ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 Справа № 914/1781/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Рима Т. Я. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет»,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «РІА «Профіль»,
про:стягнення 105 534,00 гривні.
I. ПРОЦЕДУРИ.

1. Позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Відповідача про стягнення 105 534,00 гривні.

2. Ухвалою від 15.06.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судових засідань.

3. Зважаючи на закінчення процесуальних строків для подання сторонами заяв по суті спору, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у справі. Зокрема, Позивач отримав останню заяву по суті спору Відповідача відзив на заяву про зміну предмета позову 28.06.2023 (ідентифікатор поштового відправлення 612). Однак до сих пір на адресу суду не надходила відповідь на цей відзив. Отже, Позивач пропустив встановлений процесуальним законом та судом 5-денний строк для подання відповіді на відзив.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Позиція позивача.

4. Позивач перерахував Відповідачу 105 534,00 грн передоплати за товар. Однак Відповідач не поставив товару. Отримані гроші Відповідач повернув після пред`явлення позову.

5. Предметом позову, з урахуванням зміни предмета позову, є стягнення:

5.1. 35 033,71 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з листопада 2021 року до травня 2023 року.

5.2. 4 961,54 грн 3 % річних, нарахованих за період 13.11.2021-07.06.2023.

6. Підставою позову є прострочення Відповідачем виконання грошового зобов`язання.

7. Позивач зазначив у позові, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається з таких сум:

7.1. 2 684,00 грн витрат на оплату судового збору.

7.2. 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечення відповідача.

8. Строк виконання зобов`язання з повернення передплати виник не 13.11.2021, як указує Позивач, а після 12.05.2023, коли Позивач скерував претензію про повернення коштів.

9. Позивач не надав доказів обсягу наданих адвокатських послуг. Обґрунтованими, на думку Відповідача, є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 гривень.

10. Під час дії воєнного стану нарахування 3 % річних та інфляційних утрат є незаконним на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

11. Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

12. Відповідач виставив Позивачу рахунок-фактуру від 08.11.2021 на суму 105 534,00 грн (а. с. 9).

13. Позивач сплатив Відповідачу 105 534,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12.11.2021 (а. с. 8).

14. Вчинення таких дій сторонами свідчить про виникнення між ними цивільно-правового зобов`язання з поставки товару.

15. Відповідач надіслав Позивачу лист від 10.12.2021 (а. с. 10), у якому запропонував продовжити терміни постачання товару до 01.02.2022 або повернути попередню оплату протягом 10 днів.

16. Позивач надав лист-повідомлення про необхідність негайного повернення передоплати (а. с. 11). Однак цей лист не містить дати його підписання, в матеріалах справи відсутні докази його надіслання Відповідачу. Цей аргумент міститься у відзиві на заяву про зміну предмету позову (вх. № 15814/23 від 26.06.2023). Оскільки Позивач його не спростував, суд не бере до уваги аналізованого листа-повідомлення.

17. Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

18. Позивач 12.05.2023 надіслав Відповідачу претензію-вимогу про повернення коштів протягом 7 днів з дня отримання цієї вимоги (а. с. 12-15). На веб-сайті АТ «Укрпошта» вказано, що Відповідач отримав претензію 17.05.2023 (ідентифікатор поштового відправлення 660).

19. Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

20. Отже, Відповідач мав обов`язок повернути кошти до 24.05.2023.

21. Відповідач повернув Позивачу 105 534,00 грн 07.06.2023, що підтверджується платіжною інструкцією (а. с. 52) та випискою з банківського рахунку (а. с. 53).

22. Таким чином, прострочення Відповідача тривало з 25.05.2023 до 06.06.2023. Позиція Позивача щодо початку прострочення Відповідача з 13.11.2021 є помилковою. Адже суду не надано доказів погодження сторонами поставки товару чи повернення коштів саме до 12.11.2021. У листі-повідомленні Відповідача від 10.12.2021 йдеться про неможливість станом на дату написання листа поставити товар та його ініціативу поставити товар до 01.02.2022 або повернути передоплату до 11.02.2022. Водночас зміст цього листа не підтверджує погодження сторонами конкретних дат поставки товару чи повернення коштів. Єдиним належним доказом, на підставі якого суд має змогу встановити строк виконання грошового зобов`язання з повернення передоплати, є претензія-вимога Позивача, яку Відповідач отримав 17.05.2023.

23. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 25/05/2023 до 06/06/2023 105 534,00 x 3 % x 13 : 365 : 10013112,76 грн.
Отже, до стягнення підлягає 112,76 грн 3% річних.

24. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

25. Крім того, пунктом 38.2 постанови Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 встановлено, що методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу. Час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

26. Підсумовуючи вищезазначене, нарахування інфляції можливе починаючи з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж (у цьому випадку з 01.06.2023). Оскільки Позивач нараховував інфляційні втрати по травень 2023 року, позовні вимоги в частині стягнення цих нарахувань є безпідставними та не підлягають задоволенню.

27. Щодо аргументів Відповідача, зазначених у пункті 10 цього рішення, то такі є помилковими.

28. Зокрема, згідно з пунктом 18 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

29. На відміну від правовідносин, про які йдеться у пункті 18 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України, спірні правовідносини не стосуються кредиту чи позики грошей. Спірні правовідносини стосуються повернення передоплати за договором поставки.

IV. СУДОВІ ВИТРАТИ.

Розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

30. Відповідно до пункту 3.1 договору про надання правової (правничої) допомоги № 08/02-19/1 від 08.02.2019 (а. с. 18-20) за надання правової допомоги клієнт (Позивач) щомісячно сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого визначається за згодою сторін залежно від обсягу правової допомоги… та зазначається в акті здавання-приймання наданих послуг за звітний місяць, підписаному обома сторонами.

31. Позивач не надав суду доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 5 000,00 грн, докази обсягу наданої правничої допомоги тощо (до прикладу, акти здачі-приймання наданих послуг). Таким чином, на етапі ухвалення рішення суду суд не вирішує питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Водночас процесуальне законодавство передбачає можливість ухвалення додаткового рішення.

Розподіл витрат на оплату судового збору.

32. На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України на Відповідача покладається судовий збір у розмірі 7,57 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РІА «Профіль» (адреса: 79019, Львівська область, місто Львів, вулиця Замарстинівська, будинок 45, офіс 6; ідентифікаційний код 37656039) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет» (адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект О. Поля, будинок 40; ідентифікаційний код 30487219) 112 (сто дванадцять) грн 76 коп. 3 % річних, та 7 (сім) грн 57 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку та строки, які визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційну скаргу подають безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Рим Т.Я.