ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року Справа № 906/570/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - Оніщук В.М. (в режимі відеоконференції);

відповідача - Корзун С.В. (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2023 року (повний текст складено 30.03.2023) у справі № 906/570/22 (суддя Вельмакіна Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради

про стягнення 392 072,08 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2023 року у справі №906/570/22 позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради про стягнення 392 072,08 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) - задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз": 267 658,72 грн основного боргу, 5 055,45 грн 3% річних, 38 344,95 грн інфляційних, 4 665,89 грн судового збору. У стягненні 80 297,62 грн основного боргу, 206,79 грн 3% річних, 508,55 грн інфляційних відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині відмови у стягненні 80 297,62 грн основного боргу, 206,79 грн 3% річних, 508,55 грн інфляційних скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволити повністю.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 у справі №906/570/22 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.03.2023 - залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі, докази чого надати суду.

15.05.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої, на виконання вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 у справі №906/570/22 долучає платіжну інструкцію про сплату судового збору в розмірі 3721,5 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2023 року у справі №906/570/22. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Також не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 267 658,72 грн основного боргу, 5 055,45 грн 3% річних, 38 344,95 грн інфляційних, 4 665,89 грн судового збору та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №906/570/22 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2023 року у справі №906/570/22 - залишено без руху. Запропоновано КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та заяву про поновлення строку, вказавши інші підстави для поновлення строку. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

15 червня 2023 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшла заява про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, до якої заявник долучає платіжну інструкцію №434 від 26.05.2023 про сплату судового збору в розмірі 6 997,50 грн, а також обгрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2023 у справі №906/570/22 поновлено Комунальному підприємству "Озерне" Новогуйвинської селищної ради строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2023 року у справі №906/570/22. Об`єднано апеляційні скарги Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2023 року у справі №906/570/22 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Призначено справу №906/570/22 до розгляду на 03 серпня 2023 р. об 12:00 год.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу позивача просить апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" відхилити. При цьому, посилаючись на положення п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, вказує на безпідставне стягнення судом першої інстанції 3% річних та інфляційних втрат.

Позивач в поясненнях від 24.05.2023 просить суд під час розгляду справи №906/570/22 застосувати висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №914/1940/22.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача АТ "Укртрансгаз" вважає рішення місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог законним та обгрунтованим, а тому просить залишити апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради слід відмовити; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволити; рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог - скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким позов задоволити; в решті рішення залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство "Укртрансгаз до 31.12.2019 було оператором газотранспортної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.19 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу").

Комунальне підприємство "Озерне" Новогуйвинської селищної ради є споживачем - юридичною особою, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (відповідач, споживач).

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу", захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Комунальне підприємство "Озерне" Новогуйвинської селищної ради є захищеним споживачем природного газу у розумінні п.10 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу", оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій, за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива га приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про ринок природного газу", постанов КМУ від 01.10.2015 № 758, від 22.03.2017 №187 та від 19.10.2018 № 867, виробник теплової енергії мав право у визначений період купувати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК "Нафтогаз України".

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Деякі питання опалювального сезону 2016/2017", від 04.10.2017 №720-р "Деякі питання опалювального сезону 2017/2018 року", від 03.10.2018 №717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року" покладено на ПАК "Нафтогаз України" обов`язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювальних сезонів 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах, у тому числі ТОВ "Малин Енергоінвест".

На виконання вищевказаних Розпоряджень між КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради та НАК "Нафтогаз України" були укладені договори на постачання природного газу, обставини виконання яких досліджувалися у справі №906/977/19.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" зазначає, що у спірний період КП "Озерне" мало договірні відносини з постачання природного газу з НАК "Нафтогаз України", натомість постачальник не здійснив постачання вказаних обсягів природного газу КП "Озерне", у зв`язку з невиконанням умов для постачання та наявності заборгованості за попередні періоди постачання природного газу, внаслідок чого КП "Озерне" здійснювало відбір природного газу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" без поданих номінацій його постачальником, а саме: у березні 2017 року - 324,960 тис. куб. м.

Обсяги відбору природного газу та факт відбору таких обсягів КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради підтверджуються Алокацією (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Житомиргаз" за березень 2017 року та скріншотом з системи SAP щодо наданих послуг транспортування, банківськими виписками на підтвердження оплати за транспортування природного газу за березень 2017 року, адвокатським запитом, відповіддю на адвокатський запит.

Відбір у березні 2017 року в обсязі 324,960 тис. куб. м природного газу також підтверджується судовим рішенням у справі №906/977/19.

АТ "Укртрансгаз" посилаючись на те, що у КП "Озерне" у відповідності до приписів ч.2 ст.8 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" виникло зобов`язання компенсувати йому вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу, що за 9 місяців (з 01.10.2021 по 01.07.2022) становить 240 892,85 грн, звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.

29.07.2022 АТ "Укртрансгаз" була подана заява про збільшення позовних вимог, згідно якої останній заявив про стягнення з відповідача суми компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, додатково включивши до заявленого періоду 4 місяці (серпень-листопад 2022 року), внаслідок чого сума основного боргу, яка розрахована станом на 01.11.2022 та підлягає до стягнення з відповідача, склала 347 956,34 грн (а.с. 110-112). Крім збільшеної суми основного боргу, позивач також заявив до стягнення з відповідача 5 262,24 грн 3% річних та 38 853,50 грн інфляційних.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 267 658,72 грн основного боргу, 5 055,45 грн 3% річних та 38 344,95 грн інфляційних.

При цьому, у стягненні 80 297,62 грн основного боргу, 206,79 грн 3% річних та 508,55 грн інфляційних суд першої інстанції відмовив посилаючись на те, що станом на час звернення з даним позовом до суду (02.08.2022) за період з 01.09.2022 по 01.11.2022 строк оплати боргу не настав.

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Як вбачається, предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості з компенсації вартості відібраних відповідачем без номінацій у березні 2017 року природного газу обсягом 324,960 тис.куб.м. на підставі ч.2 ст.8 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення" №1730-VIII від 03.11.2016.

Згідно із статтею 5 розділу 1 глави І Кодексу ГТС номінацією визнається попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період.

Відповідно до статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Отже, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу.

Судами обох інстанцій встановлено, що АТ "Укртрансгаз", виконувало функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі спеціальні обов`язки визначені у постановах Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу " (далі - Постанова № 758); від 22.03.2017 №187 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (далі - Постанова №187); від 19.10.2018 №867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (далі - Постанова №867).

Відповідно до вказаних постанов ПАТ НАК "Нафтогаз України" було зобов`язане постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів. До таких виробників належав і відповідач. Незважаючи на це, постачання природного газу повинно було відбуватися з урахуванням вимог, які визначалися чинними нормативно-правовими актами: Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом ГТС.

З метою запровадження комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, в Україні ухвалено Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 №1730-VIII (далі - Закон №1730).

Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 №1639-IX були внесені зміни до ЗУ №1730, шляхом, викладення частини другої ст.8 у новій редакції.

Так, за ч.2 ст.8 Закону №1730 (в редакції станом на час звернення позивача з позовом до суду), підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України "Про ринок природного газу", чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Як встановлено судами, у березні 2017 року відповідач здійснив відбір природного газу в обсязі 324,960 тис. куб. м. з газотранспортної системи без поданих номінацій та не підписав акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів. Зазначене сторонами не заперечується і не оспорюється.

Вищевказані обсяги відбору природного газу та факт відбору таких обсягів КМ "Озерне" Новогуйвинської селищної ради підтверджуються Алокацією (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Житомиргаз" за березень 2017 року та скріншотом з системи ККР SAP щодо наданих послуг транспортування, а також банківськими виписками на підтвердження оплати за транспортування природного газу за березень 2017 року (а.с. 15-24).

Крім того, відбір відповідачем у березні 2017 року в обсязі 324.960 тис. куб. м природного газу без поданих номінацій (факт повернення відповідачу без підписання НАК "Нафтогаз України" Актів приймання - передачі природного газу), підтверджується також судовим рішенням у справі №906/977/19 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: третя особа 1: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"; третя особа 2: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про повернення в натурі безпідставно набутого природного газу в обсязі 324,960 тис.куб. м; стягнення 2171558 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 324,960 тис. куб. метрів.

Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, в силу ч.4 ст.75 ГПК України обставина щодо відбору відповідачем у березні 2017 року в обсязі 324.960 тис. куб. м природного газу встановлена рішенням суду у справі №906/977/19, не потребує доказування.

Відтак, беручи до уваги вищенаведені норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідача виникли зобов`язання, компенсувати позивачу вартість відібраних в березні 2017 року без номінацій обсягів природного газу.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст.8 Закону №1730 обсяги природного газу, зазначені в частині другій цієї статті, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання.

Таким чином, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначеному періоді становить 324,960 тис. куб. м за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів загалом складає 1927142,78 грн, яку відповідач зобов`язаний протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року щомісяця рівними частинами оплатити позивачу.

Відповідно, розмір щомісячної оплати (починаючи з 01.10.2021) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу складає 26765,8719444 грн (1927142,78 грн:72 місяці).

Оскільки, станом на момент розгляду даної справи доказів оплати вартості відібраних у березні 2017 року без номінацій обсягів природного газу матеріали справи не містять, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача в примусовому порядку 347 956,34 грн основного боргу за період з 01.10.2021 по 01.11.2022 є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що звертаючись з даним позовом до суду, позивачем визначено період прострочення відповідача, починаючи з 01.10.2021 до 01.07.2022, тобто основну заборгованість розраховано шляхом множення кількості місяців прострочення на розмір щомісячного платежу, визначеного відповідно до ч.2 ст.8 Закону №1730, який становить 26 765,87 грн. Таким чином, основна заборгованість при поданні позовної заяви розрахована за 9 місяців та становила 26 765,87 х 9 = 240 892,85 гривень.

Разом з тим, в процесі розгляду справи на стадії підготовчого засідання, зважаючи на збільшення періоду прострочення відповідачем ще на 4 місяці (з 01.07.2022 по 01.11.2022), позивач у відповідності до вимог пункту 2 частини другої статті 46 ГПК України 28.11.2022 звернувся до господарського суду з заявою про збільшення суми позовних вимог, в якій заявив про стягнення з відповідача суми компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, додатково включивши до заявленого періоду 4 місяці (серпень-листопад 2022 року), внаслідок чого сума основного боргу, яка розрахована станом на 01.11.2022 та підлягає до стягнення з відповідача, склала 347 956,34 грн (а.с. 110-112). Крім збільшеної суми основного боргу, позивач також заявив до стягнення з відповідача 5262,24 грн 3% річних та 38853,50 грн інфляційних.

Протокольною ухвалою від 20.12.2022 Господарським судом Житомирської області прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 28.11.2022 (а.с.129).

Таким чином, загальна сума позову, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, склала 347 956,34 грн і включає в себе суму щомісячних оплат станом на 01.11.2022 у розмірі 347 956,34 грн, інфляційні втрати у розмірі 38 853,50 грн та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 5 262,24 гривень.

Пунктом 2 ч.2 ст.46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти, відповідно, збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Колегія суддів зазначає, що дане збільшення розміру позовних вимог жодним чином не пов`язане зі зміною предмета чи підстав позову в первісній редакції та не є додатковою позовною вимогою, отже, збільшення розміру позовних вимог є лише зміною (збільшенням) матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, що не суперечить чинному процесуальному законодавству.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.08.2022 у справі №910/9375/21, від 18.10.2022 у справі №910/18639/21.

Тобто, позивач користуючись своїм правом, подавши 28.11.2022 до господарського суду заяву про збільшення позовних вимог, підтвердив настання строку оплати заборгованості, яка виникла у відповідача за період з 01.07.2022 по 01.11.2022, при цьому первісні основні підстави позову позивачем залишені незмінними, а лише доповнені новими обставинами, що є безпосередньо пов`язаними з основними підставами позову.

Відповідно п.5 ч.236 ГПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч.2 ст.237 ГПК України).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що судом першої інстанції прийнято заяву про збільшення позовних вимог, а відтак позовні вимоги повинні розглядатися судом з урахуванням вказаної заяви, помилковим є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 80 297,62 грн основного боргу за період з 01.09.2022 по 01.11.2022 та нарахованих на нього 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно поданого розрахунку (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 5 262,24 грн та інфляційних втрат в розмірі 38 853,50 грн за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 (а.с. 117-118).

Перевіривши правильність нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), враховуючи, що прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідача має місце, апеляційний господарський суд визнає його правомірним та арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 262,24 грн та інфляційних втрат в розмірі 38 853,50 грн підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо доводів відповідача про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану він у відповідності п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, то колегія суддів зазначає, що вказані положення стосуються правовідносин, що виникли з договору позики або кредитного договору, тоді як у даній справі предметом спору є стягнення заборгованості з компенсації вартості відібраних відповідачем без номінацій у березні 2017 року природного газу обсягом 324,960 тис.куб.м. на підставі ч.2 ст.8 №1730-VIII.

Щодо доводів відповідача в частині неможливості застосування положень цієї норми з огляду на загальновизнані принципи права, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, то суд зазначає таке.

Так, місцевим господарським судом ухвалено рішення у справі відповідно до норм чинного законодавства на момент розгляду справи, зокрема, застосовано положення статті 8 Закону №1730-VIII у редакції Закону №1639-ІХ.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що закріплений у статті 58 Конституції України принцип незворотності дії закону та інших нормативно-правових актів у часі "lex ad praeterian non valet" полягає в тому, що дія їх не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ними чинності, за винятком випадку коли закон або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Статтею 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Системний аналіз викладеного дає змогу виокремити два випадки зворотної дії норм цивільного/господарського законодавства: 1) коли акт законодавства пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність; 2) якщо законодавець встановлює спеціальні випадки зворотної дії актів законодавства (висновок судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2021 у справі №904/7905/16).

Суд також враховує, що за вимогами частини першої статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин колегія суддів зазначає про те, що внесення змін до законодавства шляхом його доповнення щодо особливостей врегулювання відносин підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води) на ринку природного газу, свідчить про те, що по-перше, такі зміни поширюються на правовідносини, що виникли з 01.12.2015 по 31.12.2019, тобто підлягають обов`язковому застосуванню виключно до правовідносин які виникли до набрання ними законної сили; по-друге, що до їх запровадження, ці відносини не були врегульовані таким чином.

Суд також враховує, що відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, виходячи із загально-дозвільного принципу, який закріплений у частині першій статті 19 Конституції України, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 8 Закону №1730-VIII у редакції Закону №1639-ІХ, що відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.05.2023 у справі №914/1940/22.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 10.03.2023 прийняте з порушенням норм процесуального права, з огляду на що, апеляційну скаргу позивача слід задоволити, а рішення Господарського суду Житомирської області від 10.03.2023 у справі №906/570/22 в частині відмови у стягненні 80 297,62 грн основного боргу, 206,79 грн 3% річних, 508,55 грн інфляційних - скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким позов задоволити, в решті рішення залишити без змін. При цьому, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради слід залишити без задоволення.

Судові витрати, передбачені ст.123 ГПК України, у відповідності до вимог ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволити.

3. Рішення Господарського суду Вінницької області від 22 грудня 2022 року у справі №902/1005/22 в частині відмови у стягненні 80 297,62 грн основного боргу, 206,79 грн 3% річних, 508,55 грн інфляційних - скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

В решті рішення залишити без змін.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

"Позов задоволити.

Стягнути з Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради (12443, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Озерне, вул. Авіаційна, буд. 57, ід. код 35185011) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ід. код 30019801) 347 956,34 грн основного боргу, 5 262,24 грн 3% річних, 38 853,50 грн інфляційних та 5 881,08 грн судового збору.

Видати наказ."

4. Стягнути з Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради (12443, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Озерне, вул. Авіаційна, буд. 57, ід. код 35185011) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ід. код 30019801) 3 721,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складений "21" серпня 2023 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.