ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 Справа № 917/1732/22

За позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпластполімер", ул. Хорольська, 197/6, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про визнання недійсним рішення.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Суть справи. До Господарського суду Полтавської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпластполімер" про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Промпласполімер" від 28 вересня 2018 року, які оформлені протоколом № 2 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласполімер".

Ухвалою суду від 25.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 23.02.2023, 10:00; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог статті 165 ГПК України до 15 днів з дня отримання ухвали.

31.01.2023 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі (вх. № 1175).

У зв`язку з перебуванням судді Погрібної С.В. на лікарняному, судове засідання призначене на 23.02.2023 не відбулося. Наступне підготовче засідання призначено на 04.04.2023.

Ухвала суду від 22.03.2023, що направлялась на адресу відповідача, повернулась до суду без вручення адресату з відміткою - "відсутній за вказаною адресою".

Представник позивача надіслав клопотання про проведення судового засідання 04.04.2023 без участі уповноваженого представника (вх. № 4237) та проведення наступних судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 04.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче судове засідання на 25.04.2023, 11:00.

В судове засідання 25.04.2023 представники сторін не з`явились, представник позивача надіслав клопотання про проведення судового засідання 25.04.2023 без участі уповноваженого представника (вх. № 4960 від 19.04.2023).

Станом на 25.04.2023 відзив від відповідача не надходив, докази про вручення (не вручення) йому ухвали суду від 04.04.2023 в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою суду від 25.04.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 01.06.2023, 11:00.

В судовому засіданні 01.06.2023 судом досліджено матеріали справи та вирішено відкласти судове засідання на 29.06.2023, 10:00 для більш повного дослідження обставин справи.

У зв`язку з перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці, судове засідання призначене на 29.06.2023 не відбулось. Наступне судове засідання призначено на 01.08.2023.

В судове засідання 01.08.2023 представники сторін не з`явились, представник позивача надіслав клопотання про проведення судового засідання 25.04.2023 без участі уповноваженого представника (вх. № 9403 від 01.08.2023).

Судом було публіковано оголошення в порядку статті 122 ГПК України на офіційному вебсайті судової влади України з повідомленням учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Всі ухвали по даній справі були розміщені в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Будь-які заяви чи клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходили.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи та вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Згідно витягу з ЄДРЮОФО-ПГФ Товариство з обмеженою відповідальністю "Промпластполімер" (ідентифікаційний код 23807596) учасниками цього товариства є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.48-50).

ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7-8).

28.09.2018 відбулися загальні збори засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпластполімер" (ідентифікаційний код 23807596), на яких прийнято рішення про прийняття до складу ТОВ «Промпластполімер» засновником та учасником ОСОБА_3 із часткою 50% статутного фонду, що дорівнює 200 гривень; прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про вихід його із складу засновників та учасників ТОВ «Промпластполімер» з поверненням йому ОСОБА_3 50% статутного фонду, що дорівнює 200 гривень. Директору ТОВ «Промпластполімер» внести відповідні зміни до статуту товариства.

Прийняті рішення оформлені протоколом № 2 від 28.09.2018 (а.с. 6).

Позивач вказує, що зазначене рішення загальних зборів, оформлене протоколом №2 від 28 вересня 2018 року, слід визнати недійсним, оскільки інший учасник товариства на момент прийняття зазначеного рішення від 28 вересня 2018 року був померлим, то товариство не могло приймати рішення про вихід позивача зі складу учасників товариства. Згідно розділу 6 статуту ТОВ «Промпласполімер» загальні збори цього підприємства є правомочними у випадку, якщо на них присутні учасники, що володіють більше ніж 75% голосів. Другий учасник цього товариства ОСОБА_2 , який володів 50% статутного капіталу підприємства, помер, то зазначені загальні збори були не правомочними приймати рішення з будь-яких питань порядку денного, так як, на думку позивача, на них був відсутній кворум.

Також позивач вказує, що ТОВ «Промпластполімер» не приймало рішення про прийняття до складу учасників замість померлого ОСОБА_2 його дружини ОСОБА_3 , остання не подавала такої заяви на адресу ТОВ «Промпластполімер» до 27 квітня 2021 року, тому вона не набула прав учасника цього товариства, і станом на 28 вересня 2018 року не була його учасником.

Відтак, не були виконані вимоги частин 2, 5 статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» для виходу позивача зі складу учасників цього товариства. Зазначені вище обставини є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Промпластполімер», які оформлені протоколом №2 загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Промпластполімер», .

В якості доказів викладених обставин позивачем було надано витяг з ЄДРЮОФО-ПГФ, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія протоколу № 2 від 28.09.2018, копію статуту ТОВ «Промпластполімер».

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, відносяться визнання правочину недійсним. Також частиною третьої вказаної статті визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України до підвідомчості господарським судам України віднесено справи з корпоративних спорів, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з приписами статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом положень зазначених вище норм права сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом .

Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК України).

17.06.2018 набрав чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.

Відповідно до частин 1, 2 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Відповідно до частини 1 статті 29 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Згідно статті 30 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; 14) прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників. Питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону.

Згідно статті 24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників. Учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить 50 або більше відсотків, може вийти з товариства за згодою інших учасників. Статутом товариства може бути встановлено, що учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить 50 або більше відсотків, може вийти з товариства без згоди інших учасників. Відповідне положення включається до статуту товариства або виключається з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь усі учасники товариства. Учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Вихід учасника з товариства, внаслідок якого у товаристві не залишиться жодного учасника, забороняється.

Згідно витягу з ЄДРЮОФО-ПГФ учасниками Товариство з обмеженою відповідальністю "Промпластполімер" (ідентифікаційний код 23807596) є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.48-50).

Позивачем до позовної заяви додано копію протоколу № 2 від 28.09.2018, який підписаний самим ОСОБА_1 (а.с. 6).

В своєму позові останній не заперечує присутність на вказаних зборах та підписання ним цього протоколу.

Надана позивачем копія Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпластполімер" є неякісною та нечитабельною.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з Прав Людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку що позивачем не доведено обставин на які він посилається у своєму позові, його позиція не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Рішення підписано 14.08.2023.

Суддя Погрібна С.В.