ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1659/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Ашихмін І.М. на підставі довіреності;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія до дочірнього підприємства „Моноліт-сервіс про стягнення 144 289,12 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія (далі по тексту ТОВ «ООЕК») звернулось до господарського суду із позовною заявою до дочірнього підприємства „Моноліт-сервіс (далі по тексту ДП „Моноліт-сервіс) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1 196 404,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання електричної енергії в частині оплати вартості спожитої електричної енергії у січні-березні 2023р. включно.

Ухвалою суду від 26.04.2023р. дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

17.05.2023р. ТОВ «ООЕК» звернулось до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ДП „Моноліт-сервіс заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 680 432,72 грн. Подану до суду заяву позивач обґрунтовує фактом часткового погашення відповідачем заборгованості.

03.07.2023р. до суду від ДП „Моноліт-сервіс надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог, посилаючись на відсутність заборгованості за електричною енергією, на підтвердження чого суду було надано платіжні інструкції.

05.07.2023р. ТОВ «ООЕК» звернулось до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ДП „Моноліт-сервіс заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 144 289,12 грн. Подану до суду заяву позивач обґрунтовує фактом часткового погашення відповідачем заборгованості.

У підготовчому засіданні 26.07.2023р. судом було оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.08.2023р. о 11:45 год.

15.08.2023р. до суду від ТОВ «ООЕК» надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи доказів сплати відповідачем 27.07.2023р. спожитої електричної енергії на суму 4900,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

14.06.2018р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №429 про видачу, зокрема, ТОВ „ООЕК ліцензії з постачання електричної енергії.

26.10.2018р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №1268 „Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України „Про ринок електричної енергії покладається виконання функцій з універсальної послуги на закріпленій території. При цьому, згідно додатку до вказаної постанови ТОВ „ООЕК є постачальником універсальної послуги на території Одеської області.

18.12.2018р. ДП „Моноліт-сервіс було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу ТОВ „ООЕК на умовах обраної комерційної пропозиції Постачальника №3-ПВЦ, початок постачання електричної енергії визначений з 01.01.2019р.

Відповідно до п. 1.1 договору про постачання електричної енергії цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору про постачання електричної енергії за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Умовами п. п. 5.8 договору про постачання електричної енергії визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 2 комерційної пропозиції №2/1-УП, підписаної ТОВ „ООЕК та ДП „Моноліт-сервіс, Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку на підставі підписаного між сторонами акту приймання-передачі товарної продукції у розрахунковому періоді. Розрахунковим вважається період з 25 числа розрахункового періоду до такого ж числа наступного місяця.

02.02.2023р. ТОВ „ООЕК було виставлено відповідачу рахунок №03-602019/1 на оплату спожитої у січні 2023р. електричної енергії на загальну суму 1 280 338,88 грн.; вартість спожитої лише у розрахунковому періоді електричної енергії складає 503 867,28 грн. На рахунку наявний підпис, прізвище та ініціали представника Споживача, яким було 06.02.2023р. отримано рахунок.

03.03.2023р. ТОВ „ООЕК було виставлено відповідачу рахунок №03-602019/1 на оплату спожитої у лютому 2023р. електричної енергії на загальну суму 1 198 090,32 грн.; вартість спожитої лише у розрахунковому періоді електричної енергії складає 250 247,76 грн. На рахунку наявний підпис, прізвище та ініціали представника Споживача, яким було 07.03.2023р. отримано рахунок.

03.04.2023р. ТОВ „ООЕК було виставлено відповідачу рахунок №03-602019/1 на оплату спожитої у березні 2023р. електричної енергії на загальну суму 1 228 404,16 грн.; вартість спожитої лише у розрахунковому періоді електричної енергії складає 512 289,12 грн. На рахунку наявний підпис, прізвище та ініціали представника Споживача, яким було 04.04.2023р. отримано рахунок.

З виписки по банківському рахунку ТОВ „ООЕК вбачається, що ДП „Моноліт-сервіс здійснювало часткову оплату вартості спожитої електричної енергії шляхом перерахування на рахунок позивача 24.03.2023р. грошових коштів у розмірі 42 000,00 грн., з яких 27 000,00 грн. були зараховані позивачем в рахунок погашення боргу за грудень 2022р.; 29.03.2023р. 23 000,00 грн., 10.04.2023р. 32 000,00 грн.

Листом від 12.04.2023р. АТ ДТЕК Одеські електромережі у відповідь на звернення ТОВ „ООЕК було повідомлено обсяги споживання ДП „Моноліт-сервіс електричної енергії у грудні березні 2023р. включно (1 018 083 кВт*год).

В процесі розгляду даного спору судом було залучено виписки по банківському рахунку ТОВ „ООЕК на підтвердження погашення відповідачем вартості спожитої електричної енергії. При цьому, до відзиву на позовну заяву ДП „Моноліт-сервіс було додано платіжні інструкції за період з 21.04.2023р. по 30.06.2023р. на загальну суму 1 052 115,04 грн. /а. с. 62-100/.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

11.06.2017р. набув чинності Закон України „Про ринок електричної енергії від 13 квітня 2017 року N 2019-VIII (далі по тексту Закон України „Про ринок електричної енергії), пунктом 13 розділу XVII „Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж трьох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання; фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно зі ч. 1,2 ст. 56 Закону України „Про ринок електричної енергії постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України „Про ринок електричної енергії споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ТОВ „ООЕК» прийняті на себе за умовами договору про постачання електричної енергії від 18.12.2018р. зобов`язання щодо поставки електричної енергії у січні-березні 2023р. включно були виконані належним чином, що підтверджується виставленими відповідачу рахунками, а також листом АТ ДТЕК Одеські електромережі, який виконує функції Оператора системи розподілу на території Одеської області.

Проте, відповідачем в порушення прийнятих на себе грошових зобов`язань не було у повному обсязі оплачено вартість спожитої електричної енергії, у зв`язку з чим, станом на момент звернення позивача до суду заборгованість ДП „Моноліт-сервіс складала 1 196 404,16 грн. При цьому, під час розгляду судом даного спору у межах підготовчого провадження відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти у загальному розмірі 1 052 115,04 грн.

З викладених обставин господарський суд, доходить висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ „ООЕК» позовних вимог про стягнення боргу у розмірі 144 289,12 грн. (1196 404,16 грн. - 1 052 115,04 грн. = 144 289,12 грн.).

Відповідно до п.2 ч.1, ч. 4, 5 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Так, у п. п. 3.12, 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26 грудня 2011 року N 18 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги надану позивачем виписку по рахунку за 27.07.2023р., яка підтверджує сплату відповідачем після закриття підготовчого провадження грошових коштів у розмірі 4900,00 грн., господарський суд дійшов висновку про відсутність між сторонами предмету спору у даній частині вимог, що є достатньою підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ „ООЕК» до ДП „Моноліт-сервіс про стягнення суми основного боргу у розмірі 4 900,00 грн.

Позовні вимоги ТОВ „ООЕК» до ДП „Моноліт-сервіс про стягнення суми основного боргу у розмірі 139 389,12 грн. (144 289,12 грн. 4900,0 грн. = 139 389,12 грн.) підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, позов товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія до дочірнього підприємства „Моноліт-сервіс підлягає задоволенню шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 139 389,12 грн. Провадження у справі в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія про стягнення основного боргу у розмірі 4 900,00 грн. необхідно закрити.

Статтею 4 Закону України „Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022р. №2710-IX встановлено, що у 2023р. прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України „Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи зменшення позивачем заявлених позовних вимог та закриття провадження у справі в частині позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача судового збору у розмірі 2 147,20 грн. (2684,00 грн.* 0,8), оскільки даний позов був поданий через підсистему „Електронний Суд. Позиція суду щодо необхідності розрахунку судового збору із застосуванням пониженого коефіцієнту узгоджується з висновками, які наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. по справі №916/228/22.

Інша частина судового збору, сплаченого згідно платіжних доручень № від 31.01.2023р. на суму 5613,96 грн., № від 18.04.2023р. на суму 5560,28 грн., № від 28.03.2023р. частково на суму 1204,56 грн. з огляду на клопотання позивача має бути повернута із державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 231, 236 238, 240, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №916/1659/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія до дочірнього підприємства „Моноліт-сервіс про стягнення 4 900,00 грн. закрити.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з дочірнього підприємства „Моноліт-сервіс /68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 48; ідентифікаційний код 32927758/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія /65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ідентифікаційний код 42114410/ заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 139 389,12 грн. /сто тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят дев`ять грн. 12 коп./, судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. /дві тисячі сто сорок сім грн. 20 коп./.

4. Повернути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області /65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А; ідентифікаційний код 37607526/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія /65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ідентифікаційний код 42114410/ судовий збір у розмірі 12 378,80 грн. /дванадцять тисяч триста сімдесят вісім грн. 80 коп./, сплачений згідно платіжних доручень № від 31.01.2023р., № від 18.04.2023р., № від 28.03.2023р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 серпня 2023 р.

Суддя С.П. Желєзна