ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"16" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1263/22
Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1263/22 за позовом
ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )
про визнання недійсними договору та акту приймання-передачі,
за участю представників учасників справи:
від позивачів: ОСОБА_2 ;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: ОСОБА_2 ;
У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1263/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договору та акту приймання-передачі.
Рішенням Господарського суду Київської області від 12.07.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю.

На адресу суду 17.07.2023 від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1263/22, в якій заявник просить суд стягнути з позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.08.2023 розгляд клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1263/22 призначено до розгляду на 16.08.2023.

До суду 09.08.2023 від позивача надійшли письмі заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно вказаних заперечень, на думку позивача, надані відповідачем докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи є підробленими, що призвело до необхідності звернення позивача до правоохоронних органів.

Також, позивач вважає, що клопотання ОСОБА_1 має майновий характер, тому за подання до суду цієї заяви відповідач мав сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, однак доказів сплати судового збору відповідачем не надано, тому, на переконання позивача, подана відповідачем заява має бути залишена судом без розгляду.

До суду 11.08.2023 від відповідача надійшло клопотання про розгляд поданої ним заяви без участі представника.

В судове засідання 16.08.2023 з`явилися позивач та представник третьої особи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Розглянувши в судовому засіданні заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства згідно п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, за умовами ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тобто стороні надано право подати відповідні докази як до закінчення судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/2022/19, від 03.03.2021 у справі № 908/1238/18, від 20.05.2021 року у справі № 922/1950/20.

З матеріалів справи слідує, що із заявою про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідач, згідно відомостей веб-сайту поштового зв`язку АТ «Укрпошта», звернувся до суду 15.07.2023, тобто у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, ретельно дослідивши матеріали справи судом встановлено, що до закінчення судових дебатів у справі, як це передбачено ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, представником відповідача ні у судових засіданнях, які відбулись 05.04.2023, 26.04.2023, 24.05.2023, 21.06.2023, 05.07.2023, 12.07.2023, ні у письмових заявах не заявлено як в усній, так і в письмовій формі ні вимоги про покладення відповідних витрат на позивача, ані про намір надати суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Таким чином не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що представником відповідача зазначалось про понесення відповідачем судових витрат на правничу допомогу та про їх розподіл після розгляду справи.

Посилання відповідача на те, що ним у відзиві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, не можуть розцінюватись судом як здійснена відповідачем заява в розумінні ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є, власне, розрахунком, зазначенням сум судових витрат, понесених і очікуваних для понесення в майбутньому, має подаватися разом з першою заявою по суті спору, в даному випадку з відзивом, та сприяє обізнаності позивача про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на нього у випадку встановлення судом відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

У частині 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України не встановлено вимог щодо форми заяви про подання доказів, проте за своїм змістом така заява має свідчити про чіткий намір, обов`язок особи протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати суду докази, які підтверджують розмір судових витрат з метою подальшого вирішення судом питання про їх розподіл.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що представником відповідача у встановлений процесуальним законом строк не було заявлено ані вимоги про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, ані того, що докази понесення ним витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача 20000 гривень понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1263/22 задоволенню не підлягає, що зумовлює висновки суду про відмову в прийнятті додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1263/22 відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 18.08.2023.

Суддя Р.М. Колесник