ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року Черкаси справа №925/655/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом селянського (фермерського) господарства «Земля» (вулиця 600-річчя, будинок 17, корпус 11, місто Вінниця, Вінницька область, 21021, ідентифікаційний код 31952720)

до MIntreco Kft. (вул.Ракоці, буд.129, каб.3, м.Будапешт, 1196 (1196, Budapest, Rakoczi, utca 129, fazt.3), реєстраційний номер підприємства 01-09-202996, податковий номер 23535321-2-43)

про стягнення 68356,00 євро,

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

12.05.2023 селянське (фермерське) господарство «Земля» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до MIntreco Kft., у якому просить суд стягнути з відповідача 68356,00 євро за контрактом №1107/UA/1/2022 від 07.11.2022 та судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1025,34 євро, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 27.04.2023 еквівалентно 41368,47 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов контракту позивач поставив, а відповідач прийняв соняшник у кількості 234 640,00 кг на загальну суму 93865,00 євро. Відповідач свої зобов`язання за контрактом належним чином не виконав та у повному обсязі не розрахувався з позивачем, сплатив на користь позивача 25500,00 євро, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 68356,00 грн євро, яку останній просить суд стягнути у примусовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.05.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі об 10 год 00 хв 20.06.2023 та встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, 21.06.2023 та 31.07.2023 повторно на електронну адресу суду надійшло клопотання за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінтреко» Копітані-Томаші Зорка від 16.06.2023, у якому вказано, що відповідачу відомо про розгляд Господарським судом Черкаської області справи за позовом селянського (фермерського) господарства «Земля» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінтреко» про стягнення 68356,00 євро. У цьому клопотанні відповідач також підтвердив та погодився із наявністю заборгованості у вказаному позивачем розмірі.

Розглянувши ці клопотання, суд зазначає, що вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначено в частині 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

За приписами частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Законодавством України передбачені спеціальні нормативно-правові акти, які регулюють листування електронною поштою, а саме Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закон України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа (постанова Верховного Суду від 28.12.2019 у справі №922/788/19).

Частина 4 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачає, що саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Отже, документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), які подаються до суду шляхом їх направлення на електронну адресу суду, долучаються до матеріалів справи та розглядаються судом, у разі їх підписання уповноваженою особою з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Суд зазначає, що клопотання представника відповідача, які надійшли на електронну адресу суду, не містять кваліфікованого електронного підпису, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка подала це клопотання.

Згідно з частиною 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Протокольною ухвалою від 20.06.2023 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 14 год 30 хв 20.07.2023.

За клопотанням позивача, протокольною ухвалою від 20.07.2023 суд оголосив перерву у судовому засідання до 12 год 30 хв 08.08.2023.

Протокольною ухвалою від 08.08.2023 суд закрив підготовче засідання у справі та призначив справу до судового розгляду по суті об 15 год 22.08.2023.

У судове засідання представники сторін не з`явилися.

Представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд зазначає, що ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.05.2023 про відкриття провадження у справі 17.05.2023 було направлено судом на адресу місцезнаходження відповідача та на його електронну адресу, які вказані позивачем у позовній заяві та які містяться у реквізитах MIntreco Kft. у контракті №1107/UA/1/2022 від 07.11.2022. Ця ухвала 13.06.2023 була вручена представнику відповідача, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта», яка міститься у матеріалах справи (номер відправлення RF180440752UA), а також 15.06.2023 в електронному вигляді була доставлена до електронної скриньки відповідача (), що підтверджується довідкою Господарського суду Черкаської області про доставку електронного листа.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на наведені правові норми, суд вважає, що ним виконано обов`язок щодо належного повідомлення відповідача у справі, тому справа підлягає розгляду, з метою забезпечення на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

07.11.2022 між селянським (фермерським) господарством «Земля» (продавець) та MIntreco Kft. (покупець) було укладено контракт №1107/UA/1/2022 (далі - контракт). За умовами цього контракту продавець продає покупцеві 260 тонн +/- 10% високоолеїнового (ВО) соняшнику (кількість та якість нижче), яка не має жодних застав, претензій та обтяжень. Якість товару відповідає параметрам у додатку №1. Якісно та кількісно приймання здійснюється Controll Union Kft. на угорсько-українському кордоні (ж/д станція Eperjeske. код станції 55/09563-8 (пункт 2 контракту).

Оплата здійснюється протягом восьми банківських днів (наступного з моменту відвантаження тижня у четвер) згідно з оригіналом рахунку-фактури, банківським переказом по факту постави на територію покупця (ж/д станція Eperjeske. код станції 55/09563-8) та підтвердження кількості і якості товару у відповідності до пункту 2 (пункт 5 контракту).

Початок транспортування: 07.11.2022; кінець транспортування: 15.12.2022 (пункти 6-7 контракту).

Ціна: 400 євро/тонна на станції Тальне (код станції 421405) за умови виконання розділу 5. Якщо якість товару не відповідає параметрам додатка №1, то ціна товару за домовленістю сторін зменшується пропорційно параметрам якості (пункт 8 контракту).

Поставка: FCA - Тальне (код станції 421405) згідно з Інкотермс-2010. Загальна вага на складі продавця. Загальна вага зазначається в товарно-транспортній накладній, підписаній перевізником і встановлюється шляхом порожнього та повного зважування на складі продавця. Виконання по якості та кількості згідно з розділом 2/б (пункт 9 контракту).

Продавець зобов`язаний повністю організувати та здійснити митну процедуру експорту. Покупець зобов`язаний організувати та здійснити митну процедуру імпорту. Кожна сторона несе витрати, пов`язані зі своїм процедурним розглядом (підпункт 2 пункту 11 контракту).

Партнери заявляють, що приймають підписи електронною поштою. Партнери заявляють, що повідомлення та зображення документів, отримані електронною поштою, будуть прийняті як оригінальні документи, якщо банк або органи влади не вимагають оригінал документа. Право власності на товар залишається за продавцем до моменту оплати товару. Товар переходить у власність покупця після оплати (підпункти e, f, g пункту 12 контракту).

Контракт підписаний уповноваженими представниками продавця та покупця та скріплений відповідними печатками підприємств.

01.02.2023 між сторонами за контрактом підписано додаткову угоду №1 до контракту №1107/UA/1/2022 від 07.11.2022, відповідно до якої сторони за контрактом домовились, що право, що застосовується до цього контракту - матеріальне та процесуальне право України. Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Господарському суді Черкаської області. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною контракту №1107/UA/1/2022 від 07.11.2022.

На виконання умов контракту, позивач поставив відповідачу 234 640,00 кг соняшнику високоолейнового на умовах FCA - Тальне на загальну суму 93856,00 євро, що підтверджується вантажною митною декларацією 22UA441U8 від 22.11.2022, Інвойсом №3 від 07.11.2022 та сертифікатом переміщення за формою «EUR.1» №А305.040821 від 09.11.2022.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар з позивачем, перерахувавши на його користь 25500,00 євро, що підтверджується банківською квитанцією (SWIFT-повідомленням) Акціонерного товариства «Прокредит Банк» від 14.04.2023 та випискою Акціонерного товариства «Прокредит Банк» по рахунку позивача № НОМЕР_1 з 01.04.2023 до 26.04.2023.

20.04.2023 позивач, з урахуванням умов контракту, направив на електронну адресу відповідача лист №49 від 20.04.2023, у якому просив відповідача вчасно провести розрахунки, а також просив підтвердити суму заборгованості, підписавши акти звірки станом на 20.04.2023. який надіслати на адресу продавця.

Матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2022 до 20.04.2023, згідно з яким заборгованість відповідача станом на 20.04.2023 за контрактом №1107/UA/1/2022 від 07.11.2022 становить 68356,00 євро.

Несплата відповідачем грошових коштів за поставлений товар у сумі 68356,00 євро і стала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для примусового стягнення з відповідача заборгованості за контрактом №1107/UA/1/2022 від 07.11.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до статті 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 365 статті 366 Господарського процесуального кодексу України).

Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України «Про міжнародне приватне право».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Судом приймається до уваги, що згідно з додатковою угодою №1 від 01.02.2023 до контракту, позивач та відповідач домовились, що право, що застосовується до цього контракту - матеріальне та процесуальне право України. Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Господарському суді Черкаської області.

Отже, враховуючи викладені вище норми, даний спір підлягає розгляду у Господарському суді Черкаської області.

Згідно з визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - це домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов контракту, позивач поставив, а відповідач прийняв 234 640,00 кг соняшнику високоолейнового на умовах FCA - Тальне вартістю 93856,00 євро, що підтверджується вантажною митною декларацією 22UA441U8 від 22.11.2022, Інвойсом №3 від 07.11.2022 та сертифікатом переміщення за формою «EUR.1» №А305.040821 від 09.11.2022. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За умовами контракту оплата здійснюється протягом восьми банківських днів (наступного з моменту відвантаження тижня у четвер).

Судом встановлено, що відповідач за поставлений товар розрахувався з позивачем частково, перерахувавши на користь позивача 25500,00 євро, що підтверджується банківською квитанцією (SWIFT-повідомленням) Акціонерного товариства «Прокредит Банк» від 14.04.2023 та випискою Акціонерного товариства «Прокредит Банк» по рахунку позивача № НОМЕР_1 з 01.04.2023 до 26.04.2023, залишок вартості отриманого та не оплаченого товару становить 68356,00 євро, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами, а також актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2022 до 20.04.2023, який підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача. Будь-яких доказів іншого матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, вимога про примусове стягнення з відповідача заборгованості за контрактом у сумі 68356,00 євро є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 Цивільного кодексу України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 Цивільного кодексу України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 Цивільного кодексу України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

За умовами договору вартість однієї тонни товару становить 400 євро. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 68356,00 євро.

У частині третій статті 533 Цивільного кодексу України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства «Земля» до MIntreco Kft. підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 41368,47 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з MIntreco Kft. (вул.Ракоці, буд.129, каб.3, м.Будапешт, 1196 (1196, Budapest, Rakoczi, utca 129, fazt.3), реєстраційний номер підприємства 01-09-202996, податковий номер 23535321-2-43) на користь Селянського (фермерського) господарства «Земля» (вулиця 600-річчя, будинок 17, корпус 11, місто Вінниця, Вінницька область, 21021, ідентифікаційний код 31952720) 68356,00 євро заборгованості та 41368,47 грн судового збору .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко