УХВАЛА

м. Київ

03.08.2023Справа № 910/13050/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" на дії державного виконавця у справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (Euro Investments Group)

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл"

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (Euro Investments Group)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - Виробнича Упроваджувальна Комерційна Фірма "Еско" ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор"

про визнання недійсним договору купівлі - продажу рухомого майна б/н від 12.07.2016

Представники сторін:

від позивача (відповідача-1 за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача-1 (третьої особи за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача-2 (позивача за зустрічним позовом): Тополь А.О.;

від відповідача-2 за зустрічним позовом: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (Euro Investments Group) (далі - позивач, відповідач 1 зустрічним позовом, ТОВ "Євро Інвестментс Груп") звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" (далі - відповідач 1, третя особа за зустрічним позовом, ТОВ "ФК "Фінєвровектор") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Оіл ЛТД", яке в подальшому замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" (далі - відповідач 2, позивач за зустрічним позовом, ТОВ "Ексон Оіл"), в якому просило суд витребувати у відповідачів майно (автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП, Газозаправний пункт) об`ємом 10 м. куб (заправник газу стаціонарний типу "LPG-10" з сервісним обладнанням), яке розташоване за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський,77, на земельній ділянці кадастровий номер :72:488:0010, з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі незаконними діями та без будь - яких правовстановлюючих документів використовують належний на праві власності позивачу газозаправний пункт (АГЗП) об`ємом 10 м. куб (заправник газу стаціонарний типу "LPG-10") з сервісним обладнанням.

Заперечуючи проти позову, ТОВ "ФК "Фінєвровектор" посилалось на те, що спірний автомобільний газозаправний пункт за своїм функціональним призначенням та територіальним розташуванням є невід`ємною частиною автозаправної станції (АЗС), з огляду на те, що він розташований на території АЗС і основною функцією цього об`єкта є заправка автомобілів газовим пальним; АГЗП не підлягає державній реєстрації речових прав і функціонує разом з АЗС; АГЗП розташований на території АЗС і як складова її частина на нього так само поширилась іпотека за договором іпотеки АЗС від 30.01.2014 р., права за яким були набуті відповідачем 1 шляхом укладення договору відступлення (купівлі-продажу) прав № 20/06-2019/1 від 20.06.2019; єдиним законним власником всіх складових частин об`єкту нерухомого майна АЗС, у тому числі і Газозаправного пункту з сервісним комплексом, є ТОВ "ФК "Фінєвровектор".

Заперечуючи проти позову, ТОВ "Ексон Оіл" посилалось на те, що АГЗП за своїм функціональним призначенням та територіальним розташуванням є невід`ємною частиною АЗС, не підлягає державній реєстрації речових прав і функціонує разом з АЗС; єдиним законним власником всіх складових частин об`єкту нерухомого майна АЗС, у тому числі і Газозаправного пункту з сервісним комплексом, є ТОВ "ФК "Фінєвровектор".

В процесі розгляду справи ТОВ "Ексон Оіл" подало зустрічну позовну заяву до ТОВ "Євро Інвестментс Груп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - Виробнича Упроваджувальна Комерційна Фірма "Еско" ЛТД" (далі - відповідач 2 за зустрічним позовом, ТОВ "НВУКФ "Еско" ЛТД"), в якому просило визнати недійсним договір купівлі - продажу рухомого майна б/н від 12.07.2016, який був укладений між ТОВ "Євро Інвестментс Груп" та ТОВ "НВУКФ "Еско" ЛТД".

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюваний правочин є фіктивним та укладався лише для того, щоб зробити фіктивні підстави для втручання у власність ТОВ "ФК "Фінєвровектор", оскільки позивачем за первісним позовом не надано доказів, які б підтверджували право власності продавця на АГЗП на момент укладення договору; АГЗП є складовою частиною АЗС, право власності на яку набуло ТОВ "ФК "Фінєвровектор" і яка в подальшому була передана в суборенду ТОВ "Ексон Оіл".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22 вересня 2022 року первісний позов задоволено.

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" та у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" та передано належний Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (Euro Investments Group) на праві власності автомобільний газозаправний пункт (АГЗП) об`ємом 10 м. куб (заправник газу стаціонарний типу "LPG-10") з сервісним обладнанням, який розташований за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 77, на земельній ділянці кадастровий номер :72:488:0010.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (Euro Investments Group) по 2270,00 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 залишено без змін.

01.06.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" надійшла скарга на дії державного виконавця. В обґрунтування поданої скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" зазначає, що державним виконавцем були порушені права боржника щодо можливості брати участь у вчиненні виконавчих дій, вчасно оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, надавати усні та письмові пояснення під час виконавчої дії. Державним виконавцем було порушено вимоги при заповненні акта державного виконавця в частині зазначення обов`язкових реквізитів документу, виконавчі дії були вчинені упереджено відносно боржника та неефективно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" на дії державного виконавця у справі № 910/13050/21 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

19.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/13050/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 розгляд скарги на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу від 28.02.2023 у справі № 910/13050/21 призначено на 13.07.2023.

12.07.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 13.07.2023 розгляд скарги відкладено на 03.08.2023.

Розглянувши у судовому засіданні 03.08.2023 скаргу на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу від 28.02.2023 у справі № 910/13050/21, суд зазначає таке.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно з ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Норми Закону України "Про виконавче провадження" встановлюють порядок примусового виконання рішень, у тому числі визначає обмеження щодо вчинення виконавчих проваджень.

28.02.2023 року Господарським судом міста Києва видано наказ у справі № 910/13050/21 про примусове виконання рішення, яким витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" та у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" та зобов`язано передати належний Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (Euro Investments Group) на праві власності автомобільний газозаправний пункт (АГЗП) об`ємом 10 м. куб (заправник газу стаціонарний типу "LPG-10") з сервісним обладнанням, який розташований за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 77, на земельній ділянці кадастровий номер :72:488:0010.

На підставі вищезазначеного наказу та за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Інвестментс Груп» 22.03.2023 року старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлакою Русланом Володимировичем було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

06.04.2023 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом?янського РУЮ у м. Києві були вчинені виконавчі дії, щодо витребування від боржника та передачі стягувачу автомобільного газозаправного пункту об?ємом 10 м. куб (заправник газу стаціонарний типу "LPG-10") з сервісним обладнанням, про що було складено акт державного виконавця.

07.04.2023 року в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Солом?янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було закінчено виконавче провадження № НОМЕР_1.

Доводи скаржника щодо порушення державним виконавцем порядку та умов вчинення виконавчих дій не знайшли свого підтвердження під час розгляду поданої ним скарги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Враховуючи вище наведені обставини, з огляду на наведені правові норми, суд дійшов висновку, що державний виконавець, при вчиненні виконавчих дій, діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище наведене, суд відмовляє у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" на дії державного виконавця.

Керуючись ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Оіл" на дії державного виконавця - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили 03.08.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст складено та підписано 11.08.2023.

Суддя С. В. Стасюк