УХВАЛА

м. Київ

22.08.2023Справа № 910/13027/23

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго»

до Акціонерного товариства «Нафтогаз України»

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Нафтогаз України» (далі - відповідач) про:

- зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру споживачів постачальника - відповідача на період квітень 2021 року;

- зобов`язання відповідача підписати акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2021 за квітень 2021 року за договором постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню № 20/21-4016-ТЕ-6 від 13.10.2020.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до вимог "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою № 270 від 05.03.2009 року Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належними доказами відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам справи є опис вкладення в поштовий конверт (з зазначенням номера поштового відправлення) та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивачем не долучено до позовної заяви опису вкладення в поштовий конверт (з зазначенням номера поштового відправлення) та документу, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів надіслання копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

При цьому, судом не береться до уваги додана позивачем до позовної заяви квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС № 209698 від 16.08.2023 року про направлення Акціонерному товариству «Нафтогаз України» позовної заяви та доданих до неї документів, з огляду на наступне.

Офіційна електронна адреса відповідно до підпункту 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, це: сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Проте, на даний момент функціонал системи «Електронний суд» не дозволяє суду здійснювати ідентифікацію Електронних кабінетів (офіційних електронних адрес), зареєстрованих у системі користувачів.

З огляду на вищенаведене, доказів на підтвердження направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача в розумінні приписів частини 1 статті 164 та частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України матеріали позову не містять.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 164 до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно із статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: 1) про зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру споживачів постачальника - відповідача на період квітень 2021 року, 2) про зобов`язання відповідача підписати акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2021 за квітень 2021 року за договором постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню № 20/21-4016-ТЕ-6 від 13.10.2020.

З урахуванням вищенаведеного, позивачу при зверненні до господарського суду з вказаними немайновими вимогами необхідно було сплатити судовий збір у сумі 5 368, 00 грн.

При цьому, відповідно до долученої до позову платіжної інструкції від 31.07.2023 № 2755, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» сплатило судовий збір у сумі 2 684,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою не дотримався окремих вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання доказів надіслання відповідачу позовної заяви з додатками;

- подання доказів сплати судового збору у сумі 2 684,00 грн.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака