ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"15" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1014/23(496/1953/23)
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.
за участі секретаря судового засідання Большакова В.А.
дослідивши матеріали справи
за позовною заявою: ОСОБА_1
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: розпорядника майна Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України" арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича
про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді
у відкритому судовому засіданні за участю
представників сторін:
від позивача: Зозулянський Д.О.;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України: Прусаков І.В.;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: розпорядник майна Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук» арбітражний керуючий Вудуд Г.І.
СУТЬ СПОРУ: визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді
У судовому засіданні 14.08.2023р. оголошено перерву до 15.08.2023р. о 12 год 00 хв. У відповідності до ст. 216 ГПК України .
ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Національної академії аграрних наук України, в якій просить:
-визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 08.03.2023р. №45-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";
-поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України";
-допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України".
Предметом зазначеного позову є визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді.
Підставою позову є посилання на те, що звільнення ОСОБА_1 відбулось з численними порушеннями.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.03.2023р. по справі №496/1953/23 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державного підприємства "Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді; ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22.05.2023р. заяву в.о. президента Національної академії аграрних наук України Юрія Лупенка про передачу справи за підсудністю задоволено; цивільну справу №496/1953/23 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області для розгляду в межах справи №916/1014/23 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України".
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2023р. прийнято справу № 496/1953/23 до свого провадження для розгляду в межах справи №916/1014/23 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України"; ухвалено розглядати справу №496/1953/23 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження в межах справи про банкрутство №916/1014/23.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.07.2023р. залучено розпорядника майна Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України" арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича до участі у справі №916/1014/23 (496/1593/23) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.
Позовна заява обґрунтована тим, що наказ про звільнення підписаний не уповноваженою особою в.о. Президента, а не Президентом; посилання в наказі на завдання шкоди підприємству та створення заборгованості систематичне невиконання позивачем трудових обов`язків безпідставні та необґрунтовані, про що свідчить бухгалтерська довідка від 16.01.2023р. та аудиторський звіт Держаудитслужби від 30.04.2021р.; посилання у наказі на п.2 ст.36 КЗпП України є безпідставними, оскільки контракт (строковий трудовий договір) із позивачем не укладався, фактично він приступив до виконання обов`язків директора 18.03.2021р. після визнання переможцем за результатами конкурсу; звільнення відбулось з порушеннями, наказ підписаний заднім числом, неуповноваженою особою, надіслано на електронну пошту на адресу підприємства, без попереднього повідомлення, без дотримання процедури, встановленої КЗпП України, оригіналу наказу не було пред`явлено позивачу, трудова книжка не видавалась. Позивач вважає, що наказ не містить чіткого порушення позивачем конкретного трудового обов`язку. Наведене у наказі формулювання підстави звільнення фактично не узгоджуються зі змістом п.2 ч.1 ст. 26 КЗпП України, норма якого стосується виключно припинення трудового договору у зв`язку із закінченням строку.
Щодо підстав винесення наказу: невжиття заходів щодо погашення заборгованості щодо заробітної плати, сплати Єдиного соціального внеску, страхових внесків до ПФУ України та обов`язкових платежів до державного та місцевого бюджетів та застосування до керівника раніше заходів дисціплінарного стягнення відповідно до п.п.7.6,7.7 Статуту та вказівку на доповідну записку начальника Відділу наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку та прогнозування експериментальної бази апарату Президії від 08.03.2023р., позивач вказує, що зміст даної доповідної записки йому не відомий, та в цей же день відповідачем винесено наказ про звільнення без повідомлення позивача, без проведення службового розслідування, відібрання пояснень, повідомлення позивача про звільнення.
Позивач посилається на п.п.а) п.2 ст. 9 Конвенції МРП №158 ро припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982р., ст.ст. 1,24 Європейської соціальної хартії від 3.05.1996р., ратифікованої ВР Законом від 14.09.2006р. №137-У, норми ст.ст.3, 5-1, ч.ч.1,3 ст.21, ст.23 п.2 ст. 36, 235, 240-1, п.4 ч.1 ст. 430 КЗпП України; висновки Постанови від 23.01.2018р. у справі № 273/212/16-ц, від 21.05.2014р. у справі №6-33цс14; від 28.03.2018р. у справі №522/5656/16-ц.
Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Повідомляє, що віце- президент НААН Лупенко Ю.О. був наділений повноваженнями щодо підписання наказу від 8.03.2023р. з урахуванням Постанови №10/01 Президії НААН від 30.06.2021р. та наказу НААН від 07.03.2023р. №4 про відрядження ОСОБА_2 ; посилання позивача на аудиторський звіт Держаудитслужби від 30.04.2021р. щодо попереднього керівника вважає безпідставними, оскільки НААН, як орган управління оцінювала неефективність роботи саме ОСОБА_1 як в.о. директора за останні два роки на підставі поданої ним фінансової звітності та проведеного аналізу актуального стану справ у підприємстві.
Пояснює, що позивача було призначено виконуючим обов`язки наказом від 11.03.2020р. №84-к на підставі його власної заяви з 12.03.2020р. до призначення керівника у встановленому законом порядку. На підставі п.7.5 Статуту підприємства таким порядком є конкурсний відбір з подальшим укладенням контракту між президентом та переможцем конкурсу. Проте, позивача не було призначено на посаду директора, а лише виконуючого обов`язки керівника, та з ним не було укладено контракт. Тобто, з ОСОБА_1 було укладено строковий трудовий договір, починаючи з 12.03.2020р. до призначення нового керівника, про що йому було достеменно відомо.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін і учасників, суд встановив:
08.03.2023р. Національної Академією аграрних наук видано наказ №45-к яким звільнено ОСОБА_1 виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» 08.08.2023р. на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України. У вступній частині наказу вказано підставу звільнення: у зв`язку з систематичним невиконанням ОСОБА_1 трудових обов`язків, а саме невжиття заходів щодо погашення заборгованості із заробітної плати, сплати Єдиного соціального внеску, страхових внесків до ПФУ України та обов`язкових платежів до державного і місцевого бюджетів та застосуванням до керівника раніше заходів дисциплінарного стягнення відповідно до п. 7.6,7.7 Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України». В наказі вказано підставу доповідна записка начальника Відділу наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку та прогнозування експериментальної бази Пономарьової Л.А. від 08.03.2023р.; наказ НААН від 20.01.2023р. №4-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на керівників державних підприємств відання НААН». Підписано наказ в.о. Президента Ю. Лупенко.
Призначений ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» був наказом Національної Академії аграрних наук України №84-к від 11.03.2020р. з 12.03.2020р. до призначення керівника у встановленому законом порядку.
Згідно публікації на сайті Національної академії аграрних наук України 18.03.2021р. повідомлено, що за результатами конкурсу на заміщення посади директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» переможцем конкурсу визнано ОСОБА_1 .
За Статутом ДП "ДГ ІМ М.І. Кутузова ІВПІМ НААН" (нова редакція), затвердженим Президентом Національної академії аграрних наук України 16.07.2021р., згідно витягів з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованих Господарським судом Одеської області від 20.03.2023р. та від 03.04.2023р. ДП "ДГ ІМ М.І. Кутузова ІВПІМ НААН" є державним підприємством, заснованим на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном
Згідно п.7.5 Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» директор підприємства призначається на посаду на контрактній основі та звільняється з неї президентом Академії, відповідно до законодавства, контракт з директором підприємства укладається НААН в особі президента.
Відповідно до п.1.1.1 Постанови НААН №10/01 від 30.06.2021р. виконання обов`язків президента НААН у разі його відсутності покладається на одного з чинних віце-президентів. За наказом НААН від 07.03.2023р. №4 « Про відрядження ОСОБА_2 » президент НААН відбув у службове відрядження 8.03.2023р.на час відрядження виконання обов`язків було тимчасово покладено на віце-президента Лупенко Б.О .
Таким чином повноваженнями на підписання оскаржуваного наказу з урахуванням положень вказаних документів віце-президент НААН Лупенко Ю. був наділений, доводи позивача щодо підписання наказу неуповноваженою особою не найшли підтвердження.
За положеннями п.4 ч.1 ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних унітарних підприємств, у яких не утворено наглядову раду, установ, організацій та господарських структур, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, та в яких не утворено наглядову раду, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.
ДП "ДГ ІМ М.І. Кутузова ІВПІМ НААН належить до сфери управління Національної академії аграрних наук України.
Ч.1.2 Постанови КМУ від 3 вересня 2008 р. № 777 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки» якою затверджено Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, передбачено, що
контракт з керівником суб`єкта господарювання державного сектору економіки або виконуючим його обов`язки укладається міністерством, Фондом державного майна, іншим органом, що здійснює управління об`єктами державної власності, у порядку, передбаченому постановами Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. № 203 "Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності" і від 2 серпня 1995 р. № 597 "Про Типову форму контракту з керівником підприємства, що є у державній власності" Статутом зазначеного суб`єкта.
Таким чином, відповідно до положень Закону України "Про управління об`єктами державної власності" та постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 №777 "Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки" призначення на посаду генерального директора державного підприємства відбувається виключно на конкурсних засадах з підписанням контракту.
Іншої форми трудового договору, окрім контракту, з керівником підприємства, що є у державній власності не передбачено.
Ч. 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Ч.1 ст 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
П.п.а) п.2 ст. 9 Конвенції МРП №158 Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982р. Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 3933-XII від 04.02.94 визначено щоб тягар доведення необґрунтованості звільнення не лягав лише на працівника, методами, зазначеними в статті 1 цієї Конвенції, передбачено першу або другу чи обидві такі можливості: тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.
Ст. ст. 1,24 Європейської соціальної хартії від 3.05.1996р., ратифікованої ВР Законом від 14.09.2006р. №137-У передбачено, що кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає. Усі працівники мають право на захист у випадках звільнення.
За положеннями ст. 5-1 КЗпП України однією із гарантії забезпечення права громадян на працю правовий захист від незаконного звільнення.
Ст. 3 КЗпП передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Ст.4 КЗпП визначає, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Ч. 3 ст. 21 КЗпП України визначено контракт як особливу форму трудового договору, в якому визначено строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Виходячи з цього, в кожному конкретному випадку, суди досліджують умови укладеного контракту, конкретні пункту контракту, порушення яких ставляться у провину працівнику та відповідно конкретні докази на підтвердження порушення умов укладеного контракту та його припинення.
Ч.4 ст. 22 КзпП України встановлені гарантії при укладенні, зміні та припиненні трудового договору. Так, будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Ст. 23 КЗпП України встановлені строки трудового договору. Трудовий договір може бути:
1) безстроковим, що укладається на невизначений строк;
2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;
3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
За положеннями ч.1 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні контракту (п.3 ч.1 ст.24 КЗпП України).
П.7.5 Статуту ДП "ДГ ІМ М.І. Кутузова ІВПІМ НААН" передбачено, що директор призначається на посаду на конкурсній основі та звільняється з неї президентом Академії, відповідно до законодавства. Контракт з директором підприємства укладається Національною академією аграрних наук України в особі її президента.
Матеріалами справи встановлено, що контракт з Парлікокошко М.С. в письмовій формі як передбачено чинним законодавством не укладався. Відповідно строк, його умови, обов`язки ОСОБА_1 та НААН не визначені.
Згідно п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.
Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.
У наказі НААН від 11.03.2020р. №84-к вказано про призначення ОСОБА_1 до призначення керівника у встановленому законом порядку, однак звільнення наказом від 08.03.2023р. проведено згідно з п.2 ст. 36 КЗпП України.
На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону.
Враховуючи, що контракт укладений НААН з позивачем не був, строк дії контракту фактично не визначений, у відповідача не було правових підстав для застосування п.2 ст. 36 КЗпП України, а відповідно наказ прийнятий з порушенням вимог законодавства.
Посилання у наказі на підставу звільнення невиконання позивачем трудових обов`язків та одночасно вказівку на правову підставу припинення трудового договору п.2 ст. 36 КЗпП України, тобто припинення строку трудового договору у зв`язку з закінченням його строку, не узгоджується , оскільки такі підстави передбачені іншою нормою п.8 ст. 36 КЗпП, що є додатковою підставою вважати порушеною процедуру та звільнення з порушенням порядку, установленого законом.
У зв`язку з цим предметом дослідження суду в рамках предмета позову є з`ясування наявності вказаної в наказі правової підстави звільнення встановлення факту припинення строку дії контракту.
Ч.1 ст. 73 ГПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.(ч.1 ст. 74 ГПК УКраїни)
Згідно з вимогами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Інші вказані в наказі доводи судом не розглядаються , оскільки в наказі відсутні інші норми КЗпП щодо підстав припинення контракту та звільнення.
Не приймаються судом доводи третіх осіб викладені у поясненнях щодо заборони звільняти у період лікарняного; відсутності обов`язку позивача як тимчасово виконуючого обов`язки директора вирішувати питання щодо погашення заборгованості з заробітної плати; необхідності внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань;
Відповідно не приймаються в якості доказів аудиторський звіт Державної Аудиторської служби України за результатами державного фінансового аудиту діяльності ДП «ДГ ім. Кутузова» за період з 01.01.2021р. по 31.03.2023р., як такий що не стосується предмету позовних вимог та доведення заперечень на позов. Тим більш, що сформований він через три місяці після складення оспорюваного наказу.
Ч.2 ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником. Однак, доказів такої згоди матеріали справи не містять, тому наявне ще одне порушення в частині не надсилання наказу працівнику та не ознайомлення його з наказом.
Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.
Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями ст. 43 Конституції України та ст. 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч. 1ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.
Ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.04.2023р. відкрито провадження у справі про банкрутство №916/1014/23 про визнання банкрутом Державного підприємства "Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України", в межах якої розглядається даний позов за вимогою ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Підсумовуючи викладене суд, встановив наявність порушень законодавства при виданні оскаржуваного наказу та звільнення позивача з порушенням порядку, у зв`язку з чим вимоги позову ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України є правомірними та обґрунтованими та задовольняються у повному обсязі.
П.4 ч.1 ст. 430 ЦПК України встановлює, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.
Враховуючи неврегульованість ГПК України процедури негайного виконання у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого, суд застосовує норму ЦПК, яка регулює це питання.
Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 КЗпПБ ст.ст. 232,233,238 ГПК України, п. 4 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України задовольнити у повному обсязі.
2. Визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 08.03.2023р. №45-к "Про звільнення ОСОБА_1 "
3. Поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 16.05.2001р.) на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України";
4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України".
Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2023 р.

Копію рішення надіслати на електронну адресу: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Національної академії аграрних наук України (), ДП "ДГ ІМ М.І. Кутузова ІВПІМ НААН" (), арбітражному керуючому Вудуду Г.І. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суддя Л.І. Грабован