ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 Справа № 917/835/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши після виходу з відпустки у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк», 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шайн Енерджи», 36034, м. Полтава, пров. Космічний, 6, кв. 36, ,

про стягнення 82 838,29 грн.,

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

23.05.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шайн Енерджи» про стягнення 82 838,29 грн., з яких 77 120,09 грн. заборгованість за кредитним договором № N20.59. від 12.03.2021 р., 5 718,20 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2023 року даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Розпорядженням керівника апарату суду 30.05.2023 року № 54 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 917/835/23 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023 року справу № 917/835/23 розподілено судді Мацко О.С.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.06.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив умови кредитного договору № N20.59. від 12.03.2021 р., не в повному обсязі повернув позивачу кредитні кошти.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи (поштове повідомлення з відміткою про вручення відповідачу копії ухвали суду від 05.06.2023 р. міститься в матеріалах справи).

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

12.03.2021 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шайн Енерджи» було укладено кредитний договір № N20.59. (а.с. 3-9).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Банк (АТ «Акцент-Банк») за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику (ТОВ «Шайн Енерджи») строковий кредит, у розмірі 100 000,00 грн. на фінансування поточної діяльності, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Істотними умовами кредитування згідно з договором № N20.59. від 12.03.2021 р. є, зокрема, наступні: термін повернення кредиту 11 березня 2024 р.; за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90 %.

Згідно з п. 2.3.2 договору у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк має право змінити умови цього договору зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611,651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Посилаючись на те, що відповідач не повернув кредитні кошти у розмірі, визначеному договором № N20.59. від 12.03.2021 р., позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шайн Енерджи» 82 838,29 грн., з яких 77 120,09 грн. заборгованість за вказаним договором, 5 718,20 грн. заборгованість за відсотками.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: кредитний договір № N20.59. від 12.03.2021 р. з додатком, меморіальний ордер № TR.17069880.24867.70198 від 12.03.2021 р., вимога від 07.03.2023 р. з додатками, докази направлення вказаної вимоги на адресу ТОВ «Шайн Енерджи», виписка з особового рахунку відповідача, та ін.

Докази відповідача в спростування вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в матеріалах справи відсутні.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

За змістом ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як було зазначено вище, 12.03.2021 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шайн Енерджи» було укладено кредитний договір № N20.59..

Умовами п.п. 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору № N20.59. від 12.03.2021 р. передбачено, що Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1, 4.2., 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

У додатку № 1 до договору № N20.59. від 12.03.2021 р. Сторони узгодили Графік погашення кредиту, у якому викладені відомості про терміни повернення частини кредиту та сплати процентів; розмір частини кредиту та суми процентів, що підлягають сплаті; суму комісійних винагород; загальну суму, яка має бути сплачена Позичальником у дату погашення кредиту.

При цьому, як вказано вище, згідно з п. 2.3.2 договору у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк має право змінити умови цього договору зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611,651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Банк належним чином виконав свої обов`язки за кредитним договором, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю «Шайн Енерджи» кредитні кошти в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № TR.17069880.24867.70198 від 12.03.2021 р., внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування.

Останній, однак, свої зобов`язання за вказаним Договором виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за наданим кредитом за договором № N20.59. від 12.03.2021 р. в сумі 77 120,09 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 6 177,44 грн., що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «Шайн Енерджи» за період з 12.03.2021 р. по 12.04.2023 р.

10.03.2023 року позивач на підставі п. 2.3.2 договору звернувся до відповідача з вимогою від 07.03.2023 р. (а.с. 11) про сплату вказаних коштів, що підтверджується списком згрупованих відправлень та описом вкладення у цінний лист (а.с. 15).

Як зазначає позивач, станом на 12.04.2023 р. ТОВ «Шайн Енерджи» не повернуло позивачу 77 120,09 грн. кредиту та не сплатило відсотки за користування кредитними коштами за договором № N20.59. від 12.03.2021 р. в сумі 5 718,20 грн. (згідно з випискою по рахунку ТОВ «Шайн Енерджи» за період з 12.03.2021 р. по 12.04.2023 р.).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку (а.с. 16), суд встановив, що заборгованість ТОВ «Шайн Енерджи» за наданим кредитом в сумі 77 120,09 грн. та відсотками в сумі 5 718,20 грн. згідно з кредитним договором № N20.59. від 12.03.2021 р. підтверджена документально та є обґрунтованою.

Враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору № N20.59. від 12.03.2021 р., суд дійшов висновку про задоволення вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» у даній справі в повному обсязі.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шайн Енерджи» (36034, м. Полтава, пров. Космічний, 6, кв. 36, ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) 77 120,09 грн. заборгованість за кредитним договором № N20.59. від 12.03.2021 р., 5 718,20 грн. заборгованість за відсотками; 2 684,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ГПК України (ст.ст.256,257 ГПК України).

Повне рішення складено 21.08.2023 р.

Суддя О.С. Мацко