РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.08.2023Справа № 910/5174/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Свіденко С.К., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 15- А; ідентифікаційний код 37333587)

до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022)

про стягнення 6 969 829, 88 грн,

Представники сторін:

від позивача: Телющенко В.П.

від відповідача: Овчинников О.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" з позовом до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості в розмірі 6 969 829, 88 грн, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами: про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/73 від 13.10.2022, про постачання для державних потреб хімічної продукції різної (24960000-1) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/86 від 15.11.2022, про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/87 від 15.11.2022, про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/88 від 15.11.2022, про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/89 від 15.11.2022 в частині здійснення оплати за поставлений позивачем товар.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач ухиляється від отримання та підписання пакетів документів по поставці прийнятого ним товару, а отже, від виконання умов договорів в частині здійснення оплати товару, внаслідок чого в останнього наявна заборгованість в розмірі 6 969 829, 88 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що:

- за порушення зобов`язань за договорами поставки постачальником на виконання претензій відповідача було сплачено нараховані замовником відповідно до умов договорів штрафні санкції;

- замовник не відмовився від прийняття подальшого виконання зобов`язань постачальником, а навпаки, прийняв таке виконання, про що свідчать долучені позивачем до позовної заяви документи, а також, не розірвав договори поставки, про що свідчить відсутність письмового повідомлення відповідача;

- посилання відповідача на норми Бюджетного кодексу України, як на підставу звільнення від оплати товару є безпідставними, оскільки, норми бюджетного законодавства не регулюють зобов`язальних правовідносин сторін, які виникли з договорів поставки товару та ніяким чином не можуть спростовувати права постачальника на отримання оплати за поставлений товар.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що саме порушення позивачем умов договору в частині термінів та якості поставленого товару , як наслідок не своєчасного надання до МОУ первинних документів на оплату, що підтверджують надання послуг, призвели до того, що замовником не було здійснено розрахунок за фактично поставлений товару у 2022 році, а відтак, зважаючи на те, що фінансовим планом та за бюджетною програмою КПКВ 2101020 (КЕКВ 2210) на 2023 рік не передбачено таких заходів та їх фінансування в межах зазначених договорів в поточному році, що має своїм наслідком неможливість сплати замовником 6 969 829, 88 грн.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26.04.2023.

25.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог.

25.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про прискорення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 26.04.2023 оголошено перерву до 10.05.2023.

03.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що відсутність коштів не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати отриманого ним товару та не можуть спростовувати права постачальника на отримання такої оплати за поставлений товар.

У підготовчому засіданні 10.05.2023 оголошено перерву до 31.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.06.2023.

У судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви з 21.06.2023 до 05.07.2023, 05.07.2023 до 12.07.202, з 12.07.2023 до 12.07.2023 на 17:00 год., з 12.07.2023 до 02.08.2023.

У судовому засіданні 02.08.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача заперечив щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 02.08.2023 дослідивши її матеріали та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" (постачальник) та Міністерством оборони України (замовник) було укладено низку договорів, зокрема:

- 13.10.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/73, а саме, оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-000-7117) загальною кількістю 100 тонн на загальну суму 18 528 000, 00 грн, строк постачання до 30.11.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб хімічної продукції різної (24960000-1) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/86, а саме, охолоджуюча рідина ОЖ-40 (61-000-7229) загальною кількістю 100 тонн на загальну суму 4 993 200, 00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/87 від 15.11.2022, а саме, мастило ГОИ-54п (61-000-7170) загальною кількістю 10 тонн на загальну суму 2 604 120, 00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/88, а саме, оливи трансмісійної ТСп-15К (61-000-7109) загальною кількістю 50 тонн на загальну суму 7 392 600, 00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/89, а саме, мастило ЦИАТИМ-201 (61-000-7171) загальною кількістю 5 тонн на загальну суму 1 799 400,00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору).

Інші умови зазначених договорів є тотожними, у зв`язку з чим, їх умови наводяться одночасно.

Пунктами 4.1. договорів передбачено, що розрахунок за фактично поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року.

Згідно п. 4.2. договорів постачальник зобов`язується надати замовнику після постачання товару комплект наступних документів:

4.2.1. рахунок-фактуру на відвантажений товар, який підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі).

4.2.2. акт приймання-передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440).

4.2.3. видаткову накладну постачальника, яка містить обов`язкові реквізити та підписана сторонами із зазначенням одержувачами замовника фактичної дати надходження товару.

4.2.4. акт прийому-передачі товару (додаток 12.3. договору)

4.2.5. повідомлення-підтвердження (додаток 12.4. до договору), оформлене одержувачами замовника, у відповідності до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт та послуг у Міністерстві оборони України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 757.

Без вищезазначених документів або відсутності у них встановленої інформації оплата поставленого товару не здійснюється та такі документи повертаються (п. 4.3 договору).

Відповідно до додатків № 12.1. до договорів прийняття продукції за кількістю і якістю (за встановленими документами) здійснюється одержувачем замовника в присутності представника постачальника та оформлюється актом, який складає одержувач замовника у термін до 3 діб після прибуття продукції до місця поставки. Належним чином оформлені документи, зазначені у п. 4.2. договорів, є підтвердженням прийняття товару.

Договори набирають чинності з дати їх підписання сторонами і діють до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення (п. 10.1. договорів).

На виконання умов договорів постачальник здійснив поставку наступного товару:

1) згідно договору № 286/1/22/73 від 13.10.2022 оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-п-7117)

1.1. оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61- п-7117) на суму 907 872, 00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1024-4 від 24.10.2022;

- повідомлення-підтвердження № 2 від 17.01.2023;

- акт приймання-передачі № 98 від 23.12.2022;

- акт приймання-передачі № КСМ-1229-19 від 29.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1024-4 від 24.10.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1229-19 від 29.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-0118-1 від 18.01.2023;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/73-2 від 24.10.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.2. оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-000-7117) на суму 907 872,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1028-10 від 28.10.2022;

- повідомлення-підтвердження від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 8 від 09.01.2023;

- акт приймання-передачі № КСМ-1216-4 від 16.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1028-10 від 28.10.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1216-4-1 від 16.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1216-4 від 16.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/73-3 від 28.10.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.3. оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-000-7117) на суму 972 720,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1031-9 від 31.10.2022;

- повідомлення-підтвердження від 22.02.2023;

- акт приймання-передачі № 3/ООВ від 22.02.2023;

- акт приймання-передачі № КСМ-0202-1 від 02.02.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1031 -9 від 31.10.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-0202-1 від 02.02.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-0203-1 від 03.02.2023;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/73-4 від 31.10.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

2. згідно договору № 286/1/22/86 від 15.11.2022 охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000- 7229)

1.1. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 506 709,94 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-23 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження від 12.01.2023;

- акт приймання-передачі № 12 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-23 від 28.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-5 від 28.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.2. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 495 824,76 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1229-23 від 29.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 1 від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 7 від 05.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1229-23 від 29.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-6 від 29.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.3. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 506 709,94 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1230-8 від 30.12.2022;

- повідомлення-підтвердження від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 20 від 04.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1230-8 від 30.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-8 від 30.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.4. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 988 553,74 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1230-16 від 30.12.2022;

- повідомлення-підтвердження від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 21 від 05.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1230-16 від 30.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-9 від 30.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

3) згідно договору № 286/1/22/87 від 15.11.2022 мастило ГОИ-54п (61-000-7170)

1.1. мастило ГОИ-54п (61-000-7170) на суму 520 824,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-3 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 34 від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 15 від 30.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-3 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/87-5 від 28.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.2. мастило ГОИ-54п (61-000-7170) на суму 258 328,70 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-8 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 36/84 від 04.01.2023;

- акт приймання-передачі № 80 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-8 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/87-4 від 26.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

4) згідно договору № 286/1/22/88 від 15.11.2022 оливи трансмісійної ТСп-15К (61-000-7109) на суму 724 474,80 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-9 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 36/82 від 04.01.2023;

- акт приймання-передачі № 81 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-9 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/88-7 від 26.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

5) згідно договору № 286/1/22/89 від 15.11.2022 мастило ЦИАТИМ-201 (61-000-7171) на суму 179 940,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-7 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 36/83 від 04.01.2023;

- акт приймання-передачі № 82 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна №РКСМ-1228-7 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/89-3 від 26.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

Міністерство оборони України листами від 16.01.2023 № 286/316, від 19.01.2023 № 286/389, від 06.03.2023 № 286/1391 було повернуто документи без опрацювання, у зв`язку із закінченням бюджетного року.

Згідно зазначених листів, пакети документів на оплату поставлених товарів були надані до Міністерства оборони України 13.01.2023, 18.01.2023 та 02.03.2023, а отже, строки оплати, згідно п. 4.1. договорів, на переконання позивача сплинули 12.02.2023, 17.02.2023 та 01.04.2023 відповідно.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на переконання позивача, відповідач ухиляється від отримання та підписання пакетів документів по поставці прийнятого ним товару, а отже, від виконання умов договорів в частині здійснення оплати товару, внаслідок чого в останнього наявна заборгованість в розмірі 6 969 829, 88 грн.

У свою чергу суд вказує, що дані обставини й підлягають встановленню або ж спростуванню в ході розгляду даної справи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів № 286/1/22/73 від 13.10.2022, № 286/1/22/86 від 15.11.2022, № 286/1/22/87 від 15.11.2022, № 286/1/22/88 від 15.11.2022, № 286/1/22/89 від 15.11.2022, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договорами поставки.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, які у свою чергу кореспондуються зі ст. 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 265 ГК України та ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Так, згідно п. 1.1. договорів постачальник зобов`язується постачати у 2022 році товар для потреб Міністерства оборони України згідно специфікації, а замовник забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно специфікації, а саме:

- за договором № 286/1/22/73 від 13.10.2022 - до 30.11.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/86 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/87 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/88 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/89 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно).

В п. 10.1. договорів сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Як про це вказує відповідач та що свою чергу визнає позивач, постачальником було порушено умови виконання договорів в частині термінів постачання товару за договорами № 286/1/22/73 від 13.10.2022, № 286/1/22/86 від 15.11.2022, № 286/1/22/87 від 15.11.2022, № 286/1/22/88 від 15.11.2022, № 286/1/22/89 від 15.11.2022, у зв`язку з чим, позивачу було направлено відповідні претензії від 27.01.2023 № 286/505 від 27.01.2023 № 286/514, від 30.01.2023 № 286/534, від 30.01.2023 № 286/535, від 30.01.2023 № 286/536 про сплату штрафних санкцій, копії яких містяться в матеріалах справи.

Також, позивачем було порушено умови виконання договору в частині якості поставки товару за договором № 286/1/22/73 від 13.10.2022, зокрема, постачання 19,95 тонн неякісного товару на суму 3 696 336, 00 грн за актами приймання по якості від 20.12.2022, 07.12.2022, 05.12.2022, 16.11.2022. У зв`язку з чим, позивачу було направлено претензію від 20.02.2023 № 286/1014 про сплату штрафу.

Позивачем було визнано вимоги за означеними вище претензіями, про що свідчать кошти перераховані на рахунок Міністерства оборони України в якості оплати штрафних санкцій за вищевказаними претензіями. Копії відповідних платіжних доручень № 6530, № 6532, № 6533, № 6531, № 6535, № 6931 та виписки з Державної казначейської служби за 22.02.2023, 12.04.2023 також містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, як наслідок вказані порушення спричинили несвоєчасне постачання постачальником решти товару.

При цьому, суд відзначає, що означеного факту позивачем не спростовується та не заперечується.

Натомість, позивач зазначає, що оскільки, замовник (в даному випадку військові частини) прийняли такий товар (який був поставлений із пропуском визначених в договорах строків), а не відмовились від його прийняття, то відповідач безпідставно ухиляється від підписання актів приймання-передачі та відповідно здійснення оплати такого товару.

Водночас, суд з такими доводами позивача не погоджується з огляду на слідуюче.

Згідно п. 4.2. договорів постачальник зобов`язується надати замовнику після постачання товару комплект наступних документів:

4.2.6. рахунок-фактуру на відвантажений товар, який підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі).

4.2.7. акт приймання-передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440).

4.2.8. видаткову накладну постачальника, яка містить обов`язкові реквізити та підписана сторонами із зазначенням одержувачами замовника фактичної дати надходження товару.

4.2.9. акт прийому-передачі товару (додаток 12.3. договору).

4.2.10. повідомлення-підтвердження (додаток 12.4. до договору), оформлене одержувачами замовника, у відповідності до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт та послуг у Міністерстві оборони України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 757.

В п. 4.3. договорів передбачено, що без вищезазначених документів або відсутності у них встановленої інформації оплата поставленого товару не здійснюється та такі документи повертаються.

Відповідно до п. 2.3. договорів, при виявленні замовником (одержувачами замовника) невідповідності якості (з обов`язковим підтвердженням невідповідності якості товару незалежною сертифікованою лабораторією) або кількість товару, який приймається (у тому числі за супровідними документами та документами про якість товару), постачальник за всій рахунок у термін визначений договором здійснює допостачання товар належної кількості та якості.

Пунктом 4.1. договорів сторони погодили, що розрахунок за фактично поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року.

Як про це зазначено позивачем, зокрема в розрахунку суми основного боргу та що у свою чергу не заперечується відповідачем та встановлено судом, згідно листів, пакети документів на оплату поставлених товарів були надані позивачем до Міністерства оборони України 13.01.2023, 18.01.2023 та 02.03.2023.

Тобто, судом встановлено, що позивачем означені документи було надано в порушення п. 4.1. договорів після закінчення поточного бюджетного року, а також, після закінчення дії таких договорів (до 31.12.2022).

Згідно пп. 6.2.4. та 6.2.5. п. 6.2. договору замовник має право повернути постачальнику комплект документів без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених в п. 4.2. розділу ІV договору (відсутність підписів, арифметичних помилок, тощо).

Так, в п. 3. додаток № 12.1 до договорів "Порядок приймання товару" визначено, що приймання товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України), який повинен бути складений в останній день приймання товару. Належним чином оформлений і підписаний акт приймання-передачі є підтвердженням приймання товару.

У випадку, коли буде встановлено порушення якості товару, замовник пред`являє претензію стороні, що порушила законні інтереси замовника (одержувача замовника).

В п. 4 додаток № 12.1 до договорів "Порядок приймання товару" сторони погодили, що товар, який поставлений з порушенням умов договору, одержувачем замовника не приймаються. Всі витрати, які при цьому виникають несе постачальник.

Відповідно до п. 5.4. договорів товар, який буде постачений з порушенням положень договору (в тому числі в більшій кількості, ніж зазначений у специфікації договору), приймається одержувачами замовника на відповідальне зберігання.

Всі витрати пов`язані з відповідальним зберіганням такого товару відшкодовуються за рахунок постачальника.

Постачальник зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня отримання письмового повідомлення від замовника (одержувачів замовника) про прийняття товару на відповідальне зберігання, розпорядитися не приймати до використання одержувачами замовника товар.

При неотриманні в зазначені строки відповіді, одержувачі замовника повідомляють замовника та розпоряджаються товаром, постаченим з порушенням умов договору, відповідно до рішення замовника.

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що оскільки, позивачем в порушення п. 4.1. договорів пакети документів на оплату були подані відповідачу пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року, то за таких обставин, акти прийому-передачі товару (додаток № 12.3. до договорів) були правомірно не підписані відповідачем та пакети документів на оплату поставлених товарів були правомірно повернути позивачу, з огляду на відсутність у Міністерства оборони України підстав для реєстрації зобов`язань та оплати.

Натомість, суд відзначає, що оскільки, товар був поставлений в порушення положень договору, то у відповідності до п. 5.4. такий товар приймається одержувачами замовника на відповідальне зберігання.

Безпосередньо представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що товар, що був поставлений позивачем в порушення умов договору, замовником не використовується.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем пакети документів на оплату були подані Міністерству оборони України в порушення умов п. 4.1. договорів після закінчення поточного бюджетного року, а також, після закінчення дії таких договорів (до 31.12.2022), то за таких обставин, відповідач правомірно не підписав акти прийому-передачі товару (додаток № 12.3. до договорів) та повернув пакети документів на оплату поставлених товарів позивачу, з огляду на відсутність у Міністерства оборони України підстав для реєстрації зобов`язань та оплати.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Оскільки, позивачем при зверненні з даним позовом не наведено суду аргументів та не представлено беззаперечних доказів неправомірності відмови відповідача від підписання актів прийому-передачі товару (додаток № 12.3. до договорів) та повернення пакету документів на оплату поставлених товарів, а судом таких обставин не встановлено, то за таких обставин, зобов`язань по оплаті товару Міністерства оборони України не виниклу, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд відзначає, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених в ході розгляду даної справи обставин та не впливають на результат прийнятого рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 15- А; ідентифікаційний код 37333587) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022) про стягнення 6 969 829, 88 грн - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.08.2023 (після виходу з відпустки).

Суддя Дмитро БАРАНОВ