ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"14" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/474/23
Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Желтухін О.В., наказ №38-ОД від 22.03.2023,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву позивача про
стягнення витрат на правничу допомогу від 27.07.2023 у справі №906/474/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК"
до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"
про стягнення 907832,13 грн
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.07.2023 позов задоволено частково: закрито провадження у справі №906/474/23 за позовом ТОВ "КЛОКВОРК" до ДП "Житомирський бронетанковий завод" в частині вимоги про стягнення 527040,00 грн основного боргу на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України; зменшено розмір пені на 50% - до 33919,28 грн; стягнуто з ДП "Житомирський бронетанковий завод" на користь ТОВ "КЛОКВОРК" 53859,24 грн 3% річних, 258520,32 грн інфляційних втрат, 33919,28 грн пені та 5703,27 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03.08.2023 на поштову адресу суду від позивача надійшла заява від 27.07.2023 про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. До заяви додано документи згідно зазначеного у ній переліку додатків.

Ухвалою суду від 03.08.2023 призначено судове засідання для розгляду вказаної заяви на 14.08.2023.

11.08.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу вих.№02/2337 від 11.08.2023, відповідно до яких останній просив залишити заяву позивача без розгляду у зв`язку з недотриманням порядку, встановленого ст.ст.129, 221, 244 ГПК України, оскільки позивач мав надати докази фактичних витрат до закінчення судових дебатів, а у разі поважності причин неможливості їх подання зробити відповідну заяву, однак клопотання до закінчення судових дебатів щодо поважних причин неможливості подання таких доказів та їх надання у строк, визначений ч.8 ст.129 ГПК України, не заявляв, а заяву від 27.07.2023 з доданими до неї документами подав після прийняття рішення у даній справі. Водночас відповідач просив, якщо суд дійде висновку про задоволення заяви позивача, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2500,00 грн, оскільки заявлені витрати у сумі 14000,00 грн не є співмірними зі складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг і не відповідають критеріям обґрунтованості та розумності їхнього розміру (а.с.173-178).

Представник позивача у засідання не з`явився, однак на електронну пошту суду надіслав заяву від 14.08.2023, у якій просив розглянути заяву про стягнення витрат на правничу допомогу без його участі та задовольнити її у повному обсязі (а.с.179).

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у письмових запереченнях вих.№02/2337 від 11.08.2023.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як встановлено судом, у позовнiй заяві від 21.03.2023 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: судовий збір у розмірі 13617,48 грн, а також витрати на правову допомогу орієнтовно складатимуть 30000,00 грн, детальний розрахунок і підтвердження понесення яких будуть надані позивачем у подальшому (а.с.7).

Суд зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими, та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення їх розміру, що, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

З матеріалів справи слідує, що правову допомогу ТОВ «Клокворк» у цій справі надавала адвокат Сухомлин Олена Валентинівна, повноваження та обсяг прав якої підтверджуються ордером на надання правової (правничої) допомоги серії АЕ №1192293 від 10.04.2023 та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №2701 вiд 15.10.2012 (а.с.61, 62).

Представник позивача Сухомлин О.В. у засіданні суду 07.06.2023 заявила про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і те, що відповідна заява з письмовими доказами понесення таких витрат буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду з урахуванням усіх судових засідань і складених процесуальних документів.

При ухваленні рішення Господарського суду Житомирської області від 26.07.2023 за наслідками розгляду справи №906/474/23 питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося.

З підстав наведеного, суд дійшов висновку, що заяву про стягнення витрат на правничу допомогу від 27.07.2023 подано позивачем в порядку, встановленому ГПК України, з дотриманням вимог ч.8 ст.129 цього Кодексу, а відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про залишення заяви позивача від 27.07.2023 без розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Так, 15.03.2023 між адвокатом Сухомлин О.В. (далі - адвокат) та ТОВ «Клокворк» (клієнт) укладено договір правової допомоги №15/03 (а.с.156-159) (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити винагороду (гонорар) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі, у порядку та строки, обумовлені сторонами у договорі.

Предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту, а саме представництво в усіх судових та правоохоронних органах, а також в інших державних органах, підприємствах, установах, організаціях, банках, всіх форм власності та підпорядкування, та будь-якими фізичними особами у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, та вчинення всіх інших необхідних дій, передбачених законодавством, щодо представництва та захисту прав клієнта (п.1.2 договору).

Повноваження адвоката визначені у п.1.3 договору, а права та обов`язки останнього передбачено п.2.1 такого.

У розділі 4 договору сторони погодили, що гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту (п.4.1). За правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2, 1.3 договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, перелік послуг, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами додатками або додатковими угодами до цього договору (п.4.2). Фактичні витрати необхідні для виконання адвокатом зобов`язань за договором, не включаються в розмір гонорару та оплачуються клієнтом окремо, за письмовою заявкою адвоката (п.4.3). Розрахунки за цим договором здійснюються готівкою або шляхом перерахування коштів в національній валюті України на поточний рахунок адвоката (п.4.4).

Додатком №1 до договору є розмір гонорару та порядок його оплати від 15.03.2023, який визначає вартість та порядок оплати правової допомоги (гонорару) адвоката за надання правової допомоги клієнту - ТОВ «Клокворк» за договором №15/03 від 15.03.2023, відповідно до якого підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву, заперечення на відповідь на відзив, зустрічного позову (в незалежності від витраченого часу) за 1 документ - 5000,00 грн; підготовка інших процесуальних документів у судовій справі (клопотання, заяви, пояснення, заперечення та інших документів) за 1 документ - 1500,00 грн; участь та представництво адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні у справі (в незалежності від того, чи відбулося судове засідання, чи ні, в незалежності від тривалості судового засідання) за 1 судове засідання - 2500,00 грн (а.с.160). Окрім того, зазначено, що оплата послуг здійснюється на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі наданої правової допомоги протягом ста днів з моменту підписання акта або сплачується клієнтом наперед (п.3.1).

За актом приймання-передачі від 27.07.2023, адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу (послуги) у справі №906/474/23: підготовка позовної заяви до ДП «ЖБТЗ» - 5000,00 грн; підготовка заперечення на клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до ДП «ЖБТЗ» - 1500,00 грн; участь та представництво адвокатом інтересів клієнта у судових засіданнях, які відбулися 03.05.2023, 07.06.2023, 26.07.2023, - в загальній сумі 7500,00 грн (2500,00 грн за кожне судове засідання). Загальна вартість наданих послуг становить 14000,00 грн. Клієнт зобов`язується оплатити надані послуги на вказану суму протягом ста календарних днів з моменту підписання даного акта (а.с.153).

Адвокатом складено розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу (додаток №1 до акта приймання-передачі) та виставлено ТОВ «Клокворк» рахунок-фактури №0000026 від 27.07.2023 на оплату наданих послуг на суму 14000,00 грн (а.с.153, 152).

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення вих.№02/2337 від 11.08.2023 на заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема, вказав, що даний спір є типовим спором незначної складності, судова практика вирішення таких є сталою, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а доводи і заперечення, викладені в процесуальних документах у справі, містять здебільшого цитування законодавства. Адвокат Сухомлин О.В. представляла інтереси позивача в аналогічних справах, зокрема №906/628/22, №906/593/22, №906/303/23, №906/810/22, №910/42/22, №906/592/22, обізнана зі специфікою спірних правовідносин, що виникають із договорів купівлі-продажу (поставки), укладених між ДП «ЖБТЗ» та ТОВ «Клокворк». Позовна заява є шаблонною, незначною за обсягом та кількістю доказів, не містить аналізу судової практики, пов`язаної з предметом спору, та становить собою опис фактичних обставин справи у розумінні (тлумаченні) позивача.

На думку відповідача, безпідставним є включення до судових витрат вартості клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки його подання є правом, а не обов`язком відповідача. Крім того, вплив вирішення справи на репутацію позивача або публічний інтерес до справи відсутній; процесуальні документи у справі підписані не адвокатом, а директором ТОВ «Клокворк»; вимоги про стягнення витрат за участь у судових засіданнях 03.05.2023, 07.06.2023, 26.07.2023, які були проведені в режимі відеоконференції і не були тривалими, а отже не потребували додаткових зусиль та витрат, пов`язаних із забезпеченням особистої присутності в залі суду, є завищеними і неспіврозмірними з характером та обсягом наданої правової допомоги; також розмір заявлених витрат є завищеним у порівнянні з ринковими цінами в аналогічних справах. Більше того, позивач не вживав будь-яких заходів щодо досудового врегулювання спору, а відразу звернувся до суду, не сприяючи своїми діями уникненню витрат на правову допомогу, а навпаки спровокувавши та умисно збільшивши їх, натомість відповідач здійснив усе можливе для врегулювання спору, зокрема сплативши суму основного боргу у повному обсязі до прийняття рішення у даній справі. Окрім того, відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу, зокрема платіжне доручення чи інші банківські документи, які засвідчують оплату послуг адвоката. Таким чином відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2500,00 грн (а.с.173-177).

Суд при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та у постановах від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність доказів оплати позивачем послуг адвоката, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Такі докази, відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 27.07.2023 та розрахунок суми гонорару, проаналізувавши матеріали справи, врахувавши заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 14000,00 грн не є співмірними зі складністю даної справи та наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критеріям обґрунтованості та розумності їхнього розміру у розумінні приписів ч.5 ст.129 ГПК України.

За висновком суду, підготовка заперечень на клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій у справі №906/474/23, з огляду на їх зміст та перелік приєднаних документів, не потребували вивчення адвокатом великого і додаткового обсягу фактичних даних, аналізу великої кількості доказів чи проведення складних розрахунків, а відтак і не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Тому обґрунтованим розміром гонорару за надання даної послуги (п.2 акта від 27.07.2023) є 1000,00 грн.

Окрім того, визначений позивачем розмір гонорару на загальну суму 7500,00 грн за участь та представництво адвокатом інтересів клієнта у судових засіданнях у справі №906/474/23, які відбулися 03.05.2023, 07.06.2023, 26.07.2023, є завищеним і необґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколів судових засідань від 03.05.2023, 07.06.2023, 26.07.2023, загальний час їх проведення з урахуванням затримок складає приблизно 2 год 24 хв, при цьому слід врахувати, що під час проведення підготовчого засідання 07.06.2023 оголошувалася перерва (22 хв) за клопотанням представника позивача для надання можливості з`ясувати, чи проводилися відповідачем оплати, та повідомити стан заборгованості відповідача; представник позивача брала участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Отже обґрунтованим розміром гонорару за надання позивачу правової допомоги у цій частині (п.3 акта від 27.07.2023) є 3000,00 грн.

Також судом береться до уваги, що за п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, зважаючи на категорію і складність справи, вищевстановлену неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, а також висновок суду про часткове задоволення позову, керуючись принципами справедливості та пропорційності, суд вважає за доцільне не присуджувати ТОВ "Клокворк" всі заявлені до стягнення витрати на правову допомогу, задовольнити заяву позивача від 27.07.2023 частково та стягнути з відповідача 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; в частині стягнення 5000,00 грн таких - відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу від 27.07.2023 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (вул.Дружби Народів, буд.1, смт.Новогуйвинське, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12441, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" (вул.Жуковського Василя, буд.1, м.Дніпро, Дніпропетровська обл., 49044, ідентифікаційний код 38114713) 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти заяви від 27.07.2023 відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 21.08.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + ;

3 - відповідачу (рек.) + .