ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/1045/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області (перейменовано з Служби автомобільних доріг у Закарпатській області), м. Ужгород

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ШБУ-77», м. Ужгород

про стягнення 30 156,00 грн,

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участі представників сторін:

від позивача

від відповідача не з`явився;

від третьої особи не з`явився;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», яким просить стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 27 156,00 грн, а також 3 000,00 грн витрат на проведення незалежної оцінки майна. Позов заявлено з посиланням на статті 990, 993, 1187, 1191 Цивільного Кодексу України та Закон України «Про страхування».

Ухвалою суду від 18.01.2023 судом відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору. Також до участі у справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «ШБУ-77» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 09.05.2023 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №907/1045/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області від 05.06.2023 (вх. №02.3.1-02/4123/23), в якому заявник просить замінити позивача - Службу автомобільних доріг у Закарпатській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області.

Ухвалою суду від 07.06.2023 замінено позивача - Службу автомобільних доріг у Закарпатській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області (, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 39).

Ухвалою суду від 05.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 17.08.2023.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду були надіслані на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Клопотанням від 03.05.2023 відповідач просив суд надіслати копію позовної заяви з додатками на його адресу. Листом від 04.05.2023 було повідомлено відповідача, що надіслання матеріалів справи №907/1045/22 Господарським судом не передбачено нормами Господарського процесуального кодексу України. Як вбачається з опису вкладення у цінний лист від 28.12.2022, позивачем надано докази направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Також було повідомлено відповідача, що він може реалізувати своє право на дистанційне ознайомлення з матеріалами справи №907/1045/22 шляхом реєстрації уповноваженого представника в підсистемі Електронний суд та надання суду заяви про залучення такого учасником справи. Також суд звернув увагу заявника на можливість ознайомлення з матеріалами справи №907/1045/22 у приміщенні Господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а в межах робочого дня згідно внутрішнього трудового розпорядку. Проте, своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи представник відповідача не скористався.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2 481,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 30 156 грн, з яких 27 156,00 грн - сума завданої шкоди та 3 000,00 грн - сума витрат на проведення незалежної оцінки майна.

Правова позиція відповідача

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов.

Правова позиція третьої особи

Третя особа не скористалася наданим їй правом надати суду пояснення по суті справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено судом з матеріалів справи, 09 липня 2021 року о 10 год. 40 хв. на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-09 Мукачево - Рахів - Богородчани - Івано-Франківськ - Рогатин - Бібрка - Львів км 16+250 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Astra з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність водія станом на дату події була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР4671944.

В результаті даної ДТП було пошкоджено однобічне металеве транспортне огородження в кількості 12 погонних метрів та елементи фасонні (добірні) із оцинкової сталі загальною вагою 0,366 т., яке знаходиться на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області.

Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2021 року в справі №303/5587/21 (провадження № 3/303/2848/21) встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказана постанова набрала законної сили 17.08.2021 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2021 року Служба автомобільних доріг у Закарпатській області надала до офісу ПрАТ «СК «Перша» в Закарпатській області, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 98/2 повідомлення № 1120/01.3-07 від 28.09.2021 про настання події, що має ознаки страхової та заяву про виплату страхового відшкодування № 1121/01.3-07 від 28.09.2021р. Дане повідомлення та заява з додатками були подані нарочно, про що свідчить відмітка про отримання та підпис уповноваженого представника страхової компанії Бодак О.Я.

ПрАТ «СК «Перша», листом від 05.11.2021р. повідомила Службу про прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за подією (ДТП, яке сталося 09 липня 2021 року) з підстав порушення Службою автомобільних доріг п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначивши, що ремонт пошкодженого майна здійснено до його огляду представником Страховика.

Не погодившись з такою відмовою та з метою досудового врегулювання спору Служба автомобільних доріг у Закарпатській області надіслала на адресу ПрАТ «СК «Перша» претензію про виплату страхового відшкодування.

04.02.2022р. на адресу Служби автомобільних доріг у Закарпатській області поштою надійшов лист ПрАТ «СК «Перша» від 18.01.2022 р., яким відмовлено у задоволенні викладеної у претензії вимоги про сплату відшкодування та повідомлено про відсутність належних правових підстав для перегляду позиції.

Відповідач керувався нормами п. 33.3 ст. 33 та п.п. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посилався на приписи п. 34.2 ст. 34 вказаного Закону.

Відмовляючи Позивачу у виплаті страхового відшкодування за подією (ДТП), яка сталася 09 липня 2021 року Відповідач зазначив, що 10 жовтня 2021р. було організовано огляд пошкодженого майна та встановлено, що останнє було фактично відремонтовано та містило лише залишкові сліди деформації.

Позивач вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування не відповідає фактичним обставинам справи, а також нормативному регулюванню виходячи з того, що огляд, який було організовано 10 жовтня 2021 р. пошкодженого майна здійснено без виклику та участі в огляді представника володільця пошкодженого майна. Служба автомобільних доріг у Закарпатській області як балансоутримувач дорожньої інфраструктури на умовах оперативного управління не повідомлялась страховою про проведення 10 жовтня 2021 року огляду пошкодженого бар`єрного огородження на ділянці км 16+250 автомобільної дороги Н-09 та її представник не брав участі в такому огляді, що , на думку позивача, взагалі ставить під сумнів дійсність та об`єктивність проведення такого огляду та проведення його саме 10 жовтня 2021 року. Крім цього, Служба зазначила, що такі заходи відповідачем вживались тільки 21 жовтня 2021р., засобами телефонного зв`язку у відповідального інженера з технічного контролю Служби з`ясовувались координати місцезнаходження пошкодженого відбійника на автомобільній дорозі Н-09.

Служба автомобільних доріг у Закарпатській області зазначає в позовній заяві, що фактично пошкоджене внаслідок ДТП бар`єрне транспортне огородження (відбійник) на ділянці автомобільної дороги державного значення Н-09 км 16+250 відновлено 15 жовтня 2021 року підрядною організацією ТОВ «ШБУ-77», яка здійснює експлуатаційне утримання цієї автомобільної дороги згідно договору № 3 від 16.04.2020 року на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області згідно Переліку № 2 загальною протяжністю 294,8 км, укладеного зі Службою автомобільних доріг у Закарпатській області. Відновлення металевого бар`єрного огородження (відбійника) 15 жовтня 2021 року підтверджується даними, внесеними у виконавчу документацію підрядника, зокрема, записом підрядної організації в Загальному журналі робіт (викопіювання міститься в матеріалах справи).

Служба вважає, що ПрАТ «СК «Перша» в Закарпатській області не направила свого представника на місце настання страхового випадку та до місцезнаходження пошкодженого майна протягом 10 днів, тому в діях позивача відсутнє порушення пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язку зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, протягом 10 робочих днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

За замовленням позивача проведено незалежну оцінку майна. Так, ФОП Белих Л.С., яка діє на підставі Сертифікату ФДМУ, УТО,МЦПІМ № 1202 від 31.10.1998р., Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №752/20 від 18.08.20р. визначено вартість права вимоги відшкодування збитків, які виникли внаслідок пошкодження дорожньої інфраструктури на автомобільній дорозі державного значення Н-09 Мукачево - Рахів - Богородчани - Івано-Франківськ - Рогатин - Бібрка - Львів км 16+250. За результатами складено звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитків, які виникли внаслідок пошкодження дорожньої інфраструктури на автомобільній дорозі державного значення значення Н-09 Мукачево - Рахів - Богородчани - Івано-Франківськ - Рогатин - Бібрка - Львів км 16+250 від 14.12.2022р. Згідно з вищезазначеним звітом ринкова вартість права вимоги відшкодування збитків, що виникли внаслідок пошкодження дорожньої інфраструктури станом на 09.07.2021р. складає 27 156 грн. в т.р. ПДВ 4526 грн. Відповідно до доданого платіжного доручення №806 від 14.12.2022р. та Акту приймання передачі наданих послуг витрати на проведення незалежної оцінки склали 3000грн.

У зв`язку із залишенням ПрАТ «СК «Перша» претензії Служби про виплату страхового відшкодування без задоволення, Служба автомобільних доріг у Закарпатській області звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення суми завданої шкоди у розмірі 27156 грн. та суми витрат на проведення незалежної оцінки майна у розмірі 3000 грн.

Щодо підсудності справи Господарському суду Закарпатської області.

Автомобільна дорога Н-09 перебуває в оперативному управлінні Служби автомобільних доріг у Закарпатській області та обліковується на її балансі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги» дорожнє металеве огородження обліковується на балансі позивача.

Обґрунтовуючи звернення саме до Господарського суду Закарпатської області позивач посилається на частину 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

В силу частини першої статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, - просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.3 ст.45 ГПК України, відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як встановлено судом, місцезнаходженням відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» є адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас за умовами ч.1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У всіх передбачених приписами статті 29 ГПК України випадках, альтернатива загальному правилу підсудності для позивача є факультативною, оскільки позивач самостійно та на власний розсуд може обирати між використанням як загального правила підсудності, так і застосуванням передбаченого законом альтернативного (одного або декількох).

Зокрема, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (ч.8 ст. 29 ГПК України).

Деліктні зобов`язання або «зобов`язання із заподіяння шкоди» це недоговірні зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав. Метою даного зобов`язання є поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду.

Правила регулювання деліктних зобов`язань (ст. 1166 ЦК України) допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди в порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Суд, надавши оцінку змісту правовідносин, що виникли між сторонами, враховуючи предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин, суд прийшов до висновку, що справа підсудна Господарському суду Закарпатської області.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної житло, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум. зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди жи тло, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями п. 22.2 ст. 22 Закону встановлено, що відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом. - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Згідно із ст. 38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 ст. 33 вказаного Закону.

Згідно з підпунктом 33.1.4. Закону, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відмовляючи Позивачу у виплаті страхового відшкодування за подією (ДТП), яка сталася 09 липня 2021 р. Відповідач керувався нормами п. 33.3 ст. 33 та п.п. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та посилався на приписи п. 34.2 ст. 34 вказаного Закон), згідно з якими протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закон). - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідач у листі-відповіді від 18.01.2022 на претензію зазначає: «В рамках заявленої Вами події (ДТП від 09 липня 2021 року) Вами 28 вересня 2021 року було надано Страховикові відповідне повідомлення про пригоду і вже 10 жовтня 2021 року (в межах передбаченого п. 34.2 ст. 34 Закону строку) ПрАТ «СК «Перша» було організовано огляд пошкодженого майна, що посвідчується відповідним Актом огляду. Як вбачається зі згаданого Акту огляд) , вже станом на 10 жовтня 2021 року пошкоджене під час ДТП від 09 липня 2021 року майно (відбійник) було фактично відремонтовано і містило лише залишкові сліди деформації.».

Вказані твердження відповідача, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Підпунктом 33.1.4. Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, саме на водія транспортного засобу, причетного до ДТП покладено обов`язок вчасно інформувати страховика про настання події, що може бути страховим випадком.

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1 ст. 34 Закону).

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.2 ст. 34 Закону).

Вищевказаними нормами Закону встановлено порядок та послідовність дій після настання ДТП як водія забезпеченого транспортного засобу так і страховика.

В матеріалах справи відсутні докази дотримання відповідачем вимог ст. 34 Закону, а саме проведення розслідування щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування та направлення свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідачем також не надано доказів неможливості встановити факт ДТП, причини і обставини її настання та розмір завданих позивачу збитків.

Позивачем подано повідомлення про дорожню транспорту пригоду 28 вересня 2021р, хоча такий обов`язок не покладено на потерпілу особу.

Відновлення пошкодженого внаслідок ДТП 09.07.2021 року транспортного бар`єрного огородження (відбійника) на ділянці автомобільної дороги державного значення Н-09 Мукачево - Рахів - Богородчани - Івано-Франківськ - Рогатин - Бібрка - Львів км 16+250 відбулось 15 жовтня 2021 року, що підтверджується записом в Загальному журналі робіт.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до п. 4.4.4 ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху "Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди - вимоги до експлуатаційного стану", пошкоджені елементи дорожніх огороджень підлягають відновленню або заміні протягом 5 діб з моменту виявлення дефектів.

Також, відповідно до п.7.14 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 р. N 54 "Про затвердження Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів", пошкоджені елементи транспортних і пішохідних огорож замінюються новими.

Така ж позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі №910/4790/17.

Враховуючи вищенаведене, Суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутнє порушення пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язку зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, протягом 10 робочих днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, суд констатує факт порушення права позивача щодо виплати страхового відшкодування.

Враховуючи вищезазначені обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував позовні вимоги , хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а тому, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Положеннями статей 13-14 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про його задоволення в розмірі 30 156,00 гривень.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2481,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 8,11, 13, 14, 29,73- 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (03150, м. Київ, вул. Фізкультури. 30, Код ) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області (88000, вул. Собранецька, 39, м. Ужгород, Код ) 30 156,00 грн (тридцять тисяч сто п`ятдесят шість гривень 00 коп.), в т.ч. 27 156,00 грн. (двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 00 коп.) сума завданої шкоди, 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.) витрати на проведення незалежної оцінки майна, а також 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі -://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 17.08.2023

Суддя Андрейчук Л. В.