УХВАЛА

м. Київ

17.08.2023Справа № 910/11384/20 (910/9258/21)

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння"

до Фермерського господарства "ВІРА"

про стягнення 364.238, 93 грн. в межах справи № 910/11384/20

Суддя Пасько М.В.

Представники: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 позов задоволено повністю.

13.09.2021 на виконання рішення було видано наказ.

09.02.2023 від фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/11384/20 (910/9258/21).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 задоволено заяву фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича; замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" (ідентифікаційний код 30674952) за наказом Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 у справі № 910/11384/20 (910/9258/21), на правонаступника фізичну особу-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

24.07.2023 від фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича надійшла скарга на бездіяльність приватного виконавця Банадиги В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2023 прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд на 17.08.2023.

У судовому засіданні, розглянувши скаргу фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича на дії приватного виконавця Банадиги В.В., суд встановив наступне.

Скарга мотивована тим, що станом на день подання скарги наказ Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 у справі № 910/11384/20 (910/9258/21) не виконано, оскільки приватним виконавцем Банадигою В.В. вжито не всіх необхідних заходів для фактичного повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 910/11384/20 (910/9258/21) в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Відповідно ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Ст. 10 ЗУ "Про виконавче провадження", унормовано, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Як зазначено у ст. 13 ЗУ "Про виконавче провадження" - під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" - виконавець під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

- отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

У відповідності до пункту 2 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджено наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 - виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Як вбачається з матеріалів скарги, приватним виконавцем Банадигою В.В. не в повній мірі вжито всіх необхідних заходів для фактичного повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 910/11384/20 (910/9258/21).

Ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження", встановлено порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця

Так виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів.

Податкові органи зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Окрім цього у Системі також відсутні вичерпні відомості:

- про можливість реалізації майнових прав боржника, як орендаря земельних ділянок, згідно відповідних договорів оренди;

- про виконання боржником договорів оренди/суборенди земельних ділянок у частині оплати орендної плати, за період із моменту набрання рішенням суду про стягнення заборгованості, законної сили, з отриманням підтверджуючих документів;

- про дебіторську заборгованість боржника;

- про суб`єктів господарської діяльності, засновником яких значиться боржник;

- про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- про рух коштів по рахунках боржника, за період із моменту набрання рішенням суду, про стягнення заборгованості, законної сили;

- про наявність та ліміт каси боржника;

- про перебування боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави

- про наявність боржника у реєстрі осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету сум податку на додану вартість;

- про зареєстровані боржником податкові накладні за період із моменту набрання рішенням суду, про стягнення заборгованості, законної сили;

- про власника будинку, у якому зареєстровано місце проживання боржника;

- про звернення до суду, щодо застосування до боржника приводу;

- про звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, до виконання зобов`язань за рішенням суду;

- про притягнення боржника до встановленої законом відповідальності, за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" встановлює певний порядок вчинення виконавчих дій та не надає приватному виконавцю права вільного розсуду визначати "доцільно" чи "недоцільно" вживати їх взагалі. А тому він зобов`язаний вчиняти всіх необхідних заходів для повного та своєчасного виконання рішення суду відповідно до закону, а не крізь призму суб`єктивного сприйняття "доцільності" вирішувати питання: чи здійснювати виконання за виконавчим документом, чи ні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2021 року в справі № 905/2999/17.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року в справі № 619/562/18 викладено правовий висновок про те, що належним доказом вжиття всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 та пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

Отже, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем Банадигою В.В. було вжито не всіх заходів для фактичного повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 910/11384/20 (910/9258/21).

Приписами частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку задовольнити подану скаргу.

Керуючись ст. ст. 233, 234, ст. ст. 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити скаргу фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича від 24.07.2023.

2.Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Банадиги Володимира Васильовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 року у справі № 910/11384/20 (910/9258/21).

3.Зобов`язати приватного виконавця Банадигу Володимира Васильовича усунути допущене порушення, шляхом вжиття всіх необхідних заходів для фактичного повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року у справі № 910/11384/20 (910/9258/21).

4.Ухвала набрала чинності з дати її прийняття та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя М.В. Пасько