ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2023 р. Справа№ 925/578/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників:

від позивача: Шляпін О.Ю.,

від відповідача: Данилов С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 (повний текст рішення складено 21.02.2023)

у справі №925/578/22 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго»

до Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни

про стягнення 33 118,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни (далі по тексту - відповідач) про стягнення 33 118,23 грн за спожиту теплову енергію/послугу з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з вересня 2019 по квітень 2022 та витрати по судовому збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протягом спірного періоду ним поставлялась теплова енергія/надавались послуги з постачання теплової енергії в нежитлові приміщення магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення №№20, 21 по вул. Леніна, розширення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1») АДРЕСА_3, що знаходиться у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 та надавались послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування. Вказані приміщення належать на праві приватної власності Ляхевич Тетяні Вікторівні, яка має статус фізичної особи-підприємця та здійснює в цих приміщеннях підприємницьку діяльність.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 33 118,23 грн основного боргу та 2 481,00 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача в силу Закону, обов`язку з оплати фактично спожитої комунальної послуги у строки, визначені Законом. При цьому відсутність відповідного договору не звільняє відповідача від такого обов`язку.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, Фізична особа - підприємець Ляхевич Тетяна Вікторівна (далі по тексту - апелянт) звернулася до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем заявлено до стягнення різні за змістом товари та послуги: стягнення заборгованості за теплову енергію (теплова енергія - товарна продукція); стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (теплова енергія - комунальні послуга); стягнення заборгованості за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання; стягнення заборгованості з обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії; стягнення заборгованості з абонентського обслуговування. При цьому, як зазначає апелянт, позивачем не наведено належними та допустимими доказами фактичного споживання відповідачем теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії, надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання відповідача, приладів обліку відповідача та абонентського обслуговування за спірний період. Також позивачем не надано доказів, на підтвердження даних по будинку та окремому нерухомому майну, належного відповідачу. Окрім того, позивачем необґрунтовано, на підставі недостовірних даних було здійснено нарахування відповідачу.

За твердженням апелянта господарські справи №925/262/17 та №925/1247/19 не є ідентичними із даною справою, оскільки має місце застосування норм права, які регулювали відносини на час їх виникнення.

Відповідач зазначає, що між ним та позивачем відсутні договірні відносини, оскільки позивач не враховував зміни до Закону України «Про теплопостачання». Крім того, після введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для укладення договору слід було обрати модель обслуговування будинку, проте відповідач не погоджується із рішенням співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 про обрання моделі обслуговування будинку шляхом укладення індивідуального договору із споживачем та, наразі, оскаржує таке рішення у судовому порядку (справа №702/338/22).

Відповідач також вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, оскільки відповідачу не було надано і не було надіслано на його адресу вступної та резолютивної частини рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/578/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22.

Матеріали справи №925/578/22 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 30.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 24.04.2023. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

07.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким позивач просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги є взаємопов`язаними, зокрема, нормативно-правовою базою, розрахунками, довідками, актами відпуску тощо, стосуються одного і того ж приміщення, яке належить відповідачу. Надання послуг з постачання теплової енергії безпосередньо пов`язано із послугами з обслуговування мереж, оскільки при їх відсутності, такі послуги до кінцевого споживача на доходитимуть, надання послуг потребує їх облік, якому необхідно обслуговування вузлів, спожитий загальний об`єм послуг з постачання теплової енергії потребує його розподілу між співвласниками у будівлі та інше.

Позивач зазначає, що нездійснення відповідачем оплати послуг з теплопостачання стало предметом розгляду низки судових спорів.

В якості доказів фактичного споживання відповідачем послуг позивачем надано суду копії рішень ОМС про початок та закінчення опалювальних сезонів, про встановлення тарифів, довідку ОМС про якість надання послуг, зокрема і з обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, копії рахунків та актів відпуску теплової енергії, підписані акти відпуску теплової енергії по іншим споживачам у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборній, 130, м. Монастирище. Відповідно до теплових витрат, зазначених у робочому проекті ПМП «Політехнік», який надав позивачу відповідач, до жовтня 2020 року здійснювалось нарахування плати за спожиту теплову енергію для нежитлових приміщень відповідача.

Позивач зазначає, що він є виконавцем розподілу комунальної послуги в силу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189 (далі по тексту - Закон №2189) та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, зі змінами (далі по тексту Методика). Відсутність укладеного із відповідачем договору не звільняє останнього від обов`язку сплачувати за спожиті послуги.

Згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 Черкаської області від 25.09.2020 співвласники обрали індивідуальну модель на надання послуг з постачання теплової енергії із здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, що стало предметом численних перевірок з боку Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, за результатами яких не було виявлено порушень з боку позивача. Наразі рішення співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 Черкаської області від 25.09.2020 не визнано недійсним у судовому порядку, провадження у справі №702/338/22 ще триває.

Як зазначає позивач, відповідач відмовляється від участі в оплаті вартості спожитої теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення.

20.04.2023 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про дослідження доказів, їх витребування та дослідження оригіналів та заява про визнання доказів не належними та не допустимими та письмові пояснення по суті спору, в якому відповідач просить, зокрема розглянути дану справу за правилами загального провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Ляхевич Тетяні Вікторівні у задоволенні заяви про розгляд справи в загальному провадженні.

24.04.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання/заява про додаткове обґрунтування незаконності рішення суду першої інстанції, в якому навів перелік питань, на які, на думку апелянта, суд апеляційної інстанції має надати відповідь. У вказаному клопотанні апелянт також повідомив суд апеляційної інстанції про орієнтований розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції (7 000,00 грн).

Аналогічне клопотання/заява 24.04.2023 надійшло на поштову адресу Північного апеляційного господарського суду.

24.04.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання/заява про дослідження доказів, які заходяться у справі та додає до клопотання постанову Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 у справі №22-ц/821/1128/22.

Аналогічне клопотання/заява 24.04.2023 надійшло на поштову адресу Північного апеляційного господарського суду.

Також 24.04.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання/заява про приєднання до матеріалів справи копії постанови Верховного Суду від 03.09.2019 у справі №925/1370/18 та копії позовної заяви КП «Теплокомуненерего» №324 від 21.12.2018 по визнання договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії укладеним.

Аналогічне клопотання/заява 26.04.2023 надійшло на поштову адресу Північного апеляційного господарського суду.

27.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява з процесуальних питань, яка здана на пошту 24.04.2023, отже в силу ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) є такою, що подана без порушення строку, встановленого судом. Згідно вказаної заяви позивач просить суд апеляційної інстанції долучити до справи та прийняти до розгляду наступні докази: копії висновку експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.11.2022, копії рішень ОМС про визнання позивача виконавцем послуг, копії листів Підприємства із вихідними даними, копію витягу із робочого проекту на приміщення відповідача, копії документів на будинковий лічильник, копії довідок ОМС по категорії споживачів «Інші».

28.04.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли «відповідь-заява-заперечення» на заяву позивача №101 від 24.04.2023 з процесуальних питань.

Аналогічне клопотання/заява 10.05.2023 надійшло на поштову адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 призначено до розгляду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 призначено на 16.05.2023 о 13 год. 30 хв.

12.05.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява з процесуальних питань №116 від 01.05.2023, до якої позивач надав копії актів включення/виключення опалення будинку №130 вул. Соборна, м. Монастирище, копії актів готовності теплового господарства, копії рішення у справі №702/338/22, копію витягу із заяви про зміну предмету позову по справі №925/1370/18.

15.05.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява з процесуальних питань, згідно якою позивач просить суд апеляційної інстанції долучити до справи та прийняти до розгляду наступні докази: копії висновку експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.11.2022, копії рішень ОМС про визнання позивача виконавцем послуг, копії листів Підприємства із вихідними даними, копію витягу із робочого проекту на приміщення відповідача, копії документів на будинковий лічильник, копії довідок ОМС по категорії споживачів «Інші».

15.05.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому містяться пояснення по суті спору, в яких позивач наполягає, що послуги позивачу за спірний період надавались, в свою чергу, матеріали даної справи не містять доказів відключення приміщення відповідача від мережі опалення. Крім того, нарахування обсягів спожитої енергії відповідачу за спірний період на його приміщення проводиться у відповідності до Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (далі по тексту - Правила №830), а за відсутності показань вузлів розподільного обліку теплової енергії відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 22.11.2018 №315 (далі по тексту - Методика №315).

Аналогічна заява 16.05.2023 надійшла на поштову адресу Північного апеляційного господарського суду.

Положеннями ГПК України (ст. 269) визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції приймає до розгляду докази, які не були подані до суду першої інстанції, лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Протокольною ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 відмовляє у прийнятті наданих позивачем та відповідачем доказів на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Крім того, заяви, клопотання, подані позивачем та відповідачем поза межами строку, визначеного судом апеляційної інстанції для їх подання, підлягають залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України (заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом).

У судовому засіданні 16.05.2023 суд апеляційної інстанції протокольною ухвалою оголошує перерву до 30.05.2023.

30.05.2023 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №925/578/22 до набрання законної сили судовими рішенням у справі №702/338/22 та у справі №925/1370/18.

Клопотання відповідача про зупинення провадження підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із пропуском відповідачем строку, визначеного судом апеляційної інстанції для подання клопотань, про що зазначено у протокольній ухвалі від 30.05.2023.

У судовому засіданні 30.05.2023 суд апеляційної інстанції протокольною ухвалою оголошує перерву до 06.06.2023.

02.06.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення - промова у судових дебатах, в яких відповідач зазначає, що судом першої інстанції допущено порушення юрисдикції, оскільки даний спір має розглядатися судом за правилами цивільної юрисдикції, про що також свідчать надані позивачем первинні документи на підтвердження надання послуг. Також відповідач вказує на відсутність договірних відносин між сторонами.

Аналогічні пояснення відповідача 05.06.2023 надійшли на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду.

05.06.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача також надійшло клопотання «Письмова промова в судових дебатах», в якому позивач зазначає, що відсутність між сторонами договірних відносин не звільняє відповідача від обов`язку сплачувати за послуги теплопостачання. Як вказує позивач матеріали даної справи не містять доказів відключення приміщення відповідача від мереж (системи) централізованого опалення (теплопостачання).

У судовому засіданні 06.06.2023 виникла необхідність оголосити перерву до 20.06.2023.

12.06.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли «Репліка - письмове пояснення на усне пояснення представника позивача», в яких відповідач вкотре наголошує, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, та вказує на те, що позивач без належного документального обґрунтування просить суд стягнути суму, заявлену до стягнення.

Аналогічне «Репліка - письмове пояснення на усне пояснення представника позивача» 15.06.2023 надійшло на адресу Північного апеляційного господарського суду.

15.06.2023 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із бажанням відповідача особисто приймати участь у судовому засіданні, проте 20.06.2023 відповідач не може особисто бути присутня через перебування за межами України.

20.06.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про дослідження доказів і визнання їх неналежними та недопустимими, а саме протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 130», при цьому відповідач не вказує, який саме протокол має бути досліджений судом. Заяву подано тричі.

20.06.2023 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №925/578/22 до набрання законної сили судовими рішенням у справі №702/338/22.

Аналогічне клопотання відповідача 20.06.2023 надійшло на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 20.06.2023 протокольною ухвалою оголошено перерву до 25.07.2023.

21.07.2023 від позивача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові заперечення на письмове пояснення-промову у судових дебатах, надані відповідачем, письмові заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження та клопотання відповідача про дослідження доказів.

Суд апеляційної інстанції у судовому засіданні 25.07.2023 вкотре звернув увагу представників учасників справи на строк, визначений для подання клопотань, заяви, письмових пояснень та пояснив наслідки пропуску такого строку шляхом залишення таких клопотань, заяв та пояснень без розгляду, а тому клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі та всі інші надані учасниками справи заяви та клопотання підлягають залишенню без розгляду. Водночас колегія суддів вказала на можливість представників учасників процесу надати свої усні пояснення по суті спору у судовому засіданні.

У судовому засіданні 25.07.2023 представник відповідача підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Представник позивача у судовому засіданні 25.07.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 залишити без задоволення.

Розглянувши вимоги та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заперечень на відзив на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Ляхевич Тетяні Вікторівні на праві власності належить магазин роздрібної торгівлі загальною площею 96,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 19).

Ляхевич Тетяна Вікторівна за договором міни квартир №130/35 від 07.08.2008 (т.1 а.с. 22) та за договором купівлі-продажу (згідно витягу з державного реєстру правочинів (т.1 а.с. 23) набула у власність квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради 26.05.2011 прийнято рішення №91 від 26.05.2011 (т.1 а.с. 25) про виведення із житлового фонду квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 . ПП Ляхевич Т.В. зобов`язалась заключити договори із комунальними службами по обслуговуванню нежитлового приміщення, яке переобладнане під магазин роздрібної торгівлі, про що свідчить лист виконавчого комітету Монастирищенської міської ради №330 від 27.05.2011 (т. 1 а.с. 24).

ДП «Теплокомуненерго» зверталося до Лихевич Тетяни Вікторівни із листами №296 від 01.06.2012, №583 від 09.10.2012 (т. 1 а.с. 26, 27) щодо укладення договору про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, холодного водопостачання і водовідведення.

В подальшому, вже КП «Теплокомуненерго» (позивач) зверталося до ФОП Ляхевич Т.В. із листом №292 від 23.11.2018 (т. 1 а.с. 28) із вимогою підписати договір купівлі-продажу теплової енергії на нежитлове приміщення (магазину) АДРЕСА_3 та листом №245 від 22.10.2020 (т.1 а.с. 29) із вимогою підписати договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) на приміщення №20, №21, розширення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 29).

Згідно довідки виконавчого комітету Монастирищенської міської ради послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з обслуговування внутрішньобудинкових систем упродовж періоду з серпня 2019 по квітень 2022 років, включно, надавалися позивачем (т. 1 а.с. 34).

Як вказує позивач, протягом періоду з 01.07.2019 по 30.04.2022 ним поставлялася теплова енергія/надавалися послуги з постачання теплової енергії в нежитлові приміщення магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення № 20 та № 21 по вул. Леніна, 130) розширення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1) АДРЕСА_3, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 та надавалися послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування.

Судом встановлено, що наразі сторони договір не уклали. Відмова від укладення договору відповідачем є предметом розгляду у справі №925/1370/18, розгляд якої досі триває.

При цьому постановою Верховного Суду від 27.03.2020 по справі №925/1247/19 було визначено, що сама по собі взаємопов`язаність справ (про визнання договору укладеним і про стягнення заборгованості) ще не свідчить про неможливість розгляду справи про стягнення заборгованості до прийняття рішення у справі про визнання договору купівлі-продажу теплової енергії укладеним. Предметом розгляду такої справи була вимога КП Теплокомуненерго про стягнення з ФОП Ляхевич Т.В. заборгованості за теплову енергію, фактично спожиту у період 21.12.2016 по 01.08.2019 без укладення договору, тобто підставою для оплати теплової енергії є фактичне її споживання.

Обов`язок у ФОП Ляхевич Т. В. сплатити за фактично спожиту теплову енергію та отримані послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання у спірний період за відсутності відповідних договорів виник на підставі закону.

Позивачем у даній справі заявлено до стягнення з відповідача 33 118,23 грн заборгованості, яка включає в себе заборгованість за теплопостачання теплової енергії, за обслуговування внутрішньобудинкової системи, абонентське обслуговування, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії за період з вересня 2019 по квітень 2022 років.

Згідно з п.п. 3, 5 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, чинної до 01.05.2022, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами (п. 8 Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, дата набрання чинності 04.09.2019, отже, є такими, що регулюють спірні правовідносини (далі по тексту - Правила).

До матеріалів даної справи надано рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про початок опалювального сезону 2019-2020 року» №116 від 25.09.2019 (т. 1 а.с. 85), «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років» №135 від 24.09.2020 (т.1 а.с. 86), «Про початок опалювального сезону 2021-2022 років» від 23.09.2021 №190 (т.1 а.с. 87).

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію з її складовими - виробництва, транспортування і постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення), яку надає КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №2 від 30.01.2019 для потреб інших споживачів (крім населення) встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 2 046,65 грн за 1 Гкал (т.1 а.с. 88).

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №127 від 31.08.2020 для потреб інших споживачів без ПДВ встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 1 514,05 грн за 1 Гкал (т. 1 а.с. 89-90). Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії вводяться в дію з 01.10.2020.

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №3 від 21.12.2020 для потреб інших споживачів без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію у розмірі 1 710,67 грн за 1 Гкал (т. 1 а.с. 91-92).

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №191 від 23.09.2021 для потреб інших споживачів без ПДВ встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 2 079,83 грн за 1 Гкал (т. 1 а.с. 93-94). Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії вводяться в дію з 01.10.2021 і діють до 30.09.2022.

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №233 від 10.11.2021 для потреб інших споживачів без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію у розмірі 5 616,18 грн за 1 Гкал (т.1 а.с. 95-96).

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №276 від 22.12.2021 для потреб інших споживачів без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію у розмірі 6 239,68 грн за 1 Гкал (т.1 а.с. 97-98).

Рішенням виконавчого комітету Монатирищенської міської ради «Про встановлення тарифу на послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, яку надає КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище встановлено тариф на вищевказану послугу у розмірі 0,18 грн за 1 кв.м. загальної площі з урахуванням ПДВ 20% (т.1 а.с. 99).

Рішенням виконавчого комітету Монатирищенської міської ради «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище встановлено розмір внеску на вищевказану послугу для всіх категорій споживачів м. Монастирища та с. Нового Міста в розмірі будівлі окремо (додатки 1-43) та зобов`язано оператора зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії зовнішніх інженерних мереж відображати у квитанціях 1 (один) раз на квартал (т.1 а.с. 100).

Наказом КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище від 01.09.2020 №39 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування для одного абонента» затверджено кошторис витрат на послугу з абонентського обслуговування на постачання теплової енергії, яка становить 30,12 грн (з ПДВ) в місяць на одного абонента, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами (т. 1 а.с. 102).

Наказом КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище від 02.06.2021 №38 «Про плату за абонентське обслуговування» затверджено кошторис витрат на послугу з абонентського обслуговування на постачання теплової енергії, яка становить 31,70 грн (з ПДВ) в місяць на одного абонента, що надається споживачам за індивідуальними договорами (т. 1 а.с. 104).

25.09.2020 на зборах співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 було прийнято рішення про обрання індивідуальної моделі договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, а саме: кожному співвласнику багатоквартирного будинку заключити індивідуальний договір із КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище на послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання (т. 1 а.с. 105-121).

Відповідно до термінів, визначених у ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у редакції чинній на дату прийняття рішення ОСББ, співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який введено в дію 01.05.2019 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 названого вище Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно із п. 4 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричинений коронавірусом SARS-CoV-2.

У статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Отже, прийняття рішення загальними зборами щодо обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального або колективного договору про надання комунальної послуги) входить до компетенції ОСББ.

Як зазначає відповідач, ним оскаржується рішення зборів ОСББ від 25.09.2020.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.03.2023 у справі №702/338/22, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20.07.2023, за позовом Ляхевич Тетяни Вікторівни до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень фізичних осіб, оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, у задоволенні позову відмовлено.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що допоки рішення зборів ОСББ не буде визнане недійсним у встановленому законодавством порядку (у судовому порядку) недійсним, воно є дійсним та обов`язковим для виконання співвласниками багатоквартирного будинку.

Крім того, оскарження рішення зборів ОСББ в порядку цивільного судочинства не унеможливлює розгляд цієї справи, оскільки суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання послуги у порядку і випадках, визначених законом (зокрема з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку) (п. 46 Правил).

Доказів укладення відповідних договорів матеріали даної справи не містять, судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини. Водночас предметом позову у даному провадження є стягнення з відповідача на користь позивача 33 118,23 грн за спожиту теплову енергію/послугу з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з вересня 2019 по квітень 2022 за відсутності укладеного між позивачем та відповідачем договору.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Тобто, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов`язок споживача сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч. 7 ст. 21 Закон України «Про житлово-комунальні послуги»).

Водночас приписи вказаного Закону не містять положень про звільнення споживача від оплати за спожиту послугу за відсутності укладеного із виконавцем комунальних послуг відповідного договору.

Відповідно до п. 37 Правил споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб (п. 37).

Отже, у відповідача в силу Закону наявний обов`язок оплачувати послуги, отримані ним за спірний період за відсутності укладеного договору про надання комунальних послуг із виконавцем таких послуг.

При цьому у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено наступні терміни:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);

плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно із п. 31 Правил вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Відповідно до п.п. 32, 33 Правил плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до вимог частини третьої цієї статті з урахуванням таких особливостей: 1) виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) до плати виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором не включається плата за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги; 3) технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, здійснюються співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників (п. 7 ст. 14 «Про житлово-комунальні послуги»).

Доказів того, що співвласники багатоквартирного будинку не дійшли згоди з виконавцем розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку матеріали даної справи не містять.

Отже, обов`язок зі сплати заявлених позивачем до стягнення 33 118,23 грн за спожиту теплову енергію/послугу з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з вересня 2019 по квітень 2022 у відповідача наявний навіть за відсутності укладеного із позивачем договору, про що неодноразово зверталась увага відповідача під час розгляду справ №925/869/14, №925/262/17, №925/1150/16, №925/1247/19 судами всіх інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п.п. 34, 35 Правил рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Відповідно до п. 38 Правил споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Таким чином, позивач як індивідуальний споживач, з урахуванням визначеної моделі укладення договорів про надання послуги з постачання теплової енергії рішенням загальних зборів ОСББ від 25.09.2020, яке наразі, не визнано недійсним у встановленому законодавством порядку (у судовому порядку), зобов`язаний у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати житлово-комунальні послуги у повному обсязі, при цьому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє його від такого обов`язку.

Робочий проект «Реконструкція системи опалення квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які переобладнуються під магазин (розширення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1») (т.1 а.с. 78-82).

При розгляді справи № 925/869/14 за позовом Дочірнього підприємства «Теплокомуненерго» Публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» до Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни про стягнення суми було встановлено, що робочий проект, розроблений ПМП «Політехнік» у 2008 році на замовлення Ляхевич Тетяни Вікторівни та, виходячи з технічних умов, виданих позивачем на встановлення приладу обліку, не передбачає відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води приміщень № 20 і 21, як на цьому наполягав Ляхевич Тетяна Вікторівна, а передбачає дві складових обігріву - «максимальне теплове навантаження приміщення складається з навантаження від втрат теплової енергії в ізольованих стояках та максимального теплового навантаження опалювальних приладів». Замовлення і виконання відповідачем цього проекту, погодження його позивачем, під`єднання зміненої системи опалення приміщень № 20 і 21 до будинку, визначення розміру «розрахункових сумарних втрат тепла ізольованих трубопроводів магазину складають 362 Вт/год.» і є діями осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, з яких виникли цивільні права та обов`язки, тобто є правочином і є зобов`язанням.

У даній справі позивач зазначає, що при розрахунку послуг теплопостачання відповідачу, враховувались дані робочого проекту, розробленого ПМП «Політехнік» у 2008 році на замовлення Ляхевич Тетяни Вікторівни .

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, чинні до 01.05.2022, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 №169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Не допускається примусове відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до ЦО та ГВП, у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП інших власників квартир та нежитлових приміщень.

Отже, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Матеріали даної справи не містять доказів, які б засвідчували факт законного відключення квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла.

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 29.01.2015 №11 було надано дозвіл гр. ОСОБА_5 , гр. Ляхевич Тетяні Вікторівні і гр. ОСОБА_6 на від`єднання від внутрішньобудинкових тепломереж та влаштування індивідуального (автономного) електричного опалення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» і нежитлового приміщення, яке реконструюється під розміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (бувші квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 при умові отримання технічних умов від ПАТ «Монастирищенський РЕМ», ДП «Теплокомуненерго», ДП «Житлокомунгосп» та за погодженням голови об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Леніна, 130, м. Монастирище (т. 1 а.с. 136). В подальшому вказане рішення було визнано недійсним у судовому порядку (№К/800/37769/15, №К/800/38169/15).

Позивач звернувся до відповідача із листом «досудове попередження» №122 від 16.05.2022, за яким вимагав від відповідача сплату 33 118,23 грн заборгованості за надані у період з липня 2019 по квітень 2022 послуги за спожиту теплову енергію/послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, абонентське обслуговування по нежитловому приміщенню магазину роздрібної торгівлі АДРЕСА_3, розширення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в структурі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_5 (т.1 а.с.84). Лист надіслано на адресу відповідача 16.05.2022 згідно фіскального чеку №55 (т. 1 а.с. 84 зворотній бік).

Доказів оплати відповідачем позивачу 33 118,23 грн за спожиту теплову енергію/послугу з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з вересня 2019 по квітень 2022, як і реагування на претензію №122 від 16.05.2022, матеріали даної справи не містять.

Позивачем до матеріалів даної справи надано рахунки-фактури на оплату за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, виставлених відповідачу, а саме: №СФ-0000528 від 30.09.2019 (т. 1 а.с. 40), №СФ-0000767 від 31.12.2019 (т.1 а.с. 43), №СФ-0000212 від 31.03.2020 (т.1 а.с. 47), №СФ-0000471 від 30.06.2020 (т. 1 а.с. 49), №СФ-0000541 від 30.09.2020 (т.1 а.с. 50), №СФ-0000871 від 31.12.2020 (т. 1 а.с. 53), №СФ-0000282 від 31.03.2021 (т. 1 а.с. 56), №СФ-0000538 від 30.06.2021 (т. 1 а.с. 59), №СФ-0000799 від 30.09.2021 (т. 1 а.с. 63), №СФ-0001118 від 31.12.2021 (т.1 а.с. 65), №СФ-0000273 від 31.03.2022 (т. 1 а.с. 68) та за абонентське обслуговування (№СФ-0000647 від 31.10.2020 (т.1 а.с. 51), №СФ-0000746 від 30.11.2020 (т.1 а.с. 52), №СФ-0000871 від 31.12.2020 (т. 1 а.с. 53), №СФ-0000064 від 31.01.2021 (т.1 а.с. 54), №СФ-0000173 від 28.02.2021 (т. 1 а.с. 55), №СФ-0000282 від 31.03.2021 (т. 1 а.с. 56), №СФ-0000379 від 30.04.2021 (т.1 а.с. 57), №СФ-0000460 від 31.05.2021 (т. 1 а.с. 58), №СФ-0000538 від 30.06.2021 (т.1 а.с. 59), №СФ-0000626 від 31.07.2021 (т.1 а.с. 60), №СФ-0000713 від 31.08.2021 (т. 1 а.с. 61), №СФ-0000799 від 30.09.2021 (т. 1 а.с. 62), №СФ-0000877 від 31.10.2021 (т. 1 а.с. 63), №СФ-0000992 від 30.11.2021 (т. 1 а.с. 64), №СФ-0001118 від 31.12.2021 (т.1 а.с. 65), №СФ-0000059 від 31.01.2022 (т. 1 а.с. 66), №СФ-0000166 від 28.02.2022 (т. 1 а.с. 67), №СФ-0000273 від 31.03.2022 (т. 1 а.с. 68), №СФ-0000361 від 30.04.2022 (т. 1 а.с. 69), обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії (за квартал) (№СФ-0000871 від 31.12.2020 (т. 1 а.с. 53), із доказами надсилання їх на адресу відповідача.

Також позивачем до матеріалів справи надано рахунки-фактури на оплату відповідачем послуги з постачання теплової енергії (№СФ-0000608 від 31.10.2019 (т. 1 а.с. 41), №СФ-0000702 від 30.11.2019 (т.1 а.с. 42), №СФ-0000862 від 31.12.2019 (т.1 а.с. 43), №СФ-0000050 від 31.01.2020 (т. 1 а.с. 45), №СФ-0000147 від 29.02.2020 (т.1 а.с. 46), №СФ-0000305 від 31.03.2020 (т.1 а.с. 47), №СФ-0000368 від 27.04.2020 (т.1 а.с. 48), №СФ-0000647 від 31.10.2020 (т.1 а.с. 51), №СФ-0000746 від 30.11.2020 (т.1 а.с. 52), №СФ-0000871 від 31.12.2020 (т. 1 а.с. 53), №СФ-0000064 від 31.01.2021 (т.1 а.с. 54), №СФ-0000173 від 28.02.2021 (т. 1 а.с. 55), №СФ-0000282 від 31.03.2021 (т. 1 а.с. 56), №СФ-0000379 від 30.04.2021 (т.1 а.с. 57), №СФ-0000460 від 31.05.2021 (т. 1 а.с. 58), №СФ-0000538 від 30.06.2021 (т. 1 а.с. 59), №СФ-0000877 від 31.10.2021 (т. 1 а.с. 63), №СФ-0000992 від 30.11.2021 (т. 1 а.с. 64), №СФ-0001118 від 31.12.2021 (т.1 а.с. 65), №СФ-0000059 від 31.01.2022 (т. 1 а.с. 66), №СФ-0000166 від 28.02.2022 (т. 1 а.с. 67), №СФ-0000273 від 31.03.2022 (т. 1 а.с. 68), №СФ-0000361 від 30.04.2022 (т. 1 а.с. 69).

Позивач при нарахування гігакалорій від існуючої будинкової системи опалення, яка не може бути демонтована для магазину роздрібної торгівлі (нежитлових приміщень №20 та №21, розширення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_3 було враховано витрати від існуючої будинкової системи, яка не може бути демонтована, з урахування робочого проекту «Реконструкція системи опалення квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які переобладнуються під магазин (розширення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1») до жовтня 2020 року (т. 1 а.с. 38).

З жовтня 2020 року нарахування проводились у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

У відповідь на заяву відповідача від 30.06.2022 №125 позивач надав інформацію про покази загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії багатоквартирного будинку житлового будинку по АДРЕСА_3, зокрема, і у місячному розрізі та по роках і загальну кількість спожитих послуг з постачання теплової енергії будинком у місячному розрізі та по роках (т. 2 а.с. 14).

Відповідно до п. 25 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно до площі (об`єму) приміщення споживача згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі по тексту - Методика № 315).

Згідно із п. 1 розділу ІІ Методики №315 загальні правила розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень в розрахунковий період визначається так: за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності при постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі або до будівлі при відкритій системі теплопостачання; розрахунковим методом відповідно до розділу XI цієї Методики.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (Qопф.с), здійснюється згідно з розділом V цієї Методики.

Розподіл втрат теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення, поза межами опалюваних приміщень, опалюваних МЗК та допоміжних приміщень будівлі здійснюється серед визначених категорій приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

У розділі VI Методики визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами-розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді). Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 °C від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії / приладів-розподілювачів теплової енергії / вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Донарахування обсягу теплової енергії для опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку або приладами-розподілювачами теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g відповідно, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі. Це донарахування не застосовується у разі неналежного теплопостачання у будівлі (відхилення від нормативних кількісних та якісних показників послуги з теплопостачання) за наявності у розрахунковому періоді у будівлі більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких складено акт-претензію щодо кількості та/або якості наданої послуги, підписаний споживачем та виконавцем комунальної послуги, або у разі, якщо претензії споживача щодо якості послуги з постачання теплової енергії вважаються визнаними відповідно до частини сьомої статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та підставно їх задовольнив.

Доводи апелянта про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки спір виник через наявність у відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію/послугу з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з вересня 2019 по квітень 2022 у нежитловому приміщенні магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення АДРЕСА_3, власником якого є відповідач та використовується нею у підприємницькій діяльності, як фізичною особою - підприємцем. Доказів зворотного відповідач суду не надала.

Крім того, під час розгляду справи №925/262/17 Вищим господарським судом встановлено, що виходячи з приписів ст. 50 ЦК України, підприємець - це лише правовий статус, через який фізична особа реалізує своє право на здійснення підприємницької діяльності за умови її державної реєстрації. Тобто, правовий статус підприємця для фізичної особи - це виключно реалізація додаткових прав та обов`язків, які накладаються цим статусом. При цьому правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності, оскільки власником будь-якого майна завжди буде фізична особа, саме вона є суб`єктом права власності. Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено та відповідачем не спростовано, що вищезазначені приміщення не використовується для проживання. Крім того, як вже зазначалось вище, рішенням виконкому Монастирищенської міської ради від 26.05.2011 №91 останні виведені з житлового фонду, тобто не є житловими (постанова Вищого господарського суду України від 03.10.2017 у справі №925/262/17).

Щодо доводів апелянта про необґрунтованість та недостовірність нарахувань, то за приписами Правил рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію:

1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги;

2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг;

3) період, за який здійснюється нарахування;

4) загальна сума до сплати;

5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач);

6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання;

7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги;

8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення);

9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

У разі якщо у будівлі налічуються два та більше споживачів, інформація про обсяги спожитої комунальної послуги, зазначена в пункті 6 частини третьої цієї статті, надається також щодо будівлі в цілому.

Інформація, зазначена в пунктах 6-10 частини третьої цієї статті, може надаватися виконавцем як додаток до рахунка на оплату комунальних послуг та/або надаватися споживачам за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Зазначена інформація має надаватися також за зверненням споживача.

Додатково до інформації, зазначеної в частині третій цієї статті, виконавець забезпечує споживачу доступ до інформації про динаміку споживання комунальних послуг, а саме: 1) інформації про щомісячний обсяг споживання комунальних послуг за останні три роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше трьох років); 2) інформації про щоденні, щотижневі, щомісячні та щорічні обсяги споживання комунальних послуг за останні два роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше двох років), якщо вузли обліку дають змогу отримувати таку інформацію.

Доступ до інформації, зазначеної в цій частині, надається шляхом забезпечення споживачам доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів або через інтерфейс вузлів обліку.

Доступ до інформації, зазначеної в частинах третій і шостій цієї статті, може надаватися третім особам, у тому числі управителю багатоквартирного будинку, об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку, виконавцю енергосервісу за енергосервісним договором, з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо розподіл обсягів комунальних послуг, що здійснюється відповідно до статті 10 цього Закону, здійснює представник споживачів, у тому числі об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку, такий представник зобов`язаний надавати споживачам інформацію, зазначену в частинах третій і шостій цієї статті.

Споживачі забезпечуються інформацією, зазначеною в частинах третій і шостій цієї статті, на безоплатній основі, крім випадків, встановлених законом.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані щомісяця надавати облікову інформацію про споживання комунальних послуг за вузлами комерційного обліку органу місцевого самоврядування для здійснення узагальнення та моніторингу.

При цьому чинним законодавством України не передбачено підстав для звільнення споживача (відповідача) від оплати фактично йому наданих послуг, у зв`язку із недоліками у виставлених на оплату рахунках.

Відповідач заперечуючи проти нарахувань вказав, що у рахунках на оплату зазначення площі нежитлового приміщення 91,9 кв.м. замість 96,9 кв.м., н/ж приміщення, кв. 20-21, тоді як вказує апелянт він не є власником цих приміщень, адреса АДРЕСА_3, а у деяких рахунках вказано АДРЕСА_3 (розширення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

У Договорі №78-ТІ від 01.10.2020 «З індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонт внутрішньо будинкової системи теплопостачання)» на нежитлові приміщення(магазин роздрібної торгівлі) в багатоквартирному будинку по вул. Соборній, 130, як вказує апелянт вказано невірну площу нежитлового приміщення, опалювальну площу будинку. Відповідач, наводячи для прикладу нарахування по магазину «Хліб», розташованого у тому ж будинку, вказує на різницю в нарахуваннях.

У п. 5 Договорі №78-ТІ від 01.10.2020 вказано лічильник №66711802, який у приміщенні магазину по АДРЕСА_3 м. Монастирище не встановлено.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що він не був позбавлений права надати свої заперечення щодо нарахувань позивачу для здійснення останнім коригувань. З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2021 року позивачем здійснювався перерахунок щодо постачання теплової енергії.

Крім того, позивачем надавались відповіді №177 від 15.07.2022, №170 від 07.07.2022, №173 від 15.07.2022, №174 від 15.07.2022, №268 від 11.11.2020 (т. 2 а.с. 12-18) щодо виконання робіт на послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, щодо внесення змін до Договору №78-ТІ від 01.10.2020 в частині зміни даних вузлів обліку, щодо показників загально будинкового вузла обліку теплової енергії, щодо нарахування кількості спожитих послуг з постачання теплової енергії за жовтень 2022 року. Щодо розрахунку кількості теплової енергії по тепловодому навантаженню, то як зазначає позивач у листі №174 від 15.07.2022, до жовтня 2020 року розрахунок витрат від існуючої будинкової системи, яка не може бути демонтована здійснено відповідно до робочого проекту ПМП «Політехнік» «Реконструкція системи опалення квартир №20 та №1 в житловому будинку по вул. Леніна, 130 в м. Монастирище, які переобладнуються під магазин» та надав кількісні показники витрат від існуючої будинкової системи, яка не може бути демонтована.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу апелянта, що останній в силу Закону має обов`язок з укладення відповідного договору щодо наданих комунальних послуг, у випадку зазначення у проекті, запропонованому позивачем, як виконавцем послуг, невірних показників, відповідач не позбавлений права внести відповідні зміни у встановленому законодавством порядку шляхом укладення додаткових угод.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам апелянта із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/857/22 прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 у справі №925/578/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Ляхевич Тетяну Вікторівну.

4. Матеріали справи №925/857/22 повернути до Господарського суду Черкаської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.08.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська