде винесене на розгляд чергової сесії Чоорноострівської селищної ради для виділення зазначених витрат (а.с.23).

Листом №ДН-3-01-07/186 від 19.03.2021р., виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариство «Українська залізниця» повідомив голову Чорноострівської селищної об`єднаної територіальної громади про те, що на сьогодні вирішено питання щодо проведення компенсаційних виплат за перевезення пільгових категорій громадян по Наркевицкій селищній ОТГ, Війтовецькій селищній ОТГ та Волочиській міській ОТГ, в межах яких розташовані станції та зупиночні пункти дільниці Хмельницький - Гречани -Волочиськ, тобто виділені в місцевих бюджетах відповідні призначення, укладені договори. На даній дільниці не укладено договір тільки з Чорноострівською селищною об`єднаною територіальною громадою. Також, повідомлено про те, що у разі не укладання договору і відсутності компенсаційних виплат залізниці за перевезення пільгових категорій громадян керівництвом залізниці буде прийняте рішення щодо відміни зупинок приміських електропоїздів по станції Чорний Острів, зупиночних пунктах Мартинівка, Вишневий Сад, Грузевиця. Для уникнення негативних процесів у перевезенні громадян громади, в т.ч. пільгових категорій населення, запропоновано провести відповідну роботу щодо виділення коштів на проведення компенсаційних виплат та укладання договору (а.с.15).

Вказаний лист отриманий відповідачем 29.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 16).

Листом №625 від 29.04.2021р., Чорноострівська селищна рада посилаючись на положення ст. 91 Бюджетного кодексу України повідомила виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариство «Українська залізниця» про те, що кожна рада сама вирішує, на що саме вона витрачатиме кошти. Якщо з місцевого бюджету будуть здійснюватися видатки для фінансування пільг, то орган місцевого самоврядування обов`язково має прийняти відповідне рішення. Оскільки Чорноострівською селищною радою відповідного рішення не прийнято, підстав на укладання договору з АТ Укрзалізниця немає та підстав для виплати їй компенсації з місцевого бюджету. Також, що стосується відміни зупинок приміських електропоїздів по станції Чорний Острів, зупиночних пунктах Мартинівка, Вишневий Сад, Грузевиця, відзначено, що жоден чинний нормативно-правовий акт не передбачає можливості відміни зупинок залізничного транспорту одноосібно. Крім того, невідоме походження орієнтовної річної суми відшкодування за перевезення пільговиків у 2021 році, яка складає 49000 грн. та зазначена у листі № ДН-3-01-08/61 від 26.01.2021р., оскільки є необґрунтованою. Розрахунків щодо визначення вказаного розміру компенсацій не надано. Підсумовуючи вищевикладене, розуміючи важливість довозу пільгових категорій громадян Чорноострівської територіальної громади, Чорноострівська селищна рада, виключно у разі надання обґрунтованих розрахунків визначення річної суми відшкодування за перевезення пільговиків та обов`язкової налагодженої системи поіменного обліку пільговиків громади, повідомила про те, що розгляне питання про прийняття програми щодо здійснення видатків з місцевого бюджету на покриття пільг з безкоштовного перевезення залізничним транспортом пільгових категорій громадян, які проживають на території населених пунктів Чорноострівської селищної ради (а.с. 24-26).

Листом №ДН-3-01-08/357 від 21.05.2021р., виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариство «Українська залізниця» повідомив голову Чорноострівської селищної об`єднаної територіальної громади щодо наданих пропозицій на бюджет 2021 року, зокрема про те, що на станції Чорний Острів та зупиночних пунктах, територіально розташованих в межах громади, квиткові каси відсутні. Продаж приміських квитків, т.ч.пільгових, проводиться безпосередньо в приміських електропоїздах касирами роз`їзними. Враховуючи те, що в зв`язку зі зростанням кількості хворих на гостру респіраторну хворобу COVID-19 з 18 березня 2020р. було зупинено рух всіх приміських поїздів, а визначити обсяги приміських перевезень за 2020 рік було не можливо, у зв`язку із цим надані у листі від 26.01.2021р. №ДН-3-01-08/61 пропозиції на бюджет 2021 року формувались згідно фактичних обсягів перевезення пільговиків в межах громади у 2019 році, коли спостерігався стабільний приміський пасажиропотік. Однак, на сьогодні, в зв`язку з продовженням на території країни карантинних заходів, спостерігається значне зменшення приміського пасажиропотоку, в т.ч. і пільгових категорій. Враховуючи обсяги перевезення пільговиків за 4 місяці поточного року, очікувана сума нарахування на 2021 рік буде становити 15,0 тис. грн.

Також, як зазначено у відповіді на лист, протягом останніх років робота залізниці щодо компенсації витрат за перевезення окремих пільгових категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні проводилась згідно вимог п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, який затверджено Постановою КМУ від 29.01.2003р. №117. Підпунктом 1 п. 10 зазначеного Положення було передбачено, що підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа надають уповноваженому органу розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

Крім того, вказано, що згідно Постанови КМУ від 17.04.2019р. №373 пункт 10 виключено, що застосовано з 01.10.2019р., тому відсутні законні підстави, щодо формування та надання зазначених реєстрів. Інформація, щодо пільгового проїзду надається згідно вимог п. 9 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2009р. №1359, яка є чинною. На сьогодні, залізниця жодній громаді реєстри пільговиків не надає.

Для проведення роботи по компенсації витрат за перевезення пільгових категорій пасажирів виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень АТ Українська залізниця просить провести відповідну роботу щодо виділення коштів на проведення компенсаційних виплат до кінця звітного року з подальшим укладанням договору. (а.с.18-20).

Вказаний лист отриманий відповідачем 01.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

Листом № ДН-3-01-08/994 від 29.11.2021р., виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариство «Українська залізниця» повідомив голову Чорноострівської селищної об`єднаної територіальної громади про те, що керівництво дирекції неодноразово зверталось з пропозицією укласти договір на проведення компенсаційних виплат у 2021 році. Станом на сьогодні, договір не укладений. Відсутність компенсаційних виплат в повному обсязі безкоштовних перевезень призводить до погіршення фінансового стану залізниці. І як наслідок, втрачається можливість своєчасно оновлювати та ремонтувати застарілий і фізично зношений рухомий склад, забезпечувати безпеку руху. Враховуючи зазначене, керівництво залізниці буде змушено прийняти заходи щодо зменшення періодичності курсування приміських поїздів або відміни зупинок в обох напрямках по станціях зупиночних пунктах в межах Чорноострівської селищної об`єднаної територіальної громади (а.с. 17).

Виробничим підрозділом Жмеринська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» з метою сплати коштів за здійсненні перевезення пільгових категорій громадян направляло Чорноострівській селищній раді рахунки, акти звірки взаємних розрахунків та облікові форми за січень грудень 2021 року: супровідний лист №ДН-3-01-08/85 від 11.02.2021 (а.с.27); рахунок №25 за січень 2021 року на суму 2854,57 грн.(а.с. 28); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за січень 2021 року (а.с.29); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за січень 2021 року (а.с.32); супровідний лист №ДН-3-01-08/165 від 12.03.2021 (а.с.33); рахунок №47 за лютий 2021 року на суму 222,66 грн.(а.с. 34); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за лютий 2021 року (а.с.35); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за лютий 2021 року (а.с.38); супровідний лист №ДН-3-01-08/240 від 14.04.2021 (а.с.39); рахунок №89 за березень 2021 року на суму 217,68 грн.(а.с. 40); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за березень 2021 року (а.с.41); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за березень 2021 року (а.с.44); супровідний лист №ДН-3-01-08/324 від 13.05.2021 (а.с.45); рахунок №115 за квітень 2021 року на суму 224,79 грн.(а.с. 40); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за квітень 2021 року (а.с.47); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за квітень 2021 року (а.с.50); супровідний лист №ДН-3-01-08/436 від 09.06.2021 (а.с.51); рахунок №144 за травень 2021 року на суму 774,29 грн.(а.с. 52); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за травень 2021 року (а.с.53); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за травень 2021 року (а.с.56); супровідний лист №ДН-3-01-08/528 від 08.07.2021 (а.с.57); рахунок №172 за червень 2021 року на суму 834,25 грн.(а.с. 58); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за червень 2021 року (а.с.59); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за червень 2021 року (а.с.62); супровідний лист №ДН-3-01-08/579 від 10.08.2021 (а.с.63); рахунок №195 за липень 2021 року на суму 779,36 грн.(а.с. 64); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за липень 2021 року (а.с.65); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за липень 2021 року (а.с.68); супровідний лист №ДН-3-01-08/710 від 13.09.2021 (а.с.69); рахунок №229 за серпень 2021 року на суму 544,57 грн.(а.с. 70); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за серпень 2021 року (а.с.71); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за серпень 2021 року (а.с.74); супровідний лист №ДН-3-01-08/837 від 13.10.2021 (а.с.75); рахунок №255 за вересень 2021 року на суму 1049,22 грн.(а.с. 76); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за вересень 2021 року (а.с.77); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за вересень 2021 року (а.с.80); супровідний лист №ДН-3-01-08/955 від 11.11.2021 (а.с.81); рахунок №269 за жовтень 2021 року на суму 4141,16 грн.(а.с. 82); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за жовтень 2021 року (а.с.83); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за жовтень 2021 року (а.с.85); супровідний лист №ДН-3-01-08/1066 від 10.12.2021 (а.с.86); рахунок №301 за листопад 2021 року на суму 7079,92 грн.(а.с. 87); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за листопад 2021 року (а.с.88); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за листопад 2021 року (а.с.91); супровідний лист №ДН-3-01-08/8 від 12.01.2022 (а.с.92); рахунок №07 за грудень 2021 року на суму 444,67 грн. (а.с. 93); облікова форма про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету за грудень 2021 року (а.с.94); акт звіряння розрахунків за наданні населенню послуги на які надаються пільги за грудень 2021 року (а.с.97).

На підтвердження надсилання вказаних документів позивачем надано копії описів вкладення у цінний лист, рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.30-31, 36-37, 42-43, 48-49, 54-55, 60-61, 66-67, 72-73, 78-79, 84, 89-90, 95-96).

Виробничим підрозділом Жмеринська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» надіслано Чорноострівській селищній раді вимоги № ДН-3-01-08/537 від 15.07.2021р. про сплату заборгованості на суму 5128,24 грн. (а.с. 98), № ДН-3-01-08/878 від 13.10.2021р. про сплату заборгованості на суму 7501,39 грн. (а.с. 100), № ДН-3-01-08/262 від 19.04.2021р. про сплату заборгованості на суму 3294,91 грн. (а.с.102), №ДН-3-01-08/54 від 14.01.2022р. про сплату заборгованості на суму 19167,14 грн. (а.с. 104), в яких зазначено, що робота регіональної філії Південно-Західна залізниця АТ Укрзалізниця по забезпеченню приміських перевезень можлива при умові взаємодії та підтримки зі сторони місцевих органів виконавчої влади, спільного вирішення проблем регіону та залізниці.

У вимозі №ДН-3-01-08/54 від 14.01.2022р. про сплату заборгованості на суму 19167,14 грн., зокрема зазначено, що за 2021 рік по станції Чорний Острів та зупиночним пунктам Грузевиці, Вишневий Сад, Мартинівка в межах Чорноострівської селищної територіальної громади було перевезено 1133 пасажира пільгових категорій на загальну суму 19167,14 грн., про що щомісячно надсилалися необхідні документи.

З метою недопущення запровадження заходів по скороченню обсягів приміського руху, що призведе до виникнення соціальної напруги, виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця» зазначає про необхідність погашення вказаної суми заборгованості до 15.02.2022 року.

На підтвердження надсилання вказаних вимог позивачем надано копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.99, 101, 103, 105).

Наведені вимоги були залишені відповідачем без задоволення.

З огляду на те, що Чорноострівська селищна рада не компенсувала залізниці витрати за пільгові перевезення пасажирів з січня 2021 по грудень 2021, остання звернулась до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення 19167,14 грн. витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, що користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", предметом діяльності якого є, зокрема надання послуг з перевезення пасажирів, вантажів, зокрема небезпечних вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування, його роль в економіці і соціальній сфері України, регламентує його відносини з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, іншими видами транспорту, пасажирами, відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу визначені Законом України "Про залізничний транспорт".

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Основи організації перевезень на залізничному транспорті" перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень.

За частиною шостою статті 9 Закону України "Основи організації перевезень на залізничному транспорті" для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (частина перша статті 170 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як вже зазначалось, Акціонерне товариство "Українська залізниця" є суб`єктом господарювання, який надає послуги з перевезення пасажирів, метою діяльності якого як учасника господарських відносин є досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку від провадження підприємницької діяльності згідно із частиною другою статті 3 ГК України.

Таким чином, у Акціонерного товариства "Українська залізниця" виникло цивільне право на відшкодування вартості послуг перевезення, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у держави (її відповідного органу) як замовника послуг - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги.

Саме такий висновок щодо характеру правовідносин, які виникають між державою як замовником послуг на пільгових умовах відповідній категорії споживачів з метою забезпечення державних соціальних гарантій та особою, яка надає такі послуги, викладений у численних постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 10.04.2018 у справі N 927/291/17, від 17.04.2018 у справі N 906/621/17, від 23.10.2019 у справі N 911/1924/18 (у справах щодо відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів).

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення господарського законодавства (в цьому випадку - Закону України "Про залізничний транспорт"), а не БК України, який визначає засади функціонування бюджетної системи України, до якої позивач не належить. Тому застосування положень цього Кодексу у контексті визначення особи-боржника у цивільних правовідносинах є помилковим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2023 у справі №916/3938/21.

Між тим, визначення особи, зобов`язаної здійснити розрахунок у спірних правовідносинах, із застосуванням частини шостої статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" відповідає і приписам БК України.

Так, розділ IV цього кодексу регулює міжбюджетні відносини, тобто, відносини між державою, Автономною Республікою Крим та територіальними громадами щодо забезпечення відповідних бюджетів фінансовими ресурсами, необхідними для виконання функцій, передбачених Конституцією України та законами України.

Метою регулювання міжбюджетних відносин є забезпечення відповідності повноважень на здійснення видатків, закріплених законодавчими актами за бюджетами, та фінансових ресурсів, які мають забезпечувати виконання цих повноважень (стаття 81 БК України).

Статтею 89 БК України передбачені видатки, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, які створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

До 2017 року до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належали видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, які включають в себе державні програми соціального захисту, серед яких було передбачено компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян (абзац 5 підпункту "б" пункту 4 частини першої статті 89 БК України).

Одночасно за підпунктом "ґ" пункту 3 частини першої статті 91 БК України (у редакції до 2017 року) до видатків, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належали видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Тобто законодавець розмежовував компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян у межах реалізації державних програм соціального захисту від інших подібних видатків.

Також до 2017 року у Державному бюджеті України передбачались видатки у вигляді субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, визначених законодавством. Вказане було відображено у статті 102 БК України, за частиною першою якої видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу (тобто, на державні програми соціального захисту), проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Норми, викладені в абзаці 5 підпункту "б" пункту 4 частини першої статті 89 БК України, як і статті 102 БК України, були виключені на підставі Закону України від 20.12.2016 №1789-VIII "Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України", який набрав чинності 01.01.2017.

Однак це не означає автоматичного поширення випадків здійснення видатків за підпунктом "ґ" пункту 3 частини першої статті 91 БК України на видатки, які здійснювалися за вилученою нормою.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2023 у справі №916/3938/21.

За підпунктом "є" пункту 9 частини першої статті 87 БК України в чинній редакції до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на інші програми в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Наразі такий перелік незатверджений. Однак, це не змінює фактичного існування програм в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, та не звільняє державу від здійснення видатків для забезпечення реалізації таких програм.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенною і незалежною демократичною, соціальною, правовою державою.

Україна як соціальна держава визнає людину найвищою соціальною цінністю, розподіляє суспільне багатство згідно з принципом соціальної справедливості та піклується про зміцнення громадянської злагоди у суспільстві.

Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Згідно з Конституцією України держава забезпечує соціальну спрямованість економіки (частина четверта статті 13), що є основою для реалізації соціальних прав громадян, зокрема, на соціальний захист та достатній життєвий рівень. Відповідно до Основного Закону України "кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло" (стаття 48), "пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом" (частина третя статті 46). Положення цих статей Основного Закону України конкретизують конституційне визначення України як соціальної держави, що передбачає участь суспільства в утриманні тих осіб, які через непрацездатність або з інших незалежних від них причин не мають достатніх засобів для існування (відповідні висновки викладені в пункті 2.1 Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25.01.2012).

Конституційний Суд України вирішив, що в аспекті конституційного подання положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв`язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Відповідно до частини шостої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки визначаються виключно законами України.

Засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій визначає Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" відповідно до статті 1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму

Статтею 17 цього Закону унормовано, що основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки (стаття 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

За статтею 19 Закону "Порядок визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання (частина перша статті 20 цього Закону).

Наведене свідчить, що покладання обов`язків з відшкодування спірних витрат на пільгові перевезення пасажирів на органи місцевого самоврядування є помилковим, оскільки боржником у цих правовідносинах є держава, яка здійснює свої цивільні права через відповідні органи.

Належним представником держави буде орган, визначений Законом про державний бюджет на поточний рік головним розпорядником бюджетних коштів у спірних відносинах. Якщо держава не визначила законом такого головного розпорядника бюджетних коштів, у такому випадку саме Кабінет Міністрів України слід вважати органом, в особі якого держава виступає відповідачем, адже відповідно до пункту 6 статті 116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.

Що ж до підпункту "ґ" пункту 1 частини першої статті 91 БК України, за яким до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів (місцеві бюджети - бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування), належать компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, то зміни у його правозастосуванні з огляду на саме лише виключення статті 102 БК України відсутні. Така правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2023 у справі №916/3938/21.

Разом із цим Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.06.2023 у справі №916/3938/21 не погодилась з висновком колегії суддів Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 18.01.2023 у справі №916/3938/21 про те, що положення частини шостої статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" не узгоджуються з нормами БК України, а у вирішенні питання пріоритетності застосування цих норм перевага, з урахуванням статті 4 БК України, має надаватися положенням названого Кодексу оскільки положення БК України до цивільних правовідносин не застосовуються.

Таким чином, спростовується твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що компенсаційні витрати позивачу за перевезення пільгових категорій громадян після 2017 року мають здійснюватися не за рахунок субвенцій із державного бюджету місцевим бюджетам, а за рахунок коштів місцевих бюджетів, а відповідні спори перевізника з органом місцевого самоврядування мають вирішуватися із застосуванням до цих відносин норми частини 6 статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт» лише в частині, що не суперечить положенням Бюджетного кодексу України, тобто, без застосування тієї частини цієї норми, що визначає компенсацію перевізнику збитків, завданих пільговим перевезенням громадян, яким ці пільги встановлені законами України, з державного бюджету, адже незалежно від того, який орган прийняв рішення щодо введення відповідних пільг (орган державної влади чи орган місцевого самоврядування), видатки на їх покриття мають здійснюватися з місцевих бюджетів в силу статті 91 Бюджетного кодексу України.

Частиною 6 ст.9 Закону України Про залізничний транспорт встановлено, що збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Судова колегія зауважує, що матеріали справи не містять доказів прийняття Чорноострівською селищною радою рішення щодо введення відповідних пільг. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що бюджетом відповідача передбачені кошти на компенсацію витрат на пільгове перевезення громадян залізницею. Навпаки, відповідач стверджує про зворотне.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що частину 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України було доповнено пунктом 20-4 на підставі Закону України від 20.12.2016 №1789-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України".

Так, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів, належать й, зокрема, пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються особам, визначеним п. 20-4 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України.

Отже, кожен орган місцевого самоврядування самостійно вирішує, на що саме будуть витрачатись кошти місцевого бюджету з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України, зокрема його статті 91.

Вказані обставини є істотними для правильного вирішення спору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 у справі №904/138/21.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача в апеляційній скарзі щодо застосування до спірних правовідносин на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №904/94/19, оскільки висновки у справі №904/94/19 були зроблені Верховним Судом відповідно до законодавства, яке було чинним на момент розгляду вказаної справи та яке є відмінним від правового регулювання спірних правовідносин у даній справі - №924/598/22.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі №904/138/21, від 01.02.2022 у справі №904/141/20, від 27.07.2022 у справі №904/7875/21, відступати від якого колегія суддів підстав не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.03.2020 у справі №904/94/19 за позовом АТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2016 рік, дійшла висновків про те, що відшкодування витрат на пільгове перевезення пасажирів здійснюється управлінням соціальної політики міської ради за рахунок державних субвенцій на підставі, у тому числі, норм статей 89, 102 Бюджетного кодексу України, положень Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, а уповноважений на те державою орган у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що відшкодування витрат на перевезення пільговиків залізничним транспортом можливо за рахунок місцевих бюджетів на договірній основі. Це узгоджується із вимогами ч.1 ст.7 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР Про залізничний транспорт, відповідно до якої відносини підприємств залізничного транспорту з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.

У даному випадку, матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами даної справи договору на компенсацію понесених витрат на пільгове перевезення громадян, звернень до суду про спонукання щодо укладення вказаного договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на Чорноострівську селищну раду зобов`язань по стягненню 19167,14 грн. витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, що користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р., боржником яких є держава, а відтак і про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.23р. у справі №924/598/22 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.23р. у справі №924/598/22 без змін.

2. Справу №924/598/22 повернути Господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.