ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року

м. Київ

Cправа № 910/21049/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г.,

суддів: Картере В. І., Погребняка В. Я.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,

учасники справи:

представник ліквідатор ТОВ "Автопластгума" - Бухаленков С. С.,

представник ПАТ "Укргазбанк" адвокат Лисий М. С.,

представник ОСОБА_1 , ОСОБА_8, ОСОБА_2 - Брожко Н. І.,

представник ОСОБА_3 , ОСОБА_5. - Кишкань С. В.,

представники ОСОБА_4 - Хасін І. Б., Ренькас С. В.

Яроцький В. О. в судовому засіданні присутній особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами "Національний резерв", ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопластгума" - арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023

у складі колегії суддів: Копитової О. С. (головуючий), Полякова Б. М., Остапенка О. М.

у справі № 910/21049/17

за заявою фізичної особи-підприємця Боровика Григорія Йосиповича і Товариства з обмеженою відповідальністю "Нирти"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопластгума"

про банкрутство, -

На розгляд суду постало питання наявності чи відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності у межах справи про банкрутство за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства на низку осіб з різним статусом відносно боржника.

ВСТАНОВИВ

Обставини справи

1. У листопаді 2017 року Фізична особа-підприємець Боровик Григорій Йосипович, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нирти" звернулися до суду із спільною заявою про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопластгума" (далі - ТОВ "Автопластгума").

2. 20.12.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 910/21049/17 про банкрутство ТОВ "Автопластгума", введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича.

3. 30.05.2018 постановою Господарського суду міста Києва у справі № 910/21049/17 ТОВ "Автопластгума" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича.

Подання заяви

4. 18.01.2022 від ліквідатора ТОВ "Автопластгума" - арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича надійшла до господарського суду заява про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

5. Ліквідатор визначив суб`єктний склад осіб, які на його думку, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності таким чином:

1) колишні керівники ТОВ "Автопластгума": ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ;

2) колишній та діючий учасники ТОВ "Автопластгума": ОСОБА_3 ; ОСОБА_7 ;

3) треті особи, які на думку ліквідатора відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства: ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 .

6. Ліквідатор на обґрунтування підстав для покладення на вказаних осіб субсидіарної відповідальності стверджує про наступні підстави:

Підстава 1.

7. Як стверджує ліквідатор, незважаючи на наявність судового спору між боржником та Приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами "Національний резерв", яке діє від свого імені та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду "Пі" (далі - ПАТ "КУА "Національний Резерв") щодо стягнення з боржника заборгованості за Договором позики № ППІ-11 від 20.03.2013 в розмірі 11 516 891,48 грн, між ТОВ "Автопластгума", ВАТ "Мінський тракторний завод" та ТОВ "Логопарк" були безоплатно укладені:

- Договір про відступлення права вимоги № 3 від 11.03.2015, відповідно до умов якого ТОВ "Автопластгума" передало, а ТОВ "Логопарк" набуло право вимоги виконання зобов`язань на суму 153 839 дол. США, належних ТОВ "Автопластгума", ТОВ "Логопарк" стало кредитором по Контракту № 1 від 04.02.2013, і ВАТ "Мінський тракторний завод" перерахувало на рахунок ТОВ "Логопарк" кошти в розмірі 153 839 дол. США;

- Договір про відступлення права вимоги № 4 від 15.04.2015, відповідно до умов якого ТОВ "Автопластгума" передало, а ТОВ "Логопарк" набуло право вимоги виконання зобов`язань на суму 102 367,27 дол. США, належних ТОВ "Автопластгума", ТОВ "Логопарк" стало кредитором по Контракту № 1 від 04.02.2013 року і Контракту № 2 від 10.01.2023, ВАТ "Мінський тракторний завод" перерахувало на рахунок ТОВ "Логопарк" кошти в розмірі 102 367,27 дол. США.

- Договір про відступлення права вимоги № 5 від 09.06.2015, відповідно до умов якого ТОВ "Автопластгума" передало, а ТОВ "ЛОГОПАРК" набуло право вимоги виконання зобов`язань на суму 84 756,00 дол. США, належних ТОВ "Автопластгума", ТОВ "Логопарк" стало кредитором по Контракту № 2 від 10.01.2013, і ВАТ "Мінський тракторний завод" перерахувало на рахунок ТОВ "ЛОГОПАРК" кошти в розмірі 84 756,00 дол. США.

8. Також між ТОВ "Автопластгума", ВАТ "Мінський тракторний завод" та ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" були укладені:

- Договір про відступлення права вимоги від 14.10.2014, відповідно до умов якого ТОВ "Автопластгума" передало, а ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів " набуло право вимоги виконання зобов`язань на суму 248 968,20 дол. США, належних ТОВ "Автопластгума", ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" стало кредитором по Контракту № 1 від 04.02.2013 і Контракту № 2 від 10.01.2013, і ВАТ "Мінський тракторний завод" перерахувало на рахунок ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" кошти в розмірі 248 968,20 дол. США;

- Договір про відступлення права вимоги № 2 від 11.11.2014, відповідно до умов якого ТОВ "Автопластгума" передало, а ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" набуло право вимоги виконання зобов`язань на суму 144 561,00 дол. США, належних ТОВ "Автопластгума", ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" стало кредитором по Контракту № 1 від 04.02.2013 року і Контракту № 2 від 10 січня 2013 року, і ВАТ "Мінський тракторний завод" перерахувало на рахунок ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" кошти в розмірі 144 561 дол. США.

9. Вищевказані договори відступлення права вимоги були підписані директором ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 Директор діяв всупереч пп. 16 п. 8.5 статуту ТОВ "Автопластгума", яким передбачено, що до виключної компетенції Загальних зборів Учасників належить надання згоди на укладання директором договорів та правочинів, загальна сума яких за період їх дії або не визначена, або перевищує 1 000 000 грн. Згода Загальних Зборів учасників оформлюється у вигляді протоколу Загальних Зборів учасників. Всі угоди та правочини, які укладені від імені Товариства, загальна сума яких за період їх дії або не визначена, або перевищує 1 000 000 грн, та які були укладені без згоди Загальних Зборів учасників Товариства, вважаються недійсними.

10. Пунктом 15 пункту 8.8.2 статуту ТОВ "Автопластгума" передбачено, що до компетенції директора належить укладання договорів та правочинів, загальна сума яких за період їх дії або не визначена, або перевищує 1 000 000 грн тільки за згодою Загальних Зборів учасників ТОВ "Автопластгума", що оформлюється у вигляді протоколу Загальних Зборів учасників.

11. Вказане було встановлено рішеннями Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 по справі № 910/32074/15, від 17.05.2016 по справі № 910/4606/16, а також наявним кримінальним провадженням № 0001415 від 09.02.2016.

12. Зважаючи на вищезазначене, на думку ліквідатора, колишнім директором Товариства ОСОБА_6 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було укладено всупереч вимог законодавства та Статуту Банкрута завідомо невигідні значні правочини з юридичними особами ТОВ "Логопарк" та ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" щодо відступлення права вимог, шляхом скерування грошових коштів банкрута, як прибуток від діяльності з ВАТ "Мінський тракторний завод", на підконтрольні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 юридичні особи, чим було нанесено банкруту та кредиторам значної майнової шкоди (збитків в особливо великому розмірі) на суму 734 491,48 дол. США та 11 516 891,48 грн.

13. Наразі колишній директор Банкрута - ОСОБА_6 працює директором в ТОВ "Аетерна Україна", власником 100% частки статутного капіталу і підписантом є ОСОБА_8 , а також бенефіціаром ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів".

14. Ліквідатор банкрута зазначає, що ОСОБА_8 є основним бізнес-партнером ОСОБА_9 та власником автомобільного холдингу "Автек", до групи компаній якого входить ТОВ "Логопарк", однак вищезазначені домовленості осіб були направлені на погашення заборгованості ОСОБА_8 перед ОСОБА_9 .

15. Тобто, ліквідатор, наголошуючи на вчиненні колишнім керівником боржника ОСОБА_6 дій всупереч пп. 16 п. 8.5 статуту ТОВ "Автопластгума" та укладенні договорів, відповідно до яких боржником було відчужено право вимоги до ВАТ "Мінський тракторний завод" на користь ТОВ "Логопарк" та ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів", приходить до висновку щодо вчинення вказаних дій колишнім директором спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Підстава 2.

16. 12.01.2012 між ТОВ "Автопластгума" (Постачальник) та ТОВ "Тракторавтозапчасть" (Російська Федерація, ІНН ) (Покупець) було укладено контракт № 2, відповідно до умов якого Продавець зобов`язувався поставити та передати Покупцю, а Покупець зобов`язувався оплатити на умовах договору продукцію (товар). Термін дії контракту - по 31.12.2016.

17. Під час виконання Контракту № 2 від 12.01.2012 року Покупець здійснював оплати на поставку товару на загальну суму 358 995,75 дол. США, однак ТОВ "Автопластгума" не виконало своїх зобов`язань за вказаним контрактом в повному обсязі, зокрема, ТОВ "Автопластгума" не здійснило поставки товару на загальну суму 308 451,70 доларів США.

18. Вищевказані обставини підтверджуються контрактом № 2 від 12.01.2012 року між ТОВ "Автопластгума" та ТОВ "Тракторавтозапчасть", банківськими виписками щодо здійснення оплати за вказаним контрактом, актом звірки взаєморозрахунків.

19. 10.07.2015 ТОВ "Автопластгума" підписано акт звірки взаєморозрахунків по Контракту № 2 від 12.01.2012.

20. Враховуючи вищезазначене, станом на 19.12.2017 (пред`явлення кредиторських вимог у справі) заборгованість Боржника перед Кредитором не погашена, загальна сума заборгованості становить 308 451,70 дол. США.

21. Ліквідатор банкрута зазначає, що зважаючи на вищезазначене, директором товариства ОСОБА_5 було отримано та не виконано замовлення на поставку товару, а в подальшому привласнено решту грошових коштів кредитора в сумі 308 451,70 дол. США, тим самим нанесено Банкруту збитків в особливо великому розмірі, а наступним керівником Банкрута - ОСОБА_6 підписано акт звірки взаєморозрахунків всупереч Статуту, чим збільшено строки позовної давності для звернення до суду та збільшено кредиторську заборгованість Банкрута. Також, ліквідатор банкрута вказує на те, що ОСОБА_5 наразі працює керівником ПрАТ "Завод молочної кислоти".

Підстава 3.

22. 01.02.2012 між ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Постачальник) та ТОВ "Автопластгума" (Покупець) було укладено договір постачання № 75, відповідно до якого Постачальник зобов`язувався систематично поставляти і передавати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язувався примати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 25.01.2013 до Договору постачання № 75 від 01.02.2012 термін дії даного договору було продовжено до 01.03.2015.

23. На виконання вищевказаного договору ТОВ "Фірма "Жако LTD" поставило ТОВ "Автопластгума" товар на загальну суму 18 000 000 грн. Однак, ТОВ "Автопластгума" всупереч положенням Договору постачання № 75 від 01.02.2012 та Додаткової угоди № 1 від 25.01.2013 до цього договору не здійснило повної оплати за поставлений товар. Сума заборгованості ТОВ "Автопластгума" перед ТОВ "Фірма "Жако LTD" за вищевказаним договором становить 14 534 764 грн. Вказане підтверджується відповідними видатковими накладними, довіреностями на отримання товару, актом звіряння розрахунків.

24. ТОВ "Автопластгума" всупереч положенням Договору постачання № 75 від 01.02.2012 та Додаткової угоди № 1 від 25.01.2013 до цього договору не виконало своїх договірних зобов`язань у термін до 01.03.2015, а саме - не було здійснено повної оплати за поставлений товар.

25. 01.03.2015 між ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Постачальник) та ТОВ "Автопластгума" (Покупець) було укладено Договір постачання № 01/15, згідно з яким Постачальник зобов`язувався систематично поставляти і передавати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язувався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. ТОВ "Фірма "Жако LTD" на підставі вищевказаного Договору постачання № 01/15 від 01.03.2015 здійснило поставку товару ТОВ "Автопластгума" на загальну суму 20 235 256 грн. ТОВ "Автопластгума" всупереч положенням вищезазначеного договору не здійснило повної оплати за поставлений товар та має заборгованість перед ТОВ "Фірма "Жако LTD" за цим договором на загальну суму 16 132 256 грн. Зазначене підтверджується видатковими накладними, довіреностями на отримання товару, актом звіряння розрахунків.

26. Зважаючи на вищезазначене, ліквідатор наголошує, що директором товариства ОСОБА_5 отримувався товар та не виконувались грошові зобов`язання щодо оплати за поставку товарів, а наступним керівником Банкрута - ОСОБА_6 підписувались акти звірки взаєморозрахунків всупереч Статуту, чим було збільшено строки позовної давності, а банкруту нанесено значну майнову шкоду та збитки в особливо великому розмірі.

Підстава 4.

27. СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2018 щодо ТОВ "Аетерна Україна", за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

28. Досудовим розслідуванням було встановлено, що службові особи ТОВ "Аетерна Україна" з метою ухилення від сплати податків, у період 2015 - 2017 року здійснювали безтоварні господарські операції, формуючи власний податковий кредит за рахунок "ризикових" суб`єктів господарської діяльності.

29. Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено та допитано в якості свідка: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, який показав щодо непричетності до проведення фінансово-господарської діяльності Товариства та здійснення реєстрації за грошову винагороду без мети ведення фінансово-господарської діяльності; ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, який показав щодо непричетності до проведення фінансово-господарської діяльності Товариства та здійснення реєстрації за грошову винагороду без мети ведення фінансово-господарської діяльності; ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, який показав щодо непричетності до проведення фінансово-господарської діяльності Товариства та здійснення реєстрації за грошову винагороду без мети ведення фінансово-господарської діяльності.

30. Тобто, враховуючи викладене, операції ТОВ "Аетерна Україна" не мали реального товарного характеру через відсутність у підприємства трудових ресурсів, відсутність управлінського та технічного персоналу, основних засобів, транспортних засобів, що свідчить про неможливість необхідних умов для реального настання результатів фінансово-господарської діяльності.

31. Ліквідатор зазначає, що офісне приміщення ТОВ "Аетерна Україна" (єдиний учасник - ОСОБА_8 - 100% частки статутного капіталу) розташоване за адресою: вул. Богдана Хмельницького 12-Б, м. Київ. В ході проведеного обшуку за зазначеною адресою було вилучено печатки, штампи, кліше та інші предмети, серед яких були: печатки ТОВ "Логопарк" (), ООО "Тракторавтозапчасть" (ИНН ), ТОВ "Автопластгума" (), ТОВ "Фірма "Жако ЛТД" (), АТ "Київський завод гумових та латексних виробів" (), ТОВ "ТД "Автокомплект" (), ТОВ "Нирти" (), ТОВ "Київський завод гумових та латексних виробів" (), ТОВ "ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" (), ТОВ "ТД Київський завод гумових та латексних виробів" (), господарського суду міста Києва (7), Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України, ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв" (), ТОВ "Супермаркет вантажної автотехніки АВТЕК" (), ТОВ "ТД "Катран" (), ЗАТ "Автоелектроапаратура" (), ТОВ "Керуюча компанія "Яснополянська" (), документи Товариств нерезидентів, ТОВ "Логопарк", ВМД, чорнові записи, блокноти, чисті аркуші паперу з відтиском печаток та підписами.

32. Вищезазначене підтверджується ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 19.04.2018 року (№ 755/4498/18) про накладання арешту шляхом заборони розпорядження, користування майном, яке було вилучене 17.04.2018 під час обшуку за адресою офісу ТОВ "Аетерна Україна".

Підстава 5.

33. ТОВ "Фірма "Жако LTD" відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "Супермаркет вантажної автотехніки Автек" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) від 06.11.2014 набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми у розмірі 433 000 грн.

34. Відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "Супермаркет вантажної автотехніки Автек" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 30.10.2014 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 698 364,70 грн.

35. Згідно з трьохстороннім договором відступлення права вимоги, укладеним між ТОВ "Супермаркет вантажної автотехніки Автек" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 29.10.2014 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 500 000 грн.

36. На підставі трьохстороннього договору відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "Супермаркет вантажної автотехніки Автек" (Первісний кредитор) ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 09.09.2014 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 470 000 грн.

37. Відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "Супермаркет вантажної автотехніки Автек" (Первісний кредитор) ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 08.07.2014 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 805 000 грн.

38. Згідно з трьохстороннім договором відступлення права вимоги, укладеним між ТОВ "Супермаркет вантажної автотехніки Автек" (Первісний кредитор) ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 06.07.2014 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 2 001 000 грн.

39. Крім того, на підставі трьохстороннього договору відступлення права вимоги № 5, укладеного між ТОВ "ТД КЗГЛВ" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 17.02.2015 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 921 000 грн.

40. Відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги № 4, укладеного між ТОВ "ТД КЗГЛВ" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 06.02.2015 року ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 271 007,77 грн.

41. На підставі трьохстороннього договору відступлення права вимоги № 6, укладеного між ТОВ "ТД КЗГЛВ" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 23.02.2015 року ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 1 219 114,29 грн.

42. Згідно з трьохстороннім договором відступлення права вимоги № 3, укладеного між ТОВ "ТД КЗГЛВ" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 29.01.2015 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми 600 000 грн.

43. Також, відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги № 2, укладеного між ТОВ "ТД КЗГЛВ" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 23.01.2015 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми в розмірі 850 000 грн.

44. Відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги № 1, укладеного між ТОВ "ТД КЗГЛВ" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 15.12.2014 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми в розмірі 900 000 грн.

45. Згідно з трьохстороннім договором відступлення права вимоги, укладеним між ТОВ "ТД КЗГЛВ" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) 01.09.2014 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" суми в розмірі 468 787 грн.

46. ТОВ "Фірма "Жако LTD" відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги № 1-0109, укладеного між ТОВ "ТД "Катран" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" (Боржник) від 01.09.2014 набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" належного виконання грошових зобов`язань щодо оплати хімічної продукції на суму 2 665 009,76 грн за Договором № 1-2602 від 26.02.2014.

47. На підставі трьохстороннього договору відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "ТД "Катран" (Первісний кредитор), ТОВ "Фірма "Жако LTD" (Новий кредитор) та ТОВ "Автопластгума" 18.03.2015 ТОВ "Фірма "Жако LTD" набуло право вимоги від ТОВ "Автопластгума" зобов`язання в сумі 572 214,06 грн, що виникла згідно з Договором № 14/02 від 14.02.2013.

Підстава 6.

29.08.2014 між ТОВ "Автопластгума" (Орендар) та ФОП ОСОБА_8 (Орендодавець) укладено договір оренди № 16, відповідно до якого Орендодавець зобов`язувався передати Орендареві обладнання (екструдер), а Орендар зобов`язувався прийняти це обладнання в строкове платне користування та своєчасно сплачувати Орендареві орендну плату.

48. ФОП ОСОБА_8 на підставі вищевказаного договору оренди № 16 від 29 серпня 2014 року надав у строкове платне користування (оренду) обладнання (екструдер), а ТОВ "Автопластгума" зобов`язувалось сплатити надані послуги у термін до 15.06.2015, що підтверджується Актом приймання наданих послуг від 29.08.2014 відповідно до договору оренди обладнання від 29.08.2014 за № 16.

49. Однак ТOB "Автопластгума" всупереч положенням вищезазначеного договору не здійснило у термін до 15.06.2015 оплати за користування об`єктом оренди та має заборгованість перед ФОП Левицьким Р.Г. за цим договором на загальну суму 920 000 грн.

50. 03.09.2014 між ТОВ "Автопластгума" (Орендар) та ФОП Левицький Р. Г. (Орендодавець) укладено договір оренди № 17, відповідно до якого Орендодавець зобов`язувався передати Орендареві обладнання (екструдер), а Орендар зобов`язувався прийняти це обладнання в строкове платне користування та своєчасно сплачувати Орендареві орендну плату.

51. На виконання вищевказаного договору 03.09.2014 ФОП Левицьким Р.Г. надано у строкове платне користування (оренду) обладнання (екструдер), а ТОВ "Автопластгума" зобов`язувалось сплатити надані послуги в термін до 15.06.2015, що підтверджується Актом приймання наданих послуг від 03.09.2014 відповідно до договору оренди обладнання від 03.09.2014 за № 17.

52. ТОВ "Автопластгума" всупереч положенням відповідного договору не здійснило в термін до 15.06.2015 оплати за користування обладнанням (екструдером) та має заборгованість перед ФОП Левицьким Р.Г. за цим договором на загальну суму 940 000 грн.

53. 05.09.2014 між ТОВ "Автопластгума" (Орендар) та ФОП ОСОБА_8 (Орендодавець) укладено договір оренди № 18, відповідно до якого Орендодавець зобов`язувався передати Орендареві обладнання (екструдер), а Орендар зобов`язувався прийняти це обладнання в строкове платне користування та своєчасно сплачувати Орендареві орендну плату.

54. ФОП Левицький Р. Г. на підставі вищевказаного договору оренди №18 від 05 вересня 2014 року надав у строкове платне користування (оренду) обладнання (екструдер), а ТОВ "Автопластгума" зобов`язувалось оплатити надані послуги у термін до 15.06.2015, що підтверджується Актом приймання наданих послуг від 05.09.2014 відповідно до договору оренди обладнання від 05.09.2014 № 18.

55. Проте, TOB "Автопластгума" всупереч положенням вищезазначеного договору не здійснило у термін до 15.06.2015 оплати за користування об`єктом оренди та має заборгованість перед ФОП Левицьким Р.Г. за цим договором на загальну суму 960 000 грн.

56. 08.09.2014 між ТОВ "Автопластгума" (Орендар) та ФОП Левицьким Р.Г. (Орендодавець) було укладено договір оренди № 19, відповідно до якого Орендодавець зобов`язувався передати Орендареві обладнання (камери НВЧ), а Орендар зобов`язувався прийняти це обладнання в строкове платне користування та своєчасно сплачувати Орендареві орендну плату.

57. На виконання вищевказаного договору 08.09.2014 ФОП ОСОБА_8 надано у строкове платне користування (оренду) обладнання (камери НВЧ), а ТОВ "Автопластгума" зобов`язувалось оплатити надані послуги до 15.06.2015, що підтверджується Актом приймання наданих послуг від 08.09.2014 відповідно до договору оренди обладнання від 08.09.2014 за № 19.

58. ТОВ "Автопластгума" всупереч положенням відповідного договору не здійснило до 15.06.2015 оплати за користування обладнанням (екструдером) та має заборгованість перед ФОП ОСОБА_8 за цим договором на загальну суму 920 000 грн.

59. 11.09.2014 між ТОВ "Автопластгума" (Орендар) та ФОП Левицьким Р.Г. (Орендодавець) укладено договір оренди № 20, відповідно до якого Орендодавець зобов`язувався передати Орендареві обладнання (камери НВЧ), а Орендар зобов`язувався прийняти це обладнання в строкове платне користування та своєчасно сплачувати Орендареві орендну плату.

60. ФОП ОСОБА_8 на підставі вищевказаного Договору оренди № 20 від 11.09.2014 надав у строкове платне користування (оренду) обладнання (камери НВЧ), а ТОВ "Автопластгума" зобов`язувалось сплатити надані послуги до 15.06.2015, що підтверджується Актом приймання наданих послуг від 11.09.2014 відповідно до договору оренди обладнання від 11.09.2014 за № 20.

61. Однак ТОВ "Автопластгума" всупереч положенням вищезазначеного договору до 15.06.2015 не здійснило оплати за користування об`єктом оренди та має заборгованість перед ФОП Левицьким Р.Г. за цим договором на загальну суму 960 000 грн.

62. 02.10.2014 між ТОВ "Автопластгума" (Орендар) та ФОП Левицьким Р.Г. (Орендодавець) укладено Договір оренди № 25, відповідно до якого, Орендодавець зобов`язувався передати Орендареві обладнання (камери НВЧ), а Орендар зобов`язувався прийняти це обладнання в строкове платне користування та своєчасно сплачувати Орендареві орендну плату.

63. На виконання вищевказаного договору, ФОП Левицьким Р.Г. 02.10.2014 надано у строкове платне користування (оренду) обладнання (камери НВЧ), а ТОВ "Автопластгума" зобов`язувалось сплатити надані послуги до 15.06.2015, що підтверджується Актом приймання наданих послуг від 02.10.2014 відповідно до Договору оренди обладнання від 02.10.2014 № 25.

64. ТОВ "Автопластгума" всупереч положенням відповідного договору не здійснило до 15.06.2015 оплати за користування обладнанням (екструдером) та має заборгованість перед ФОП Левицьким Р.Г. за цим договором на загальну суму 960 000 грн.

65. Враховуючи вищезазначене, заборгованість Боржника перед ФОП ОСОБА_8 є не погашеною, та загальна сума становить 5 660 000 грн.

66. Вищезазначені договори оренди майна були укладені директором ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 з перевищенням повноважень, наданих йому Статутом ТОВ "Автопластгума", а саме - без згоди Загальних Зборів учасників Товариства.

Підстава 7.

67. 25.07.2014 між ФОП Боровиком Г. Й. (орендодавець) та ТОВ "Автопластгума" (орендар) був укладений договір оренди обладнання № 9.

68. Згідно з п.п. 1.1, 1.2 вказаного договору орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування обладнання - "вальци", загальною вартістю 4 200 000 грн, а також зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

69. Строк оренди складає 47 календарних місяців з дати прийняття майна, що орендується за актом приймання-передачі.

70. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, відповідно до п. 5.2 договору орендну плату за перший рік користування (з 25.07.2014 по 15.06.2015) не здійснив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у сумі 920 000 грн.

71. Ліквідатором зазначено, що за сукупністю підстав № 4, 5, 6, 7 можна встановити, що ОСОБА_8 та його помічниками ОСОБА_2, ОСОБА_1, здійснювалось нарощування кредиторської заборгованості, а за допомогою виготовлених дублікатів печаток та штампів юридичних осіб, серед яких наявна печатка Банкрута, державних органів та судів, зразків підписів та іншого, здійснювалось підроблення господарських договорів, фінансової документації та, ймовірно, офіційних державних документів (митних декларацій, судових рішень, тощо).

72. Також ліквідатор наголошує на тому, що всі ці договори щодо відступлення прав вимоги є цілком фіктивними, також фіктивними на думку ліквідатора є вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 та укладені з ним договори відносно передання в оренду боржнику майна.

Підстава 8.

73. 01.08.2013 між ТОВ "Автопластгума" (орендодавець) та ТОВ "Фірма "Жако LTD" (орендар) укладено договір оренди майнового комплексу та обладнання № 1/08/13 (надалі - Договір № 1/08/13), за умовами якого орендарю передано у строкове платне користування майновий комплекс загальною вартістю 10 785 534 грн, який належить ТОВ "Автопластгума" на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу від 27.06.2012, та обладнання загальною вартістю 5 654 780,17 грн. Склад майнового комплексу та обладнання визначено в додатку № 1 до договору.

74. Відповідно до п. 2.1 Договору № 1/08/13 орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі.

75. Згідно з п. 3.1 Договору № 1/08/13 орендна плата за весь період оренди з 01.08.2013 по 31.07.2016 становить 1 800 000 грн. з урахуванням індексації та разом з податком на додану вартість.

76. На виконання зазначеного вище договору нерухоме майно за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н, смт Сутиски, вул. Заводська 1, а також обладнання було передано ТОВ "Фірма "Жако LTD" за актом приймання-передачі від 01.08.2013.

77. Пунктом 3.2 Договору № 1/08/13 передбачено обов`язок орендаря сплатити орендодавцю суму орендної плати за весь період оренди не пізніше 31.07.2016 року.

78. Договір вступає в силу з моменту його підписання представниками сторін та діє до 31.07.2016 включно (п. 11.1 договору).

79. 21.01.2014 відповідачем сплачено орендну плату в сумі 1 800 000,00 грн, яка прийнята позивачем, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про що складено відповідний акт зарахування зустрічних однорідних вимог.

80. 20.02.2014 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 1/08/13, якою внесено зміни до положень п. 3.3 вказаного договору в частині способів сплати орендної плати.

81. 03.11.2014 сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 1/08/13, якою продовжено період оренди до 28.02.2023 року, а також, змінено розмір орендної плати за весь період оренди з 01.08.2013 року по 28.02.2023 року та визначено її в сумі 6 000 000,00 грн.

82. Пунктом 3 Додаткової угоди № 2 передбачено, що у зв`язку з вказаними змінами сторони зобов`язуються до 01.11.2015 укласти додатковий договір оренди майнового комплексу та обладнання з урахуванням договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року та додаткової угоди № 1, у якому визначити розмір орендної плати за весь період оренди (з урахуванням положень договору оренди № 1/08/13 та додаткової угоди № 1) з 01.08.2013 року по 28.02.2023 року в сумі 6 000 000,00 грн з урахуванням індексації, та разом з податком на додану вартість.

83. Згідно з п. 4 додаткової угоди № 2 з моменту підписання цієї додаткової угоди та до укладення додаткового договору у відповідності до п. 3 цієї додаткової угоди, п. 3.1 договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 чинний у наступній редакції: "Орендна плата за весь період оренди з 01.08.2013 по 28.02.2023 становить 6 000 000 грн з урахуванням індексації, та разом з податком на додану вартість".

84. Орендна плата у визначеному вище розмірі була сплачена відповідачем 12.11.2014 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується підписаним сторонами актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.11.2014 року.

85. На виконання досягнутих домовленостей 11.10.2015 року між ТОВ "Автопластгума" та ТОВ "Фірма "Жако LTD" було укладено договір оренди майнового комплексу та обладнання № 2/10/15 (надалі - Договір № 2/10/15), згідно з яким відповідачу передано у строкове платне користування майновий комплекс загальною вартістю 10 785 534 грн, який належить ТОВ "Автопластгума" на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу від 27.06.2012 року та розташований за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н, смт Сутиски, вул. Заводська 1, а також обладнання загальною вартістю 5 654 780,17 грн. Склад майнового комплексу та обладнання визначено в додатку № 1 до договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015.

86. Відповідно до п. 2.1 Договору № 2/10/15 орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але з урахуванням положень договору оренди майнового комплексу та обладнання № 1/08/13 від 01.08.2013 року та додаткової угоди № 1 від 20.02.2014 року та акта приймання-передачі майна.

87. Пунктом 3.1 Договору № 2/10/15 передбачено, що орендна плата за весь період оренди (з урахування положень договору оренди майнового комплексу та обладнання № 1/08/13 від 01.08.2013 та додаткової угоди № 1 від 20.02.2014 року) з 01.08.2013 по 28.02.2023 становить 6 000 000 грн з урахуванням індексації та разом з податком на додану вартість.

88. Договір № 2/10/15 вступає в силу з моменту його підписання представниками сторін та діє до 28.02.2023 включно.

89. Договір оренди № 2/10/15 майнового комплексу та обладнання від 11.10.2015 року було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1125.

90. Договір від імені ТОВ "Автопластгума" підписаний представником - ОСОБА_8, який діяв на підставі довіреності б/н від 20.02.2014.

91. За змістом вказаної довіреності б/н від 20.02.2014, ТОВ "Автопластгума" в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту, уповноважує громадянина України ОСОБА_8 бути представником підприємства, зокрема, у державних чи приватних нотаріусів, інших державних установах, організаціях та підприємствах усіх форм власності, для чого йому надається право, зокрема, укладати договори, в тому числі нотаріально посвідчені договори оренди та додаткові угоди до них, підписувати їх від імені товариства.

92. Отже, безпосередньо у тексті довіреності б/н від 20.02.2014, на підставі якої діяв ОСОБА_8, підписуючи від імені позивача оскаржуваний договір, вказано про те, що дана довіреність від імені юридичної особи видана директором ТОВ "Автопластгума", який діяв на підставі Статуту (тобто установчого документа, а не довіреності).

93. При цьому ліквідатор вказує, що Загальними зборами учасників ТОВ "Автопластгума" (протокол № 20/07/2015 від 20.07.2015) було прийнято рішення: визнати всі існуючі печатки ТОВ "Автопластгума" недійсними та такими, що підлягають знищенню і виготовити нову печатку ТОВ "Автопластгума" та використовувати її лише в діяльності товариства. На підставі даного протоколу було виготовлено нову печатку ТОВ "Автопластгума", а про визнання недійсними всіх печаток ТОВ "Автопластгума" було зроблено публікацію в газеті "Експрес об`ява" випуск № 29 від 31.07.2015.

94. Загальними зборами учасників ТОВ "Автопластгума" було прийнято рішення (протокол № 23/07/2015 від 23.07.2015) про: 1) Тимчасове відсторонення директора ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 від виконання повноважень директора ТОВ "Автопластгума" з 23.07.2015; 2) Призначення виконуючим обов`язки директора ТОВ "Автопластгума" Яроцького В.О. з 23.07.2015; 3) Зобов`язано ОСОБА_6 передати виконуючому обов`язки директора ТОВ "Автопластгума" Яроцькому В.О. установчі та реєстраційні документи товариства, фінансові та бухгалтерські документи товариства, кадрові та всі інші документи, що пов`язані з діяльністю товариства, а також печатку товариства, яка було визнана недійсною, в термін до 24.07.2015.

95. 31.08.2015 було зареєстровано нову редакцію статуту ТОВ "Автопластгума" у зв`язку із зміною місцезнаходження ТОВ "Автопластгума" на: пр. Героїв Сталінграда, буд. 12-Л, м. Київ, 04210, та зміною складу учасників ТОВ "Автопластгума".

96. Водночас, наявним в матеріалах справи Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.01.2017 № підтверджується, що станом на 20.02.2014 (дата видачі довіреності) ОСОБА_6 був керівником ТОВ "Автопластгума", а стосовно його обмежень щодо представництва від імені юридичної особи вказано лише: отримання кредитів, укладення договорів застави майна на суму більшу розміру статутного капіталу здійснюється за рішенням загальних зборів учасників.

97. Таким чином, довіреність б/н від 20.02.2014, видана на ім`я ОСОБА_8 від імені ТОВ "Автопластгума", підписана ОСОБА_6, який станом на момент видачі довіреності був керівником підприємства, що підтверджується відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та діяв на підставі Статуту. Будь-які посилання на те, що вказана довіреність вчинена в порядку передоручення, у тексті довіреності відсутні.

98. При цьому ліквідатор вказує, що, в зв`язку з тим, що власником частки статутного капіталу ТОВ "Фірма "Жако LTD" у розмірі 30% є ОСОБА_8 , а Директором товариства є його помічниця - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , як представником банкрута, було укладено договір оренди майнового комплексу та обладнання, що належать банкруту, з пов`язаною особою із стороною в зобов`язанні. На підставі цього договору ТОВ "Фірма "Жако LTD" отримало право надавати орендоване майно в суборенду.

99. За наявності засобів для підроблення документів (печаток та зразків підписів) ОСОБА_8 було створено штучну заборгованість ТОВ "Автопластгума" перед ТОВ "Фірма "Жако LTD" та завдяки їй в подальшому було підписано акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.11.2014.

100. Також, ліквідатором вказано, що надалі ТОВ "Фірма "Жако LTD" було укладено договори суборенди із низкою компаній, пов`язаних із ОСОБА_8 , а саме: ПрАТ "Автоелектроапаратура" () (директор якої - ОСОБА_7 був учасником та співзасновником Банкрута), ТОВ "Аетерна України" (100% частки власник ОСОБА_8 ), ТОВ "Укрсвітло", ТОВ "Автоелектроапаратура" () (учасник торгів, що запропонував ціну на аукціоні в розмірі 20 000 000 грн та не сплатив її), ТОВ "Аетерна Україна Експорт", ТОВ "Логопарк", ТОВ "ТД "Автокомплект" та інші.

101. Вищезазначені юридичні особи, отримавши через договори в суборенду майно, здійснювали господарську діяльність завдяки отриманому від Банкрута майна, чим також завдали значних збитків як банкруту, так і добросовісним кредиторам.

Підстава 9.

102. Заборгованість ТОВ "Автопластгума" зі сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету у сумі 7 273 334,37 грн (адміністративна справа № 802/1275/14-а) ТОВ "Автопластгума" було відмовлено в задоволенні позову до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 28.03.2014 № , яким визначено суму грошового зобов`язання порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД у розмірі 997 344,62 грн.

103. Згідно із заявленими вимогами податкової (розглядаючи структуру боргу) можна стверджувати, що ТОВ "Автопластгума" взагалі не здійснювалась сплата податків, зборів та інших обов`язкових платежів до бюджету.

104. Зважаючи на вищезазначене, в діях колишніх керівників Банкрута, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вбачається нанесення значної матеріальної шкоди кредитору - державі Україна в особі податкових органів та ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі.

Підстава 10.

105. 04.08.2016 Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51852249 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 у справі № 910/7128/16.

106. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.08.2016 ВП № 49925777 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження постановлено об`єднати виконавче провадження ВП № 49925777 та виконавче провадження ВП № 51852249.

107. 07.10.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області при примусовому виконанні наказу Господарського суду Вінницької області від 13.07.2015 у справі № 902/1640/14 та при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 у справі № 910/7128/16 винесено постанову про опис та арешт майна ТОВ "Автопластгума", якою описано та накладено арешт на майно боржника відповідно до переліку майна, вказаного у постанові; призначено відповідальним зберігачем майна ОСОБА_8 .

108. 18.09.2017 відбулись електронні торги з реалізації обладнання (основні засоби) у кількості 610 найменувань, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 234967) та переможцем вказаних торгів було визначено ФОП Макаренка П. Б., що підтверджується Протоколом № 286055 проведення електронних торгів від 18.09.2017 року.

109. Отримавши 20.09.2017 підписаний Протокол № 286055 про визначення позивача переможцем торгів, позивач з метою ознайомлення з придбаним на електронних торгах обладнанням перед проведенням оплати звернувся до ОСОБА_8 (зберігача майна Банкрута) з проханням допустити до обладнання, повідомивши про дату та час.

110. Позивач вказав на те, що він отримав лист від ОСОБА_8 , в якому зберігач майна повідомив позивача, що обладнання, яке було придбане позивачем на електронних торгах, не відповідає переліку обладнання, яке описане та арештоване згідно з Постановою про опис та арешт майна боржника від 07.10.2016 ВП № 51881945.

111. Крім того, зберігач майна повідомив, що наразі придбане обладнання перебуває в оренді ТОВ "Фірма "Жако Ltd".

112. Із вищезазначених підстав ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, ДП "СЕТАМ" та ТОВ "Автопластгума" про визнання недійсними електронних торгів та рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2018 по справі № 910/18865/17 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

113. Ліквідатор вказує, що на виконання вказівки ОСОБА_8 , а саме: щодо затягування процедури реалізації майна Банкрута ще в межах примусового виконання судових рішень про стягнення з ТОВ "Автопластгума" на користь АБ "Укргазбанк" та ПрАТ "КУА "Національний резерв", ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було отримано кредитні кошти в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" для прийняття участі в торгах арештованим майном через ДП «СЕТАМ» (підтвердженням пов`язаності фізичних осіб є рішення Подільського районного суду міста Києва від 10.09.2015 року по справі № 758/5939/15-ц).

114. Встановлено, що в межах зведеного виконавчого провадження № 51881945 зберігачем майна (яке перебувало в заставі АБ "Укргазбанк") був ОСОБА_8 .

115. Вищезазначені дії призвели до нанесення значної майнової шкоди кредиторам - АБ "Укргазбанк" та ПрАТ "КУА "Національний резерв", шляхом навмисного затягування процедури примусового виконання судових рішень та оскарження виконавчих дій.

Підстава 11.

116. Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000298 від 27.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за заявою ТОВ "Логопарк" (), щодо можливих шахрайських дій посадових осіб ТОВ "АЕТЕРНА Україна" (), які шахрайським шляхом, зловживаючи довірою посадових осіб ТОВ "Логопарк", під приводом здійснення постачання обладнання відповідно до Договорів № 1-1/4 та № 4 від 01.11.2017, заволоділи грошовими коштами на загальну суму 1 315 000 грн.

117. ТОВ "АЕТЕРНА Україна" в особі директора ОСОБА_8 укладено договір № 1-1/4 від 17.11.2016 з ТОВ "Логопарк" на поставку обладнання (в тому числі, в редакції Додаткової угоди № 4 від 06.07.2017 та Акту приймання-передачі / Видаткової накладної № 4 від 10.03.2017) та договір поставки обладнання № 4 від 01.11.2017, на умовах яких було поставлено, обладнання.

118. Згідно з договором № 1-1/4 від 17.11.2016 на поставку обладнання та договору поставки обладнання № 4 від 01.11.2017 року ТОВ "Логопарк" перерахувало ТОВ "АЕТЕРНА Україна" грошові кошти на загальну суму 10 044 185,64 грн. Однак ТОВ "АЕТЕРНА Україна" не виконало своїх договірних зобов`язань та привласнило частину обладнання, за яке ТОВ "Логопарк" перерахувало кошти.

119. ТОВ "Логопарк", маючи договори купівлі-продажу обладнання з ТОВ "АЕТЕРНА Україна", з метою отримання прибутку уклало договір оренди зазначеного обладнання з ТОВ "ТД "Автокомплект" (). ТОВ "ТД "Автокомплект" мало намір використовувати це обладнання в своїй господарській діяльності.

120. 16.08.2017 між ТОВ "ТД "Автокомплект" та ТОВ "Фірма "ЖАКО LTD" () в особі директора ОСОБА_2 (адреса приписки: Харківське шосе, 168Е, кв. 231, м. Київ, 02091 ( НОМЕР_1 )) укладено Договір суборенди приміщення № 16/08, де повинна здійснюватися господарська діяльність ТОВ "ТД "Автокомплект", згідно з яким ТОВ "Фірма "ЖАКО LTD" передає в тимчасове платне користування об`єкт оренди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виробничі та побутові приміщення загальною площею 2 421,5 кв. м. для розміщення обладнання для виробництва запчастин.

121. ТОВ "Фірма "Жако Ltd" та ТОВ "Аетерна Україна" є пов`язаними особами, оскільки ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ) є учасником ТОВ "Фірма "Жако Ltd" (30% статутного капіталу), та одночасно є директором та єдиним учасником ТОВ "Аетерна Україна" (100% статутного капіталу).

122. Ліквідатор зазначає, що 03.12.2018 та 15.01.2019 у зв`язку зі зміною адреси розташування виробничих потужностей ТОВ "ТД "Автокомплект" мав намір вивезти встановлене майно з території об`єкта оренди, проте в цьому було відмовлено, а працівників на територію об`єкта оренди було не допущено, про що складено Акт № 1 від 03.12.2018 та Акт № 2 від 15.01.2019 (про недопуск працівників орендаря до робочих місць та перешкоджання вивезенню обладнання для виробництва запчастин на іншу територію). Представники орендодавця (ТОВ "Фірма "ЖАКО LTD") відмовилися від підписання даного Акту.

123. 26.03.2019 директор ТОВ "ТД "Автокомплект" звернувся з вимогою про узгодження вивезення обладнання з орендованої території до директора ТОВ "Фірма "ЖАКО LTD", про що повідомив ТОВ "Логопарк", як власника обладнання.

124. З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин кримінального правопорушення, обладнання для виробництва запчастин, яке належить ТОВ "Логопарк", на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка І.В. від 27.02.2020 (справа № 127/4980/20) про надання дозволу на проведення обшуку нежитлових приміщень майнового комплексу загальною площею 25346,9 кв. м, розташованого за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Сутиски, вул. Заводська, буд. 1. 11.03.2020 проведено зазначену слідчу дію. В ході обшуку інструментального цеху виявлено обладнання за відсутності заводського номеру, зі слідами від пошкодження відповідної таблички, що підтверджується протоколом обшуку від 11.03.2020.

Підстава 12.

125. 04.12.2018 за результатами розгляду листа щодо переміщення обладнання, яке належить ТОВ "ТД "Автокомплект", ліквідатором ТОВ "Автопластгума" надано відповідь, що з метою виконання умов Закону про банкрутство та з метою забезпечення збереження майна Банкрута, а також надання згоди на вивезення майна, що належить ТОВ "ТД "Автокомплект", із проханням надати в стислий строк: - належним чином засвідчену копію Договору суборенди приміщень за адресою: АДРЕСА_1 ; - перелік майна, яке належить ТОВ "ТД "Автокомплект" та знаходиться на території орендованого майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ; - документи, що підтверджують право власності на зазначене обладнання (договори купівлі-продажу, оренди, податкові накладні, акти внесення обладнання на територію Банкрута, тощо).

126. Ліквідатором було отримано відповідь та первинні документи щодо отримання приміщень в користування, придбання обладнання, та поетапним планом вивозу обладнання. На що ліквідатором було надано згоду на вивезення обладнання, окрім спірного, оскільки під час інвентаризації майна було виявлено пошкодження табличок із зазначенням моделі та серійного номеру.

127. Дане спірне обладнання перебуває в переліку рухомого майна, що перебувало в заставі АБ "Укргазбанк".

128. Ліквідатор вважає, що за сукупністю підстав № 11 та № 12, встановлено, що ОСОБА_8 було здійснено пошкодження табличок із зазначенням моделі та серійного номеру рухомого майна ТОВ "Автопластгума", яке перебувало в заставі АБ "Укргазбанк" та було отримано ТОВ "Аетерна Україна" в суборенду від ТОВ "Фірма "Жако LTD". Пошкоджене рухоме майно було перефарбовано та продано ТОВ "ТД "Автокомплект", яке в подальшому було передано на ТОВ "Логопарк" для здійснення господарської діяльності.

129. Зважаючи на вищезазначене, на думку ліквідатора, в діях ОСОБА_8 вбачається нанесення матеріальної шкоди Банкруту та кредиторам.

Підстава 13.

130. 30.05.2014 між ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" та ТОВ "Автопластгума" в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 16/12 від 27.06.2012 укладено договір застави, за умовами якого ТОВ "Автопластгума" передав ПАТ "КБ "Експобанк" в заставу належне на праві власності майно (обладнання), а саме:

- каландар 5-ти валковий "Бузулук";

- лінія по виробництву автопрофілів Bergstoff Gmgh;

- машина для плоского ламінування GVD/D C-S-85;

- технологічна лінія по виробництву шумооблицювального матеріалу "Нічіорі";

- машина перфораційна D-75/125.

131. Відповідно до пункту 1.1 Договору застави від 30.05.2014 предмет застави має зберігатися за адресою: АДРЕСА_1 .

132. 07.10.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Вінницькій області Калинчуком С.І. при примусовому виконанні доручення № 51881945/17, виданого керівником виконавчої групи ОСОБА_10 у зведеному виконавчому провадженні № 51881945 про стягнення коштів з ТОВ "Автопластгума". Складено Акт державного виконавця про неможливість проведення опису та арешту частини заставного майна Банку у зв`язку з його відсутністю за адресою зберігання: АДРЕСА_1 .

133. За фактом відчуження/приховування заставного майна Банку, 26.09.2017 за вих. № 138-87/17 на адресу начальника Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення.

134. Окрім того, правоохоронними органами України порушено кримінальне провадження за фактом зловживання службовим становищем ОСОБА_6 (колишній директор Банкрута) та заволодіння майном ТОВ "Автопластгума" (в тому числі майном, що знаходиться в заставі АБ "Укргазбанк"), про що внесено відповідний запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075.

135. Ліквідатор банкрута зазначає, що в матеріалах кримінального провадження №0000075 наявні протоколи допита ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , згідно з якими встановлено факт вивезення ОСОБА_8 вантажним автомобілем, за кермом якої знаходився ОСОБА_1 , китайської лінії по виробництву автопрофілів.

136. Зважаючи на вищезазначене, та беручи до уваги, що зберігачем майна Боржника в рамках примусового виконання судових рішень за зведеним виконавчим провадженням № 51881945 є ОСОБА_8 , відсутність вищезазначеного рухомого майна ТОВ "Автопластгума", яке перебуває в заставі АТ "Укргазбанк" (правонаступник ПАТ "КБ "Експобанк"), наявний прямий факт нанесення значної майнової шкоди Банкруту та державі в особі АТ "Укргазбанк".

Підстава 14.

137. До початку вчинення ПрАТ "Національний резерв" дій щодо заміни керівника боржника, визнання вчинених товариством невигідних правочинів недійсним, спроби відновлення діяльності та первинної документації корпоративними власниками ОСОБА_11 (бізнес партнер ОСОБА_8 ), ОСОБА_3 (чоловік доньки ОСОБА_12 ) не прийнято (здійснено) жодного управлінського рішення щодо наявного майнового стану боржника або надано згоду на вчинення значного правочину.

138. При цьому ліквідатор стверджує, що наявні родинні та бізнес зв`язки учасників боржника з реальним власником бізнесу ОСОБА_8 та свідому бездіяльність номінальних учасників, необхідно покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута і на його колишніх учасників.

Підстава 15.

139. Під час процедури реалізації майна Банкрута, а саме: проведення другого повторного аукціону з реалізації майна за лотом № UA-PS-2020-09-29-000065-1, що забезпечує вимоги АТ "Укргазбанк", ТОВ "Автоелектроапаратура" () було здійснено ставку (запропоновано найвищу ціну) в розмірі 20 000 000 грн.

140. 23.10.2020 листом 01-21/551 ліквідатором було повідомлено ТОВ "Електронні Торги України" щодо визнання вищезазначеного аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з несплатою переможцем аукціону запропонованої ціни лоту.

141. 16.10.2020 ТОВ "Хімтехпласт" та ТОВ "Грін Енерджі Вінниця" були подані клопотання про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви шляхом заборони вчиняти дії.

142. 22.10.2020 ухвалою суду першої інстанції по справі № 910/21049/17 у задоволенні клопотання ТОВ "Хімтехпласт" про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви відмовлено повністю.

143. 26.10.2020 від ТОВ "Грін Енерджі Вінниця" надійшла заява про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/21049/17 про банкрутство ТОВ "Автопластгума" та ухвалою суду від 29.10.2020 прийнято до провадження і призначено до розгляду.

144. 07.04.2021 ухвалою суду першої інстанції від по справі № 910/21049/17 (910/16453/20) відмовлено повністю в задоволенні заяви ТОВ "рін Енерджі Вінниця" про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/21049/17.

145. ТОВ "Хімтехпласт" () зареєстроване за адресою: 03040, м. Київ, вул. Бурмистенка, будинок 13, офіс 27, а єдиним власником частки в розмірі 100% статутного капіталу товариства є ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ).

146. При цьому ліквідатор наголошує, що вчинені за попередньою змовою дії вищезазначених юридичних осіб, підконтрольних ОСОБА_1 здійснили навмисну спробу затягування процедури банкрутства.

Підстава 16.

147. ТОВ "Фірма "Жако LTD" під час спроби провести незаконно скликаний кредитором комітет кредиторів за адресою офісу ліквідатора банкрута забезпечило участь представника кредитора - ООО "ТРАКТОРАВТОЗАПЧАСТЬ".

148. Однак, в ході встановлення осіб, які прибули та почали перешкоджати діяльності арбітражного керуючого, було виявлено підроблення офіційних документів (довіреності) з боку представника кредитора - ООО "ТРАКТОРАВТОЗАПЧАСТЬ".

149. Згідно з відкритими даними в мережі Інтернет та реєстру юридичних осіб Російської Федерації було виявлено , що Довіреність № 17 від 26.03.2021 видана ОСОБА_13 , як представнику кредитора, підписана не діючим директором товариства.

150. Отже даний факт, ліквідатором вважається як підробка офіційних документів ТОВ "Фірма "Жако LTD" безпосередньо ОСОБА_8 , а у подальшому - спробою ввести суд в оману та інших кредиторів.

Підстава 17.

151. Одноосібним власником ТОВ "Аетерна Україна" ОСОБА_8 було прийнято рішення про створення шляхом виділу з ТОВ "Аетерна Україна" нового товариства - ТОВ "Аетерна Україна Експорт". Відповідно до Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань обидва товариства зареєстровані в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_4 і засновником (власником) обох товариств є ОСОБА_8 .

152. Ліквідатор банкрута зазначає, що згідно з вищезазначеним, частина майнових активів, що перебували у власності ТОВ " Аетерна Україна", були виведені його учасниками на правонаступника ТОВ " Аетерна Україна Експорт".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

153. 05.10.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/21049/17 задоволено повністю заяву ліквідатора банкрута про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Автопластгума". Стягнуто 126 923 328,37 грн солідарно з наступних осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

154. Місцевий суд, приймаючи рішення, прийшов до висновку щодо наявності підстав для покладання субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням до банкрутства на визначених ліквідатором осіб, оскільки: по-перше, саме з вини цих осіб боржника доведено до банкрутства; по-друге, дії зазначених осіб були в дійсності направлені на виведення майнового активу боржника, що об`єктивно зменшило платоспроможність або стало причиною неплатоспроможності боржника, а в подальшому після визнання боржника банкрутом унеможливило формування ліквідаційної маси банкрута і, відповідно, задоволення вимог кредиторів; по-третє, дії останніх перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із обставинами доведення боржника та неможливістю задовольнити кредиторські вимоги у межах справи про банкрутство за рахунок майна боржника.

155. 11.11.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/21049/17 виправлено описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.10.2022, а саме, замість: " ОСОБА_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , паспортні дані та РНОКПП невідомі); ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , паспортні дані та РНОКПП невідомі); ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспортні дані та РНОКПП невідомі)", читати: " ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданий 3201, дата видачі 15.05.2015; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ); ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , серія та номер паспорту не відомі); ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 )".

156. 16.11.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/21049/17 задоволено частково клопотання ліквідатора банкрута про виправлення описки в наказах. Виправлено описку в трьох наказах від 05.10.2022 у справі №910/21049/17, а саме, замість: " ОСОБА_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , паспортні дані та РНОКПП невідомі); ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , паспортні дані та РНОКПП невідомі); ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспортні дані та РНОКПП невідомі)", читати " ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ); ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , серія та номер паспорту не відомі); ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 )". Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_9 про виправлення описки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/21049/17. Виправлено описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 11.11.2022 у справі №910/21049/17, а саме, замість: " ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданий 3201, дата видачі 15.05.2015; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 )", читати: " ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 )".

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

157. 15.03.2023 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційні скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 та апеляційні скарги ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2022 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 у справі № 910/21049/17 задоволено. Ухвали Господарського суду міста Києва від 05.10.2022, від 11.11.2022 та від 16.11.2022 у справі № 910/21049/17 скасовано з прийняттям нового рішення - про відмову у задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності.

158. Апеляційний господарський суд вказав, що всі доводи ліквідатора фактично зводяться до того, що ОСОБА_8 є реальним власником бізнесу та особа, яка своїми діями та за допомогою колишнього керівництва боржника ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) та його засновників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ) дружніх та пов`язаних осіб ( ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) вчиняла дії щодо відчуження активів боржника, укладання фіктивних договорів та нарощування безпідставної кредиторської заборгованості, тощо, які призвели до доведення останнього до банкрутства. При цьому, жодними належними доказами, окрім припущень ліквідатора ці обставини не підтверджені. Більш того ліквідатором не доведено, що винні дії саме ОСОБА_12 призвели до банкрутства боржника.

159. Судом апеляційної інстанції враховано, що господарська діяльність банкрута перетиналась з господарською діяльністю самого ОСОБА_12 та підприємствами в яких він має певні частки корпоративних прав, однак доказів того, що саме в зв`язку з такою діяльністю боржник був доведений до банкрутства не надано, як і доказів на підтвердження того, що правоохоронними органами завершено слідство та встановлені обставини на які він посилається в поданій заяві.

160. Щодо ОСОБА_9 ліквідатором жодними доказами не підтверджені обставини, що вказана особа є основним бізнес-партнером ОСОБА_8 і в зговорі з ним наніс банкруту та кредиторам значну майнову шкоду.

161. Щодо ОСОБА_2 ліквідатором не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх доводів.

162. Щодо вимог до ОСОБА_1 ліквідатором не надано належних доказів на підтвердження наведених в заяві обставин та не доведено яким чином участь ОСОБА_1 в аукціоні щодо продажу майна боржника призвела до банкрутства останнього та яким чином процедура продажу майна боржника в справі про його банкрутство та дії будь-яких осіб в цій процедурі, пов`язана з доведенням його до банкрутства.

163. Разом з тим, судом апеляційної інстанції зауважено, що вказані особи не є засновниками (учасниками, акціонерами) боржника, "заінтересованими особами стосовно боржника", "пов`язаними особами", "кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами)" боржника, а ліквідатором не доведено що вони мають змогу іншим чином визначати та впливати на поведінку боржника.

164. Щодо притягнення до субсидіарної відповідальності керівників боржника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд, не спростовуючи наявності в діях керівників боржника дій, які підпадають під визначені Верховним Судом критерії дій за наслідками яких можна вести мову про притягнення керівництва боржника до субсидіарної відповідальності, звернув увагу на те, що з 23.07.2015 і до порушення провадження по справі про банкрутство 20.12.2017 в.о. керівника боржника був ОСОБА_14 . Пояснень та доказів підстав не проведення аналізу фінансового господарської діяльності боржника за останні три роки його діяльності за керівництва ОСОБА_14 ліквідатором не зазначено. Ліквідатором не встановлено та не підтверджено належними доказами період, коли боржник втратив платоспроможність, дії, вчинені щодо боржника, який вже перебуває у стані неплатоспроможності, не можуть бути кваліфіковані як доведення до банкрутства, оскільки на час вчинення таких дій боржник вже перебуває у неплатоспроможному стані.

165. Висуваючи свої вимоги до засновників боржника ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ліквідатор наголошує на їх бездіяльності та нездійсненні належного контролю за керівництвом боржника, що є підставою для притягнення їх до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника. При цьому, ліквідатор незрозумілим чином не обґрунтовує підстав незалучення до субсидіарної відповідальності ще одного засновника боржника ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв", який був засновником боржника, як в період 2011-2015 року, так і станом на день розгляду заяви ліквідатора.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи касаційної скарги ліквідатора ТОВ "Автопластгума" - арбітражного керуючого Усачова О. М.

166. 17.04.2023 ліквідатором ТОВ "Автопластгума" - арбітражним керуючим Усачовим О. М. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 та залишити в силі ухвали Господарського суду міста Києва від 05.10.2022, від 11.10.2022, від 16.10.2022 у справі № 910/21049/17.

167. На думку скаржника, Північним апеляційним господарським судом було застосовано норму права без урахування жодних висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах: від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі №927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17, від 10.06.2021усправі № 5023/2837/11, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16 та порушено норми матеріального та процесуального права.

168. Ліквідатор наголошує, що судом апеляційної інстанції не дотримано принципів господарського судочинства, ст. 75 ГПК України щодо преюдиційності та оцінки доказів, недотримано сформованої судової практики за принципом "з багатьох в єдину" за принципом "зняття корпоративної вуалі", не здійснено детальний аналіз доводів ліквідатора щодо підстав покладення на визначених осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства.

169. Ліквідатор вважає, що в розумінні норм ЦК України, КУзПБ та ГПК України ОСОБА_14 є особою, права якої порушуються під час розгляду поданої ліквідатором ТОВ "Автопластгума" заяви про покладання відповідальності. Однак, судом апеляційної інстанції не було досліджено заперечення ОСОБА_14 на апеляційні скарги.

170. Ліквідатор вказує, що судове засідання суду апеляційної інстанції 15.03.2023 відбулось із порушенням Розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 3 від 18.07.2023 "Про порядок дій при оголошенні повітряної тривоги" та розпорядку (графіку) судових засідань. Вказує, що під час судового засідання, майже на самому його початку, було оголошено повітряну тривогу, однак судом не було оголошено перерву в судовому засіданні та не забезпечено заходів безпеки.

Б. Доводи касаційної скарги ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв"

171. 13.04.2023 ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 повністю та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/21049/17.

172. Приймаючи оскаржувану постанову судом не враховані висновки зазначені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у спразі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17, від 22.04.2021 щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.

173. Скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції не враховано, що директор ОСОБА_6 не передав виконуючому обов`язки директора ОСОБА_14 печатку та документи товариства, що призвело до неможливості ефективної роботи товариства.

174. Також, на думку скаржника, укладення директором ОСОБА_6 договорів відступлення прав вимоги з ТОВ "Лого парк" та ТОВ ТД "Київський завод гумових та латексних виробів" з перевищенням повноважень, без згоди загальних зборів та всупереч економічним інтересам ТОВ "Автопластгума" з використанням механізму дроблення на декілька менших за сумою договорів з метою обходу обмежень щодо укладення директором договорів без згоди загальних зборів учасників товариства свідчить про наявність елементів умислу та змови учасників даних правочинів під час їх укладення, що призвело до завдання майнових збитків ТОВ "Автопластгума" та доведення ТОВ "Автопластгума" до банкрутства.

175. При цьому, скаржник вказує, що з апеляційної скарги ОСОБА_9 стало відомо про наявність ще ряду договорів відступлення прав вимоги за участі ТОВ "Лого парк", ТОВ "Автопластгума" та ТОВ "Астерх".

176. Крім того, скаржник, посилаючись на низку кримінальних проваджень, вказує, що директор ОСОБА_6 у змові з ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем заволодів майном, що перебуває в заставі ПАТ АБ "Укргазбанк" та яке було одним з основних активів боржника, чим завдано збитки та доведено до банкрутства.

177. ПАТ "КУА "Національний резерв" також стверджує, що ОСОБА_8 у змові із директором ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 вчинив дії, щодо укладення Договору оренди №2/10/15 з ТОВ "Фірма "ЖАКО ЛТД" майнового комплексу від 11.10.2015, внаслідок чого, основний актив ТОВ "Автопластгума" - майновий комплекс загальною вартістю 10 783 534 грн та обладнання загальною вартістю 5 654 780,17 грн за адресою: АДРЕСА_1 , були виведено з під контролю боржника та передано в користування ТОВ "Фірма "ЖАКО ЛТД", яка є підконтрольною ОСОБА_8 , що призвело до стійкої фінансової неспроможності та банкрутства ТОВ "Автопластгума". При цьому, орендна плата по вказаному договору оренди не була сплачена на користь ТОВ "Автопластгума" грошовими коштами, а була зарахована шляхом зарахування зустрічних однорідних грошових вимог.

178. Скаржник також вказує про наявність підстав вважати про використання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 печаток, вилучених під час обшуку ТОВ "Аетерна", в протиправній господарській діяльності.

179. ПАТ "КУА "Національний резерв" вказує, що згідно з Договором зберігання цінних паперів від 12.09.2014 ТОВ "Автопластгума" передало на зберігання цінні папери (векселі), які ТОВ "Автопластгума" в особі директора ОСОБА_6 отримав із зберігання в ПАТ "Банк "Контракт" на підставі підробленого акту приймання-передачі цінних паперів, про що скаржник звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення. З наведених обставин, скаржник стверджує про протиправні дії директора ОСОБА_6 направлені на завдання майнової шкоди боржнику, що призвело до стійкої фінансової неспроможності та банкрутства.

180. Крім того, скаржник вказує, що йому стало відомо про наявність Договору поставки від 01.03.2015 укладеного боржником із перевищенням повноважень з ТОВ "Фірма "ЖАКО ЛТД", який на думку скаржника, є фіктивним та ставить під сумнів отримання ТОВ "Автопластгума" продукції по ньому.

В. Доводи касаційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк"

181. 18.04.2023 ПАТ АБ "Укргазбанк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 та залишити в силі ухвали Господарського суду міста Києва від 05.10.2022, від 11.11.2022, від 16.11.2022 у справі № 910/21049/17.

182. Скаржник стверджує про неврахування апеляційним судом висновків викладених у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від, від 30.10.2019 у справі № 906/904/16, від 17.06.2020 у справі № 923/590/18, від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, ВС від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18, від 28.07.2021 у справі № 910/12955/20, від 14.09.2021 у справі № 910/11371/18, від 21.07.2021 у справі № 910/12930/18 та від 09.12.2020 у справі № 916/313/20, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах з регулювання питання субсидіарної відповідальності посадових осіб боржника та його засновників як за ст. 61 Кодекс України з процедур банкрутства, так і за ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

183. Банк вказує, що ТОВ "Автопластгума" було власником нерухомого та рухомого майна, зокрема, 999/1000 майнового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлові будівлі та споруди загальною площею 625,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_7 ; основні засоби за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Сутиски, вул. Заводська, 1, яке перебувало під обтяженням (іпотека, застава) ПАТ АБ "Укргазбанк".

184. За доводом Банку, відсторонений від посади директора ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 не передав виконуючому обов`язки директора ОСОБА_14 майно, яке належить боржнику та не повідомив про його місце знаходження. Банк стверджує, що ОСОБА_6 у змові з ОСОБА_8 , вчинили дії щодо заволодів майном ТОВ "Автопластгума", яке перебувало в заставі ПАТ АБ "Укргазбанк", що призвело до завдання майнових збитків кредитору.

185. За доводом Банку, в діях ОСОБА_8 та директора ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 , щодо укладення Договору оренди №2/10/15 майнового комплексу від 11.10.2015 вбачаються неправомірні дії, ув`язку з тим, що орендна плата по вказаному договору оренди грошовими коштами сплачена на користь боржника не була, а була зарахована шляхом зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, внаслідок чого, основний актив боржникам (майновий комплекс) та обладнання за адресою: АДРЕСА_1 , були виведено з під контролю ТОВ "Автопластгума" та передано в користування ТОВ "Фірма "ЖАКО ЛТД", яка с підконтрольною ОСОБА_8 .

186. Крім того, скаржник вказує, що відсторонений від виконання своїх повноважень директор ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 не передав виконуючому обов`язки директора ОСОБА_14 печатку та установчі документи товариства, неправомірні та бездіяльні дії ОСОБА_6 унеможливили ефективну роботу ТОВ "Автопластгума", а докази та заперечення ОСОБА_14 судом апеляційної інстанції взагалі не були досліджені.

187. Банк стверджує про неправомірне та безоплатне укладення ряду договорів про відступлення права вимоги, які були підписані ОСОБА_6 , які в подальшому у судових справах № 910/32074/15 та № 910/4606/16 були визнані недійсними. ТОВ "Автопластгума" не отримало кошти від боржника - ВАТ "Мінський тракторний завод", що призвело до завдання майнових збитків, фінансової неспроможності та банкрутства боржника.

188. ПАТ АБ "Укргазбанк" стверджує, що дії відповідачів були в дійсності направлені на виведення майнового активу ТОВ "Автопластгума", в тому числі майна, що перебуває в заставі АТ "Укргазбанк", що об`єктивно зменшило платоспроможність або стало причиною неплатоспроможності ТОВ "Автопластгума", а в подальшому після визнання боржника банкрутом унеможливило формування ліквідаційної маси банкрута і, відповідно, задоволення вимог кредиторів.

Б. Доводи, викладені у відзивах на касаційну скаргу

189. 09.06.2023 до Верховного Суду надійшли пояснення ОСОБА_14 , в яких він просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, стверджуючи про наявність підстав для покладення на відповідачів субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства. При цьому, вказує, що відповідачі не надавали змістовні та обґрунтовані пояснення щодо відсутності своєї вини в доведенні ТОВ "Автопластгума" до банкрутства та щодо покладеної на них субсидіарної відповідальності, натомість намагаються перекласти відповідальність на інших осіб, в тому числі на ОСОБА_14 чим порушують його права.

190. 16.06.2023 арбітражним керуючим Усачовим О. М. подано клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи та врахувати надані ОСОБА_14 пояснення.

191. 19.06.2023 від ОСОБА_8 до Верховного Суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні касаційних скарг, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. При цьому, вказує, що неотримання ліквідатором документів та неможливість здійснення аналізу всієї фінансово-господарської діяльності банкрута не може мати наслідком безпідставне перекладення субсидіарної відповідальності на певних осіб за певні діяння. Відповідач стверджує, що ОСОБА_8 не є ні засновником, ні учасником боржника, законодавство не відносить його до третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, а в матеріалах справи відсутні дакази, що доводять можливість для ОСОБА_8 давати обов`язкові для ТОВ "Автопластгума" вказівки або іншим чином впливати на дії боржника.

192. 19.06.2023 від ОСОБА_6 до Верховного Суду також надійшов відзив, в якому просить залишити без задоволення касаційні скарги, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на правильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

193. 20.06.2023 надійшов відзив ОСОБА_4 , в якому наведено прохання залишити касаційні скарги без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у притягненні до субсидіарної відповідальності ОСОБА_4 - без змін як законну та обґрунтовану, стверджуючи, що стосовно відповідача ОСОБА_9 ні заява ліквідатора, ні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів; ОСОБА_4 не є суб`єктом, на якого може бути покладено субсидіарну відповідальність .

194. 21.06.2023 від ОСОБА_5 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить Суд відмовити в задоволенні касаційних скарг, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. Вказує, що не дивлячись на те, що ОСОБА_5 може бути суб`єктом правопорушення щодо доведення до банкрутства юридичної особи як колишній керівник, судом апеляційної інстанції встановлено відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю ОСОБА_5 як керівника та банкрутством ТОВ "Автопластгума", водночас з урахуванням необ`єктивного вибіркового зазначення суб`єктів, на яких ліквідатор вирішив покласти субсидіарну відповідальність.

195. 22.06.2023 від ОСОБА_3 до Верховного Суду надійшов відзив, в якому просить залишити касаційні скарги без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю ОСОБА_3 як учасника боржника та доведенням ТОВ "Автопластгума" до банкрутства.

196. 22.06.2023 від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому, посилаючись на відсутність підстав для притягнення його до субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства, просить Суд відмовити в задоволенні касаційних скарг та залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін.

197. 23.06.2023 ОСОБА_9 до Верховного Суду подано клопотання, в якому просить не долучати до матеріалів справи пояснення ОСОБА_14 та не брати їх до уваги, а також надати правову оцінку спробам ОСОБА_14 маніпулювати своїм статусом колишнього керівника боржника.

198. 30.06.2023 від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вона, посилаючись на відсутність підстав для притягнення її до субсидіарної відповідальності у цій справі, просить Суд залишити касаційні скарги без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

199. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

200. Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання наявності чи відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

201. Оцінивши доводи касаційних скарг та відзивів, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

202. Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

203. Отже одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

204. Тому створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок.

205. Одним із юридичних механізмів досягнення таких гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини "пронизування корпоративної вуалі" (piercing the veil of corporation) згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.

206. У чинному КУзПБ доктрина "пронизування корпоративної вуалі" знайшла своє втілення в інститутах солідарної відповідальності керівника боржника (частина шоста статті 34 КУзПБ) та субсидіарної відповідальності керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб (частина друга статті 61 КУзПБ від 21.10.2019 (частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), які можливо реалізувати в межах справ про банкрутство юридичних осіб (див. постанову Верховного Суду від 03.11.2022 у справі № 908/2694/20).

207. Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ (в редакції на час звернення ліквідатором із заявою) під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

208. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).

209. Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

210. Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

211. Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували таку особу як прикриття ("вуаль") для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.

212. Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

213. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника; об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів; суб`єктами правопорушення є особи визначені частиною другою статті 61 КУзПБ; суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

214. Тлумачення положень частини другої статті 61 КУзПБ із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.

215. До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої статті 61 КУзПБ відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи (див. висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

216. Законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

217. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17.

218. Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності. Тобто до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; - використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо.

Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

219. Тлумачення частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), частини другої статті 61 КУзПБ (від 21.10.2019) свідчить про відсутність заборони для покладення субсидіарної відповідальності на суб`єктів відповідальності, якщо на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство їх повноваження припинились. Час, що минув з дати припинення повноважень суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на встановлення складу об`єктивної сторони правопорушення, однак має враховуватися судами поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності (зокрема, встановлення обставин щодо можливості усунення таких негативних наслідків іншими посадовими особами боржника, які були наділені управлінськими функціями щодо боржника після припинення повноважень суб`єкта відповідальності, однак не вчинили належних дій з усунення негативних наслідків).

220. Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

221. Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), частини другої статті 61 КУзПБ (від 21.10.2019) та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (див. висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17).

222. Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

223. Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутства боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками (див. постанови Верховного Суду від 09.12.2021 у справі № 916/313/20, від 02.08.2022 у справі № 908/314/18).

224. Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої поведінки (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

225. Колегія суддів також звертається до висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 927/219/20 відповідно до якого, спеціальними умовами для субсидіарної відповідальності за дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності, окрім вини, є наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності.

226. Заява ліквідатора Усачова О. М. про покладення субсидіарної відповідальності у цій справі обґрунтована тим, що ОСОБА_8 є реальним власником бізнесу та своїми діями й за допомогою колишніх керівників боржника ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) та його засновників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ), а також дружніх та пов`язаних осіб ( ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) вчиняв дії щодо відчуження активів боржника, укладання фіктивних договорів та нарощування безпідставної кредиторської заборгованості, тощо, які призвели до доведення ТОВ "Автопластгума" до банкрутства.

227. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви ліквідатора дійшов висновку про її доведеність та наявність підстав для задоволення.

228. Апеляційний господарський суд, переглядаючи справу, дійшов протилежних висновків про не доведення ліквідатором вказаних в заяві підстав.

229. Відносно посилань касаційної скарги ліквідатора про невідповідність висновків суду апеляційної інстанції практиці Верховного Суду, колегія суддів звертає увагу, що в силу статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції переглядає прийняті судові рішення в розрізі порушення конкретної норми права відносно досліджених/недосліджених/неправильно досліджених доказів, не досліджуючи при цьому фактичні обставини справи. Посилання скаржника на неврахування апеляційним господарським судом постанов Верховного Суду, суд касаційної інстанції не може належно розглянути, оскільки це вимагає, перш за все від скаржника, розкриття в розрізі кожної конкретної справи, посилання на які містяться у касаційній скарзі, порядку застосування певної норми права, яка, на відміну від нинішньої справи, застосовувалася у іншій спосіб. Водночас, фактично касаційна скарга ліквідатора містить в собі посилання на неправильне застосування норми статті 75 ГПК України "Підстави звільнення від доказування", не зазначаючи який факт з якого преюдиційного судового рішення було взято до уваги судом першої інстанції і не взято судом апеляційної інстанції.

230. Аргументи касаційної скарги ліквідатора Усачова О. М. та ПАТ АБ "Укргазбанк" щодо не дослідження заперечень та пояснень ОСОБА_14 також слід розглядати у сенсі того, що на скаржникові лежить обов`язок довести суду касаційної інстанції, що нерозглянутий довід має суттєве значення і може вплинути на прийняте судом апеляційної інстанції судове рішення.

231. Верховний Суд звертає увагу, що принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення Суду у справах Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014, Богатова проти України, № 5231/04, від 07.10.2010).

232. Крім цього, Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини також неодноразово вказував, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (справа "Трофимчук проти України" від 28.10.2010).

233. Однак ліквідатор та Банк не вказують, який саме доречний та важливий довід ОСОБА_14 та такий, що вплинув би на прийняття рішення у справі, не було досліджено судами. Суд також враховує, що стверджуючи в касаційній скарзі про те, що ОСОБА_14 є особою чиї права порушуються під час розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності Усачов О. М. , не вказував про необхідність залучення цієї особи учасником справи.

234. Доводи ліквідатора про порушення порядку проведення судового засідання за умови надання можливості учасниками висловитися не становить, на думку суду касаційної інстанції, такого порушення, яке б могло потягнути за собою скасування прийнятого судом апеляційної інстанції рішення лише з цієї підстави, а тому такий довід Суд відхиляє.

235. ПАТ "КУА "Національний резерв" та ПАТ АБ "Укргазбанк" в касаційних скаргах стверджують, що судом апеляційної інстанції не враховано, що директор ОСОБА_6 не передав виконуючому обов`язки директора ОСОБА_14 печатку та документи товариства, що призвело до неможливості ефективної роботи товариства.

236. Верховний Суд зауважує, що у силу частин третьої, п`ятої статті 65 Господарського кодексу України (в редакції на час перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_14 на посаді керівника боржника) для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами

237. У силу частини першої статті 71 Господарського кодексу України облік і звітність підприємства здійснюються відповідно до вимог статті 19 цього Кодексу та інших нормативно-правових актів. Відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015, які набули чинності 10.07.2015, ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (п.1. Розділу І); відповідальність за організацію діловодства та архівної справи несе керівник установи (п.6. Розділу І).

238. Таким чином, Верховний Суд доходить висновку, що не передача у належний спосіб/незабезпечення передачі архіву підприємства, за загальним правилом, мають кваліфікуватися як дії колишнього керівника, спрямовані на утруднення діяльності нового керівника, у тому числі з метою створення перешкод у здійсненні аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства.

239. Разом з тим, з касаційних скарг ПАТ "КУА "Національний резерв" та ПАТ АБ "Укргазбанк" не вбачається яка норма законодавства судом апеляційної інстанції порушена, водночас сама по собі непередача установчих документів та печаток може знаходитися у причинному зв`язку з банкрутством підприємства, якщо судами буде встановлено такий зв`язок. Обов`язок доведення таких обставин лежить на заявникові.

240. Натомість судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 не передав печатку та зазначені вище документи ТОВ "Автопластгума", виконуючий обов`язки директора ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_14 звернувся з заявою про кримінальне правопорушення від 07.08.2015 до Прокуратури Голосіївського району міста Києва щодо привласненням ОСОБА_6 документів та печатки ТОВ "Автопластгума". Досудове розслідування триває. Також, оскільки, відсторонений від виконання повноважень директора ТОВ "Автопластгума" Матюшенко С. В. не передав документи ТОВ "Автопластгума", ОСОБА_14 були вжиті заходи щодо їх відновлення та пошуку. Натомість зв`язок цих дій зі складом правопорушення, встановленого статтею 61 КУзПБ, не встановлено, а скаржники не зазначають конкретно у касаційних скаргах яку норму права порушив суд апеляційної інстанції, скоріше, касаційна скарга в цій частині спрямована на клопотання про дослідження не зазначених в касаційній скарзі доказів та підтвердження висновків суду першої інстанції, що суперечить статті 300 ГПК України.

241. Відносно доводів касаційної скарги ПАТ "КУА "Національний резерв" щодо того, що з апеляційної скарги ОСОБА_9 стало відомо про наявність ще ряду договорів відступлення прав вимоги за участі ТОВ "Логопарк", ТОВ "Автопластгума" та ТОВ "Астерх", окрім тих, про які стверджував ліквідатор в заяві, колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку Суд розглядає касаційну скаргу у межах статті 300 ГПК на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин, у даному випадку - встановлених правочинів. Однак, вказані в касаційній скарзі ПАТ "КУА "Національний резерв" договори відступлення прав вимоги, укладені між ТОВ "Логопарк", ТОВ "Автопластгума" та ТОВ "Астерх" не були предметом дослідження судами попередніх інстанцій, а тому колегія суддів не бере до уваги вказані доводи ПАТ "КУА "Національний резерв".

242. Аналогічним чином Верховний Суд відхиляє аргументи касаційної скарги ПАТ "КУА "Національний резерв" щодо незаконної передачі на зберігання цінних паперів (векселів), які ТОВ "Автопластгума" в особі директора ОСОБА_6 отримав із зберігання в ПАТ "Банк "Контракт" на підставі підробленого акту приймання-передачі цінних паперів. Судом встановлено, що в суді першої та апеляційної інстанції не досліджували такі обставини у розрізі статті 61 КУзПБ. У судовому засіданні суду касаційної інстанції представник скаржника не зміг пояснити цього епізоду з точки зору досліджених судами першої та апеляційної інстанцій доказів, тому оцінки застосування норм матеріального та процесуального права у наведеній частині судом касаційної інстанції не здійснюється.

243. В касаційних скаргах ПАТ "КУА "Національний резерв" та ПАТ "АБ "Укргазбанк" стверджують, що ОСОБА_8 у змові із директором ТОВ "Автопластгума" ОСОБА_6 вчинив дії, щодо укладення Договору оренди №2/10/15 з ТОВ "Фірма "ЖАКО ЛТД" майнового комплексу від 11.10.2015, внаслідок чого, основний актив боржника (майновий комплекс за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Сутиски, вул. Заводська, 1) було виведено з під контролю боржника та передано в користування ТОВ "Фірма "ЖАКО ЛТД", а орендна плата не була сплачена на користь ТОВ "Автопластгума" грошовими коштами, а була зарахована шляхом зарахування зустрічних однорідних грошових вимог.

244. Верховний Суд зазначає, що саме по собі укладення договору оренди з пов`язаною особою не становить, за загальним правилом, підстав для покладення субсидіарної відповідальності у порядку статті 61 КУзПБ. Водночас до спірних правовідносин справедливим буде застосування статті 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину) та принципу pacta sunt servanta.

245. Суд апеляційної інстанції вказав, що вказаний договір оренди у встановленому законом порядку недійсним не визнаний, доказів того, що заборгованість боржника перед ТОВ "Фірма "ЖАКО LTD" є фіктивною також не міститься в матеріалах справи. Разом з тим, передача майна оренду також не має наслідком позбавлення боржника права власності на нього, як і не встановлено судами припинення такого права за боржником. Водночас, за доводів ПАТ "КУА "Національний резерв" про виведення такого майна з під контролю боржника, Верховний Суд робить висновок про пасивну роль ліквідатора щодо вирішення питання про повернення відповідного майна боржникові задля забезпечення його продажу у межах ліквідаційної маси. Однак, скаржниками в цій частині не наводяться аргументи щодо наявності об`єктивної сторони правопорушення як підстави для застосування статті 61 КУзПБ, а саме - які дії/бездіяльність керівників боржника чи інших осіб призвели до неплатоспроможності боржника внаслідок укладення цього правочину та який доказ з цього приводу не досліджено судом апеляційної інстанції чи досліджено з порушенням.

246. Відносно доводів ПАТ "КУА "Національний резерв" про те, що Договір поставки від 01.03.2015, укладений боржником із перевищенням повноважень з ТОВ "Фірма "ЖАКО ЛТД", який на думку скаржника, є фіктивним та ставить під сумнів отримання ТОВ "Автопластгума" продукції по ньому, суд зазначає наступне. У силу статті 204 ЦК України діє презумпція дійсності правочину, тобто правочин є дійсним допоки інше не встановлено судом. У силу частин 1, 2 статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Таким чином суд позбавлений можливості кваліфікувати будь-який правочин у якості фіктивного у розрізі статті 61 КУзПБ, допоки судом не буде встановлено його фіктивність. Натомість, норма статті 61 КУзПБ зобов`язує довести склад господарського правопорушення - об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону. Отже, ставлячи під сумнів такий правочин, заявник має довести яким чином (об`єктивна сторона) та ким (суб`єкт) вчинений договір, та з якою метою (суб`єктивна сторона), що мало наслідком втрату боржником платоспроможності (причинно-наслідковий зв`язок). Однак, доводи скаржника в цій частині зводяться до сумнівів у дійсності договору поставки та не містять аргументів щодо недослідження чи дослідження з порушенням судом апеляційної інстанції елементів господарського правопорушення для застосування статті 61 КУзПБ.

247. Щодо доводів ПАТ "КУА "Національний резерв" та Банку про неправомірне та безоплатне укладення ряду договорів про відступлення права вимоги, які були підписані ОСОБА_6 , які в подальшому у судових справах № 910/32074/15 та № 910/4606/16 були визнані недійсними, Суд зазначає наступне.

248. Як вказує ліквідатор в заяві та не спростовано апеляційним господарським судом, ТОВ "Автопластгума" не отримало кошти від боржника - ВАТ "Мінський тракторний завод", що призвело до завдання майнових збитків, фінансової неспроможності та банкрутства боржника.

249. Верховний Суд зазначає наступне. У даному випадку, сам факт укладення таких договорів вже, на думку суду касаційної інстанції, за загальним правилом мав би призвести до покладення субсидіарної відповідальності на винних осіб, якщо не буде доведено реальну ринкову необхідність та доцільність укладення такого договору. Натомість у силу статті 300 ГПК України та пасивної процесуальної множинності (множинності на стороні відповідача), суд позбавлений можливості виокремити окремих осіб або прийти до висновку, що коло винних осіб обмежується підписантом зазначених вище договорів.

250. Однак, суд першої інстанції обмежився твердженнями ліквідатора та не дослідив належно із оцінкою відповідних доказів зазначене питання. Ухвала суду першої не містить по суті встановлених обставин чи відхилення певних доводів за недоведеністю. Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, також не дослідив належно вказані доводи, натомість лише вказав, що ліквідатором не вказано в чому саме полягають винні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при вчиненні керівником боржника таких дій. Судом апеляційної інстанції не спростовано й стверджуваної ліквідатором вини відповідачів щодо укладення всупереч економічним інтересам боржника безоплатних договорів відступлення прав вимоги, внаслідок вчинення яких боржник був позбавлений матеріальної вигоди у значному розмірі. Отже, у наведеній частині доводи касаційних скарг АТ "Укргазбанк" та ПАТ "КУА "Національний резерв" щодо повноти розгляду справи знайшли своє підтвердження.

251. Щодо дій відповідачів, направлених на виведення майнового активу ТОВ "Автопластгума", в тому числі майна, що перебуває в заставі АТ "Укргазбанк", що об`єктивно зменшило платоспроможність або стало причиною неплатоспроможності ТОВ "Автопластгума", а в подальшому після визнання боржника банкрутом унеможливило формування ліквідаційної маси банкрута і, відповідно, задоволення вимог кредиторів Суд вказує, що зазначені питання потребують встановлення як переліку майна, що перебувало в заставі АТ "Укргазбанк", опису дій по виведенню активу, опису долі такого активу з точки зору можливості його повернення до ліквідаційної маси або безповоротної втрати такої можливості та ролі винних осіб, що не відповідає змісту повноважень суду касаційної інстанції у силу статті 300 ГПК України. Разом з тим, вказані обставини також не були предметом належного дослідження судами позяак такі аргументи ліквідатора не були очевидно необґрунтованими як підстава для притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності.

252. Суд також зауважує, що конструкція ст. 61 КУзПБ передбачає субсидіарну відповідальність і учасників товариства із встановленням причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю цих осіб та наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства.

253. Разом з тим, суд апеляційної інстанції, відхиляючи заяву ліквідатора відносно притягнення до субсидіарної відповідності учасників боржника ОСОБА_7 та ОСОБА_3 обмежився висновком про те, що ліквідатор незрозумілим чином не обґрунтовує незалучення ПАТ "КУА "Національний резерв" як ще одного засновника боржника. Суд вважає загалом вірним такий висновок суду апеляційної інстанції, що звертаючись із заявою про покладення субсидіарної відповідальності в тому числі на учасників боржника, ліквідатору слід було обґрунтувати свою заяву наявністю або відсутністю підстав для притягнення лише певних учасників, а не всіх, які могли мали вплив на боржника в певний період часу. Разом з тим, за такого висновку суду апеляційної інстанції, суд усунувся від встановлення наявності складу господарського правопорушення відносно вказаних ліквідатором осіб. Суд першої інстанції, покладаючи солідарно відповідальність на всіх відповідачів, не встановлював склад господарського правопорушення відносно цих осіб, ні період (дату вчинення правопорушення), ні ступінь їх можливого впливу на боржника.

254. Верховний Суд також звертає увагу на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 908/314/18, де Суд вказав, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим; за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини (стаття 1190 ЦК України). Особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого (п. 53 постанови).

255. Відтак, колегія суддів Верховного Суду у справі № 908/314/18 дійшла висновку, що у разі заявлення вимог ліквідатора у справі про банкрутство про покладення субсидіарної відповідальності на декількох осіб (учасників/засновників, керівників, інших осіб) суд має врахувати наведене вище (пункт 53 цієї постанови) та у разі не встановлення таких вимог (щодо спільно завданої шкоди), наявність елементів складу цивільного правопорушення щодо кожного з відповідачів (осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності) та неподільність завданої шкоди щодо кожної з цих осіб - має бути обов`язково встановлена, в тому числі і з метою задоволення заяви потерпілого (у разі її подання) про визначення відповідальність кожної особи у частці відповідно до ступеня її вини; у випадку неподання такої заяви усі особи несуть солідарну відповідальність.

256. Водночас при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення ч. ч. 1 і 3 ст. 4 КУзПБ (Постанова Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 927/219/20).

257. Верховний Суд також вказує, що покладаючи солідарно субсидіарну відповідальність у цій справі на відповідачів, судом першої інстанції не встановлювалась неподільність шкоди, завданої підприємству боржнику, не встановлено ступінь вини кожного з відповідачів, їх частка в статутному капіталі боржника та повноваження кожного на здійснення управлінням підприємством виходячи з положень статуту чи закону.

258. Додатково Верховний Суд вважає за необхідне зауважити наступне.

259. Ознаками субсидіарної відповідальності, передбаченої абзацом 2 частини другої статті 61 КУзПБ є:

- можливість суб`єкта відповідальності надавати боржникові обов`язкові вказівки чи іншим чином визначати його дії. При цьому така можливість суб`єкта відповідальності розкривається через наявність у нього або формальних повноважень щодо надання боржникові (його службовим особам) у конкретний період часу відповідних вказівок або можливості здійснювати вплив або здійснення таких дій суб`єктом відповідальності без наявності формальних повноважень, що має підтверджуватися у загальному порядку відповідними доказами (перепискою, показами свідків тощо);

- наявність винного характеру дій, що виражається у наявності умислу або необережності осіб, на яких покладається відповідальність, та необхідності розкриття цієї ознаки відповідальності ліквідатором у заяві про покладення субсидіарної відповідальності (поясненнях ліквідатора тощо) та з`ясуванні цього питання судом;

- наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності (див. висновки Верховного Суду у постановах від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20).

260. Окремо слід зауважити на часовому аспекті покладання відповідальності за статтею 61 КУзПБ на конкретних осіб, що вимагає від осіб, які ініціюють перед судом вказане питання, визначати період, коли відповідними особами було вчинено те чи інше винне діяння як підстава для покладення субсидіарної відповідальності.

261. Недоведення суду всіх зазначених елементів ліквідатором боржника має бути підставою для відмови у покладенні субсидіарної відповідальності на відповідних осіб. Зазначаючи це, Верховний Суд виходить, у тому числі, й з міжнародних зобов`язань, зокрема Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у тому сенсі, що покладення субсидіарної відповідальності є істотним втручанням до у право осіб, що притягуються до субсидіарної відповідальності і таке притягнення має ґрунтуватися, особливо у випадках множинності на стороні осіб, що притягуються до відповідальності, на чіткому визначенні об`єктивної сторони скоєних ними правопорушень у сутнісному та часовому вимірах. Отже, суду доцільно розглядати кожен епізод правопорушення відносно винної особи як підстави для покладення субсидіарної відповідальності окремо.

262. Колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

263. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

264. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

265. Однак, ухвалені у даній справі ні ухвалу місцевого господарського суду, ні постанову апеляційного господарського суду не можна визнати обґрунтованими, оскільки судами допущено неповне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

266. За таких обставин, відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

267. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

268. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог заявника, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства.

269. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310 Господарського процесуального кодексу України, касаційні скарги підлягають задоволенню, а прийняті у справі постанова апеляційного господарського суду від 15.03.2023 та ухвала суду першої інстанції разом із ухвалами від 11.11.2022 та від 16.11.2022 про виправлення описок як невід`ємними частинами - скасуванню із направленням справи в частині розгляду заяви ліквідатора про притягнення до субсидіарної відповідності на новий розгляд до суду першої інстанції.

В. Розподіл судових витрат

270. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами "Національний резерв", ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопластгума" - арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 та ухвали Господарського суду міста Києва від 05.10.2022, 11.11.2022 та від 16.11.2022 у справі № 910/21049/17 скасувати.

3. Справу № 910/21049/17 в частині розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

В. Погребняк