ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/5013/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Міщенко І. С., Рогач Л. І.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргомайнд (Україна)»

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 (колегія суддів: Демидова А. М. - головуючий, Ходаківська І. П., Владимиренко С. В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргомайнд (Україна)»

про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргомайнд (Україна)»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Груп Україна»

про визнання додаткової угоди укладеною, визнання договору суборенди розірваним та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Каргомайнд (Україна)» (далі - ТОВ «Каргомайнд»), звернувшись з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Груп Україна» (далі - ТОВ «Форум Груп Україна»), просило: визнати укладеною додаткову угоду від 28.02.2022 № 1 до договору суборенди між позивачем та відповідачем в редакції, викладеній у позовній заяві; розірвати договір суборенди від 25.05.2020 № 17942 з 13.04.2022; стягнути гарантійний платіж за договором суборенди у сумі 132 963,02 грн та надмірно сплачені сервісні платежі за договором у сумі 45 210,69 грн.

1.2 Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 (суддя Пукшин Л. Г.) у позові відмовлено.

2. Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

2.1 Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 апеляційну скаргу ТОВ «Каргомайнд» задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору суборенди скасовано; ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог; в решті рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 залишено без змін.

2.2 Від ТОВ «Каргомайнд» 24.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просив суд стягнути з ТОВ «Форум Груп Україна» на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00 грн. До заяви було додано докази понесення позивачем відповідних витрат.

2.3 Зава мотивована тим, що: в першій заяві по суті спору, якою для позивача є позовна заява, зазначено, що позивач очікує понести під час розгляду справи в суді першої інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00 грн; процесуальними нормами встановлено, що докази понесення судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідна заява була зроблена позивачем у заяві по суті - відповіді на відзив.

2.4 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 у задоволенні заяви ТОВ «Каргомайнд» про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

2.5 Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу, виходив з того, що позивач до суду апеляційної інстанції не подав попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат і заяви про розподіл судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, у встановлені процесуальним законодавством строки та порядку.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі ТОВ «Каргомайнд» просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 і ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000 грн.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги ТОВ «Каргомайнд» посилалося на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильних висновків суду. Заявник касаційної скарги вважає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи частково нове рішення, не вирішив питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, тоді як у суду були всі підстави для стягнення таких витрат.

3.3 Відповідач у відзиві на касаційну скаргу спростовує викладені у ній доводи і просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

4. Мотивувальна частина

4.1 Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.2 Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі понесених витрат, які були пов`язані із захистом своїх прав у суді, можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

4.3 За частиною 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

4.4 Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4.5 Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

4.6 Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

4.7 Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

4.8 24.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Каргомайнд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі в розмірі 60 000 грн з доданими документами на підтвердження цих витрат.

4.9 Відмовляючи в задоволенні цієї заяви, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не подав до апеляційного суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, до закінчення судових дебатів не заявив про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а також з матеріалів справи не вбачається подання до суду першої інстанції детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Тобто, за висновком суду, заявник не дотримався обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат.

4.10 Проте такі висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах справи щодо вчинення зацікавленою стороною (ТОВ «Каргомайнд») дій, спрямованих на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу.

4.11 Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду цієї справи адвокат Мамирбаєв Євгеній (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 30.08.2016 № 38) здійснював представництво інтересів ТОВ «Каргомайнд» на підставі договору про надання правової допомоги від 29.05.2022.

4.12 ТОВ «Каргомайнд» з першою заявою по суті спору, а саме в позовній заяві, було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, судовий збір - 7 563,47 грн, витрати на правничу допомогу - 60 000 грн, що виключає відмову в відшкодуванні таких судових витрат на підставі частини 2 статті 124 ГПК України.

4.13 До закінчення судових дебатів позивачем у відповіді на відзив було заявлено, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, буде надано після ухвалення рішення.

4.14 Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 в позові було відмовлено, судові витрати покладено на позивача.

4.15 За результатами апеляційного розгляду справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 позов задоволено частково.

4.16 Водночас за приписами пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

4.17 Втім, суд апеляційної інстанції зазначеного вище не врахував, тоді як під час розгляду справи її матеріали містили заяву, яка стосується витрат на професійну правничу допомогу і яка змістовно виражала намір відповідної особи (позивача) отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат, а тому враховуючи результати апеляційного розгляду справи апеляційний господарський суд безпідставно не вирішив питання щодо розподілу судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

4.18 При цьому необґрунтованими є посилання суду апеляційної інстанції на те, що з матеріалів справи не вбачається подання до суду першої інстанції детального опису робіт, виконаних адвокатом, про що позивач заявляв у відповіді на відзив (пункт 4.24 цієї постанови), оскільки за викладених обставин очевидно, що позивач не реалізував намір подати такі докази, позаяк в задоволенні його позову було відмовлено. Водночас відповідні докази були подані до суду апеляційної інстанції після ухвалення постанови, ураховуючи результати апеляційного перегляду.

4.19 Відповідно до встановлених статтею 300 ГПК України меж розгляду справи суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, досліджувати надані сторонами докази, зокрема, щодо відповідності чи невідповідності матеріалам справи, підтвердження належними доказами аргументів, викладених як позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення, так і відповідачем у запереченні на цю заяву.

4.20 Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції наведеного вище не врахував, що призвело до ухвалення незаконної ухвали.

4.21 Відповідно до пункту 2 частини 1статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу для продовження розгляду.

4.22 Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина 6 статті 310 цього Кодексу).

4.23 З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «Каргомайнд (Україна)» підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргомайнд (Україна)» задовольнити частково.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 у справі № 910/5013/22 скасувати, а справу передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. С. Міщенко

Л. І. Рогач