ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. Справа№ 910/405/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: Дюговський О.С.;

від відповідача: не з`явилися;

від третьої особи: не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 (повний текст складено 23.01.2023)

у справі № 910/405/22 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара»,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни

про визнання права власності на залізничні вантажні вагони та зняття арешту з рухомого майна,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» (далі - ТОВ «БГС Рейл», Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на залізничні вантажні вагони №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253 та зняти з рухомого майна (вказаних залізничних вагонів) арешту, накладений постановою приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни (далі - Лановенко Л.О.) від 17.12.2021 про арешт майна боржника.

В обґрунтування заявлених вимог Товариство зазначає, що право власності на спірні вагони було визнано за ним ухвалою Київського апеляційного сулу від 14.12.2021 у справі №757/33037/31-к. Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфара» (далі - ТОВ «Альфара») 19.06.2020 та 26.06.2020 поставило ТОВ «БГС Рейл» рухоме майно (спірні залізничні вагони), що підтверджується відповідними актами. Наразі ТОВ «БГС Рейл» не може в повній мірі здійснювати своє право власності щодо рухомого майна та обмежене у своєму праві розпоряджатися своїм майном через протиправне накладення на нього арешту в межах виконавчого провадження, стороною якого ТОВ «БГС Рейл» не є, постановою приватного виконавця Лановенко Л.О. від 17.12.2021 про арешт майна боржника ТОВ «Альфара». Однак у ТОВ «Альфара» право власності на спірні вагони відсутнє. У задоволенні вимоги ТОВ «БГС Рейл» щодо зняття арешту приватний виконавець Лановенко Л.О. відмовила з посиланням на непідтвердження права власності.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у задоволенні позову ТОВ «БГС Рейл» про визнання права власності на залізничні вантажні вагони та зняття арешту з рухомого майна відмовлено повністю.

Суд дійшов висновку, що ТОВ «БГС Рейл» належними та допустимими доказами не довело наявності у нього права власності на спірні вагони. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що згідно з відкритими відомостями АТ «Укрзалізниця», перевіреними судом (https://www.uz.gov.ua/car_info/index.php), власником спірних вагонів вказана відмінна від позивача особа, а саме: власником вагонів 65017451, 65024028, 65072944, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 65116253 вказане ТОВ «Альфара», а у графі «власник вагону» не міститься даних щодо вагонів 65015018, 65139370, 67096859. Крім того, суд критично оцінив доводи позивача щодо підтвердження права власності на спірні вагони ухвалою Київського апеляційного суду від 14.12.2021 у справі №757/33037/21-к, оскільки у вказаному судовому рішенні міститься інформація лише щодо вагонів 65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, у той час як на вагони 67096859, 65116253 посилань не міститься. Вказані докази є більш вірогідними на спростування доводів позивача про набуття права власності на спірні вагони.

Таким чином, за встановленими судом обставинами, правові підстави для захисту права власності позивача за ст. 392 ЦК України відсутні, оскільки останній не довів оспорювання його права власності на вагони 65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253.

За наведених обставин суд відмовив і у задоволенні вимоги позову про зняття накладеного арешту з майна, оскільки ТОВ «БГС рейл» не довело наявності порушення його права власності у зв`язку з накладенням арешту на майно за постановою у ВП №67176250 від 17.12.2021.

Суд зауважив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У той же час у межах даної справи ТОВ «БГС Рейл» не довело приналежність йому на праві власності майна, на яке приватним виконавцем накладено арешт.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2022, ТОВ «БГС Рейл» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Скаржник вважає, що суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, а сааме: справу розглянуто формально, не враховано докази, що мають суттєве значення та безпосереднє відношення до спірних правовідносин; помилково визнано встановленими обставини, на які посилалась приватний виконавець Лановенко Л.О., незважаючи на те, що такі обставин не були підтверджені належними, допустимим та достатніми доказами - щодо нібито належності ТОВ «Альфара» на праві власності вагонів 67096859, 65116253, 65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831; не враховано первинні документи, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи; залишено поза увагою той факт, що ухвалою Київського апеляційного суду від 14.12.2021 у справі №757/33037/21-к вже було визнано за Позивачем право власності на вагони 65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831 - це є достатньою підставою для задоволення позову хоча б частково щодо вагонів 65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831.

На думку апелянта, наведене у своїй сукупності призвело до ухвалення незаконного за своєю суттю рішення, яке порушує права позивача, арешт на майно (вагони 65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831) якого накладено в межах ВП №67176250, боржником за яким є ТОВ «Альфара», при тому, що зазначене майно є власністю ТОВ «БГС Рейл», а не ТОВ «Альфара».

Позивач зазначає, що суд не дав оцінки обставинам і доказам про набуття ним права власності на вагони за Договором поставки № 0225-0610 від 10.06.2020, про передачу яких від ТОВ «Альфара» позивачу складено відповідні акти, позивачем сплачено ТОВ «Альфара» повну вартість вагонів задовго до виникнення підстав для арешту майна боржника (продавця вагонів - TОB «АЛЬФАРА»), а також обставинам і доказам щодо витрат позивача на утримання вагонів як свого майна.

Суд також не надав оцінку доказам того, що всі 11 вагонів ТОВ «БГС Рейл» як власником було обтяжено ще у 2020 році (чинне нині) з внесенням відомостей до Державного реєстром обтяжень рухомого майна (далі - ДРОРМ): вид обтяження: приватне обтяження; тип обтяження: інше обтяження рухомого майна заборона відчуження; документ-підстава: договір поставки, серія та номер: 0225-0610, виданий: 10.06.2020, видавник: ТОВ «Альфара», ТОВ «БГС Рейл»; обтяжувач: ТОВ «БГС РЕЙЛ»; строк виконання: 03.07.2025. На підтвердження цього ТОВ «БГС Рейл» надавало у матеріали справи Витяги про реєстрацію в ДРОРМ №66688717 від 03.07.2020, №66688740 від 03.07.2020, №66688702 від 03.07.2020, а також Витягами про реєстрацію в ДРОРМ, отриманими станом на 29.09.2022 - №80557553, №80557943.

Скаржник відзначає, що арешт накладено в межах виконавчого провадження за боргами ТОВ «Альфара», до яких ТОВ «БГС Рейл» не має відношення, проте ризикує втратити свою власність у випадку реалізації вагонів приватним виконавцем Лановенко Л.О. за боргами ТОВ «Альфара».

Крім того, апелянт вважає, що суд помилково надав перевагу інформації з сайту https://www.uz.gov.ua/car_info/index.php над доказами про набуття позивачем права власності на вагони.

Позиції учасників справи.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. надала відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

На думку виконавця, право власності ТОВ «БГС Рейл» згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України виникає не з моменту передання майна, а з моменту внесення та зміни даних по вантажних вагонах до АБД ПВ. Позивач до АБД ПВ документи для зміни власника вагонів не подавав, право власності на спірні вагони за ним не реєструвалось.

Виконавець вважає, що ТОВ «БГС Рейл» не надало доказів на підтвердження його права власності на спірні вагони, а арешт на ці вагони накладений правомірно на підставі відомостей, наданих АТ «Українська залізниця» у відповіді №59/2202 від 08.11.2021 з додатками.

ТОВ «БГС Рейл» надало пояснення, у яких навело власні доводи на надані виконавцем у судовому засіданні 01.05.2023 пояснення та які просило врахувати під час розгляду справи по суті.

ТОВ «БГС Рейл» звернулось з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи, у якому для додаткового підтвердження понесених ним витрат на придбання та обслуговування (ремонт) вагонів надало візуальні відображення зареєстрованих податкових накладних №№42, 43, 48, 40, 10, 32, 35. За текстом цього клопотання ТОВ «БГС Рейл» також навело доводи на спростування тверджень виконавця про підроблення документів та щодо підтвердження подання до Печерського районного суду м. Києва клопотання про скасування арешту майна від 13.10.2021, з долученням відповідних доказів (копія листа від 20.06.2023 №37/01-16, клопотання про скасування арешту майна від 13.10.2021).

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. надала заперечення на клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, задоволення заяви про залучення третьої особи та призначення експерта.

Виконавець вважає, що позивач пропустив строк на подачу доказів, наданих із зазначеним клопотанням, а тому просить у його задоволенні відмовити. У разі задоволення клопотання про долучення доказів виконавець просить призначити експерта для проведення експертизи та встановлення факту підробки документів, наданих як доказ в підтвердження права власності на вагони, наданих ТОВ «БГС Рейл».

Щодо заяви про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррос-Транс» (далі - ТОВ «Укррос-Транс»), то виконавець вважає її такою, що підлягає задоволенню, оскільки ТОВ «Укррос-Транс» є стягувачем за виконавчим провадженням зі стягнення заборгованості з ТОВ «Альфара».

ТОВ «БГС Рейл» повторно звернулось з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи, у якому, посилаючись на сумнів виконавця у достовірності поданих ним документів та виникнення у зв`язку з цим нового предмета доказування у справі, просить долучити до матеріалів справи податкові накладні №№ 42, 43, 48, 40, 10, 32, 35, копію листа від 20.06.2023 №37/01-16, клопотання про скасування арешту майна від 13.10.2021.

ТОВ «БГС Рейл» надало додаткові пояснення щодо підтвердження матеріалами справи права власності позивача на вагони, у яких зазначає, що за умовами договору, який є змішаним та містить елементи договорів поставки та надання послуг, ТОВ «Альфара» зобов`язалось не лише поставити вагони, а й забезпечити проведення їх ремонту з продовженням строків експлуатації. Позивач відзначає, що для зміни інформації в АБД ПВ про власника вагонів необхідно, серед іншого, надати акт огляду технічного стану вантажних вагонів, яким буде засвідчено, що вагон в справному стані та придатний для виїзду на колію. Відтак, без продовження строків експлуатації внести зміни до інформації про власника вагонів в АБД ПВ неможливо. Саме тому до продовження таких строків ТОВ «БГС Рейл» не подавало документи до АТ «Укрзалізниця» для відображення в АБД ПВ інформації про покупку ним вагонів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Ткаченко Б.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/405/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 до надходження матеріалів справи №910/405/22.

03.04.2023 матеріали справи №910/405/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 поновлено ТОВ «БГС Рейл» пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «БГС Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі №910/405/22. Розгляд справи призначено на 01.05.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 повідомлено ТОВ «Альфара», що наступне судове засідання у справі відбудеться 22.05.2023.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2023 справа №910/405/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Ткаченка Б.О.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 прийнято апеляційну скаргу ТОВ «БГС Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі №910/405/22 до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 відкладено судове засідання на 05.07.2023.

26.06.2023 від ТОВ «Укррос-Транс» надійшла заява про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 повідомлено ТОВ «Альфара» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., що наступне судове засідання у справі відбудеться 12.07.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 відкладено судове засідання на 07.08.2023. У судовому засіданні розглянуто заяву ТОВ «Укррос-Транс» та протокольно відмовлено у її задоволенні.

У судовому засіданні 07.08.2023 суд протокольно оголосив перерву у розгляді справи до 09.08.2023, про що повідомив ТОВ «Альфара» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. відповідною ухвалою.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

10.06.2020 ТОВ «БГС Рейл» (покупець) уклало з ТОВ «Альфара» (постачальник) договір поставки №0225-0610, за умовами п. 1.1 якого покупець зобов`язується прийняти та оплатити, а постачальник зобов`язується передати у встановлений строк (строки) у власність покупця залізничні вантажні вагони, що були у вжитку (далі - «вагони», кожний з них - «Вагон»), з продовженням дії їх робочого ресурсу постачальником на наступні 11 (одинадцять) років, і технічні характеристики яких підтверджуються відповідним технічним паспортом вагона. Кількість вагонів, їх номери, модель, дата побудови та вартість зазначаються в Специфікаціях (згідно з формою Додатку №1 до цього договору), які є невід`ємними частинами цього договору.

Загальна кількість вагонів за цим договором складає 129 залізничних вантажних вагонів, які знаходяться на території України, загальна характеристика яких викладена в Додатку 4 до договору (п. 2 договору).

Постачальник бере на себе зобов`язання протягом 6 місяців з дати укладення цього договору здійснити капітальний ремонт з продовженням терміну служби 129 напіввагонів на наступні 11 років та надати відповідні підтверджуючі документи, узгоджені керівниками відповідних служб АТ «Укрзалізниця» та іншими відповідними особами (у разі необхідності).

Крім оплати ціни вагонів, зазначеної в п. 2.1 договору, покупець здійснює додатково оплату у розмірі 1 754,00 Євро за кожний вагон у разі проведення капітального ремонту з продовженням терміну служби на 11 років відповідного вагону (із 129 вагонів) постачальником на строк та на умовах, передбачених у цьому пункті (п. 2.1.1 договору).

За умовами п. 3.5 договору датою переходу права власності на вагони від постачальника до покупця є дата підписання акта приймання-передачі відповідних Вагонів.

19.06.2020 платіжним дорученням №20 ТОВ «БГС Рейл» сплатило ТОВ «Альфара» 58 162 036,50 грн.

19.06.2020 за актом прийому-передачі №1 ТОВ «Альфара» поставило ТОВ «БГС Рейл» залізничні вантажні вагони, серед яких вагони №№67096859, 65116253.

26.06.2020 за актом прийому-передачі №2 ТОВ «Альфара» поставило ТОВ «БГС Рейл» залізничні вантажні вагони, серед яких вагони №№ №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.12.2021 у справі №757/33037/21-к скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.06.2021 в частині, якою накладено арешт в т.ч. на залізничні вагони №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, які на праві власності належать ТОВ «БГС Рейл»; постановлено в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора Хіміча С.В. про накладення арешту на вище вказані залізничні вагони, які на праві власності належать ТОВ «БГС Рейл», відмовлено.

17.12.2021 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. (далі - виконавець) при примусовому виконанні наказу №910/2735/21, виданого 05.10.2021 Господарським судом міста Києва, про стягнення з ТОВ «Альфара» на користь ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» заборгованості в межах ВП №67176250 ухвалила постанову про арешт боржника.

У вказаній постанові виконавець встановив, що відповідно до відповіді АТ «Українська залізниця» філія «Головний інформаційно-обчислювальний центр» №59 від 08.11.2021 боржнику (ТОВ «Альфара») належать вантажні вагони №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253, та наклав на ці вагони арешт, а також зобов`язав АТ «Українська залізниця» Філія «Головний інформаційно-обчислювальний центр» внести відповідні відомості до відповідних реєстрів та не проводити відчуження / зміну власника на майно, що належить боржнику.

За текстом листа №59 від 08.11.2021 АТ «Укрзалізниця» зауважило, що зазначена інформація отримана з баз даних філії ГІОЦ АТ «Укрзалізниця» та носить виключно довідковий характер.

24.12.2021 ТОВ «БГС Рейл» направило на електронну адресу виконавця листи, у яких повідомило, що виконавець наклав у межах виконавчого провадження №67176250 арешт на рухоме майно (вагони), які станом на момент накладення арешту було і залишається власністю ТОВ «БГС Рейл». До листа ТОВ «БГС Рейл» долучило фотокопії документів на підтвердження зазначеного, у т.ч. ухвали Київського апеляційного суду від 14.12.2021 у справі №757/33037/21-к; договору поставки №0225-0610 від 10.06.2020; специфікації №1 від 10.06.2020; актів прийому-передачі №1 від 19.06.2020 та №2 від 26.06.2020, платіжного доручення №20 від 19.06.2020.

Листом №12307 від 30.12.2021 виконавець повідомив ТОВ «БГС Рейл», що вимога щодо зняття арешту з майна задоволенню не підлягає, та зазначив про ненадання заявником документів на підтвердження права власності на перелічені у листі вагони.

Посилаючись на неможливість повною мірою здійснювати своє право власності щодо спірного рухомого майна (вагонів) та обмеженість у своєму праві розпоряджатися своїм майном через протиправне накладення на нього арешту в межах виконавчого провадження, стороною якого воно не є, ТОВ «БГС Рейл» звернулось з позовом у цій справі та просить суд визнати за ним право власності на залізничні вантажні вагони №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253 та зняти арешт з цього рухомого майна (вагонів).

ТОВ «Альфара» подало до господарського суду першої інстанції заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

До вказаної заяви не долучено жодних документів на підтвердження наявності у її підписанта повноважень для вчинення такої процесуальної дії станом на дату її вчинення.

Виконавець надав пояснення, у якому проти задоволення вимог ТОВ «БГС Рейл» заперечує та вважає, що арешт в межах виконавчого провадження накладений правомірно, оскільки спірні вагони належать ТОВ «Альфара».

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18, предметом спору у якій було звільнення з-під арешту нерухомого майна в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Стаття 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. ст. 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем у заявленому на підставі ст. 392 ЦК України позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 02.05.2018 у справі №914/904/17 та від 27.06.2018 у справі №904/8186/17, від 11.04.2019 у справі № 910/8880/18.

Також у постанові від 09.04.2019 у справі №905/3375/15 Верховний Суд наголосив, що у розумінні наведених норм позов про визнання права власності у порядку ст. 392 ЦК України пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником, а відповідачем - будь-яка особа, яка має сумнів у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, яка має до майна власний інтерес.

У цій же постанові Верховний Суд зробив висновок, що оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, то з`ясуванню судом, зокрема, підлягає те, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

Суд встановив, що ТОВ «БГС Рейл» за договором №0225-0610 від 10.06.2020 придбало у ТОВ «Альфара» вантажні вагони №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253, які ТОВ «Альфара» передало ТОВ «БГС Рейл» 19.06.2020 та 26.06.2020 за актами прийому-передачі №1 та №2.

Виходячи з умов п. 3.5 договору №0225-0610, саме в дати підписання актів (19.06.2020 та 26.06.2020) ТОВ «БГС Рейл» набуло право власності на відповідні вантажні вагони.

Апеляційний господарський суд, з огляду на умови договору №0225-0610 (який недійсним не визнавався) та підписання його сторонами актів прийому-передачі вагонів, норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, вважає, що зазначених документів достатньо для встановлення факту набуття ТОВ «БГС» права власності на спірні вагони.

Щодо роздруківки «Технічні характеристики вагонів та обмеження навантаження за існуючими заборонами», наявної у матеріалах справи, колегія суддів відзначає, що вказана роздруківка не містить відомостей про те, станом на які дату у ній містяться відомості, що унеможливлює встановлення дійсних обставин станом на дату виникнення спірних правовідносин, а також станом на дату прийняття судом оскаржуваного рішення.

Колегія суддів також здійснила перевірку відомостей сайту https://www.uz.gov.ua/car_info/index.php , на який послався місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні та зазначає, що станом на дату перевірки відомості цього сайту відрізняються від тих, про які зазначено у рішенні господарського суду першої інстанції. Роздруківка таких відомостей місцевим господарським судом не здійснена.

Суд зазначає, що внесення (зміни) даних по власних вантажних вагонах до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів регламентовано Порядком внесення (зміни) даних по власних вантажних вагонах до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, затвердженим від 25.03.2015 заступником генерального директора Жураківським В.О. (надалі - Порядок), розробленим відповідно до Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17 (далі - Правила експлуатації №17), зареєстрованих в МЮУ 14.02.2015 за №168/26613, та Методичним положенням по веденню Автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, затвердженим на шістдесят першому засідання Ради із залізничного транспорту держав - учасниць Співдружності 21-22 жовтня 2014 року в м. Баку (із змінами і доповненнями, затвердженими на нараді уповноважених представників залізничних адміністрацій 17-18 грудня 2014 року).

Відповідно до п. 1.1 Порядку він розповсюджується на вантажні вагони, що перебувають у власності операторів, підприємств, організацій, установ, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які орендують їх в інших власників або якими вони володіють на підставі договору управління майна, договору про спільну діяльність тощо, а також на вагони, які перебувають на балансі державних вагонних компаній.

ГІОЦ Укрзалізниці - державне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці», однією з функцій якого є ведення інформаційних баз та класифікаторів вантажних вагонів; НЧ залізниці - служба статистики залізниці, однією з функцій якої є приймання та перевірка документів власника вагонів за місцем їх приписки (п. 1.2 Порядку).

Згідно з п. 2.1 відповідно до п. 3.2 Правил внесення (зміна) даних по власних вагонах в АБД ПВ здійснюється на підставі договору між залізницею і власником вантажних вагонів.

Для внесення даних по власних вантажних вагонах до АБД ПВ власник повинен бути включений до довідника «Власники вантажних вагонів держав-учасниць Співдружності» (далі - Довідник) за залізницею приписки вагонів.

У п. 2.2 визначено, що для внесення (зміни) даних по власних вантажних вагонах в АБД ПВ НЧ залізниці приписки вагону отримує від власника вагонів заявку за формою додатку 1 до цього Порядку та відповідний пакет документів. Надані документи повинні бути без виправлень, містити інформацію про номери вагонів (заводські та загальномережеві), моделі та роки їх побудови. Документи пред`являються в оригіналах та в копіях, завірених підписом і печаткою власника вагонів. Працівниками НЧ залізниці надані копії звіряються з оригіналами документів, завіряються підписом особи, що здійснила перевірку, та печаткою НЧ. Оригінали документів повертаються власнику.

Загальний перелік документів, які надаються власником: 1) Технічний паспорт вагона ВУ-4М надається в двох екземплярах. 2) Документи про набуття права власності на вагони відповідно до чинного законодавства. Якщо це договори купівлі-продажу, то вони надаються з актами приймання-передавання основних засобів з зазначенням номерів, років побудови і моделей вагонів. У випадку первинного внесення даних по вагону до АБД ПВ надаються документи, починаючи з заводу-виробника вагонів. Якщо вагони вже внесені до АБД ПВ - документи, починаючи з останнього занесеного власника. 3) Акт огляду технічного стану вантажних вагонів (згідно з додатком 2 до Правил експлуатації) в двох екземплярах. 4) Заява про приписку власних або орендованих вагонів до станції, погоджена залізницею. Залізничні станції приписки встановлюються за заявою власника вантажних вагонів з дозволу залізниці за формою додатка 1 Правил експлуатації. 5) Акт довільної форми про нанесення номеру на вагон згідно з п. 2.3 Правил експлуатації, який надається власником в НЧ або ІОЦ залізниць для введення номерів вагонів в інформаційні бази (повідомлення 8444). 6) Документ про продовження терміну служби вагонів - Технічне рішення про продовження терміну служби власних вантажних вагонів, затверджене організацією, що провела технічне обстеження вагонів, та узгоджене з ЦВ Укрзалізниці. 7) Договір з власником про передавання вагонів в оренду із зазначенням терміну оренди та акту приймання-передавання в оренду (з оренди). 8) Письмова згода власника на тимчасову зміну станції приписки. 9) Акт проведених робіт з модернізації вагону та технічні умови на проведення модернізації. 10) Акт про зафарбування (знищення) восьмизначного номера із зазначенням року побудови, моделі вагона і станції виключення, завірений відповідними підписами та печатками начальника ВРП, начальника станції, представника власника.

Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що внесення даних по власних вантажних вагонах до АБД ПВ Укрзалізниці та АБД ПВ міждержавного рівня здійснюється ГІОЦ Укрзалізниці за заявкою НЧ залізниці в тижневий термін з моменту отримання заявки. При цьому ГІОЦ Укрзалізниці проводить перевірку документів на відповідність їх інформаційним базам та Методичним положенням.

Апеляційний суд бере до уваги, що ТОВ «БГС Рейл» не змогло вчасно здійснити внесення зміни даних по вагонах до АБД ПВ з кількох причин.

У зв`язку з характеристиками придбаних ТОВ «БГС Рейл» у ТОВ «Альфара» вагонів (таких, що потребують продовження терміну служби) ТОВ «БГС Рейл» не могло внести відомості до АБД ПВ на підставі самого лише договору поставки та актів приймання-передачі до нього (пп. 2 п. 2.2 Порядку), а мало також надати Технічне рішення про продовження терміну служби власних вантажних вагонів, затверджене організацією, що провела технічне обстеження вагонів, та узгоджене з ЦВ Укрзалізниці (пп. 6 п. 2.2 Порядку).

Суд відзначає, що за умовами договору поставки ТОВ «Альфара» зобов`язалось не лише передати у встановлений строк у власність покупця залізничні вантажні вагони, що були у вжитку, а й протягом 6 місяців здійснити капітальний ремонт цих вагонів з продовженням терміну служби.

Таким чином, з урахуванням дати укладення договору та дат технічних рішень (№1378 від 21.10.2020 (вагон 65024028), №1381 від 03.11.2020 (вагон №65170581), №1509 від 11.12.2020 (вагони 67096859, 65116253), №5051 від 12.11.2020 (вагон 65451957), №5069 від 17.11.2020 (вагон 68714831), №1508 від 11.12.2020 (вагони 65017451, 65072944, 65139370, 67837260), №1507 від 11.12.2020 (вагон 65015018) раніше дат Технічних рішень ТОВ «БГС Рейл» у будь якому разі не могло звернутись до АБД ПВ для зміни внесених відомостей щодо спірних вагонів.

Крім того, у таких змінах позивачу було відмовлено у зв`язку з арештом вагонів згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2021 у справі №757/33037/21-к та листа Офісу Генерального Прокурора Прокуратури України від 22.07.2021 №09/3/2-54012-00, відповідно до яких заборонено АТ «Укрзалізниця» вносити зміни до АБД ПВ.

Щодо справи №757/33037/21-к колегія суддів зазначає, що у ній розглядалось клопотання про арешт майна у зв`язку з тим, що 03.11.2020 Головним слідчим управлінням Національної поліції України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001075 відомості про досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Таким чином, враховуючи набуття ТОВ «БГС Рейл» від ТОВ «Альфара» на підставі договору поставки №0225-0610 права власності на спірні вагони у встановленому порядку (що також визнається ТОВ «Альфара» у поданій суду заяві), відомості про яке не було вчасно внесено до АБД ПВ за об`єктивних незалежних від ТОВ «БГС Рейл» підстав, а також накладення на вагони 65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253 арешту виконавцем, апеляційний господарський суд вважає, що ТОВ «БГС Рейл» довело оспорювання його права власності на вказані вагони, а тому порушені права позивача як власника спірного майна підлягають захисту в обраний позивачем спосіб.

За таких підстав, вимоги ТОВ «БГС Рейл» підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути скасоване з прийняттям нового рішення про задоволення вимог позову повністю.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі №910/405/22 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі №910/405/22 скасувати.

3. Прийняти нове рішення яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» (; 01001, м. Київ, вул. Ірининська, 5/24, приміщення 91) право власності на залізничні вантажні вагони №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253.

Зняти з залізничних вантажних вагонів №№65015018, 65017451, 65024028, 65072944, 65139370, 65170581, 65451957, 67837260, 68714831, 67096859, 65116253 арешт, накладений постановою приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни від 17.12.2021 про арешт майна боржника у ВП №67176250.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» (код ЄДРПОУ; 41688606; 03066, м. Київ, вул. Максимовича, 26, поверх 1, приміщення 220) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» (; 01001, м. Київ, вул. Ірининська, 5/24, приміщення 91) 76 874,30 грн судового збору за подання позовної заяви.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» (код ЄДРПОУ; 41688606; 03066, м. Київ, вул. Максимовича, 26, поверх 1, приміщення 220) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» (; 01001, м. Київ, вул. Ірининська, 5/24, приміщення 91) 115 311,45 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Справу №910/405/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.08.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак