ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

14 серпня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2555/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову, прийняту суддею Гутом С.Ф., м. Одеса,

у справі №916/2555/23

за позовом: Приватного підприємства "РЕНІЛІС"

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт"

про визнання договорів продовженими та зобов`язання утриматись від певних дій

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Приватне підприємство "РЕНІЛІС" звернулось з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, в якому просило:

-визнати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6 від 23.08.2006 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на 15 років, а саме: до 23.08.2036;

-зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях утриматися від проведення аукціону та вчинення будь-яких дій, спрямованих на передачу в оренду будівлі складу №3 на території 1-го вантажного району Ренійського морського торгового порту загальною площею 2194,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Д, впродовж строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6 від 23.08.2006;

-визнати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7 від 23.08.2006 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на 15 років, а саме: до 23.08.2036;

-зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях утриматися від проведення аукціону та вчинення будь-яких дій, спрямованих на передачу в оренду будівлі складу №4 на території 1-го вантажного району Ренійського морського торгового порту, загальною площею 1450 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Е, впродовж строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7 від 23.08.2006.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 19.06.2023 відкрито провадження у справі №916/2555/23 та залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство "Ренійський морський торговельний порт".

21.06.2023 до суду першої інстанції від Приватного підприємства "РЕНІЛІС" надійшла заява про забезпечення позову б/н від 21.06.2023 (вх.№2-918/23 від 21.06.2023), в якій останнє просило вжити заходи забезпечення позову шляхом:

-встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вчиняти будь-які дії щодо передачі в оренду нерухомого майна, а саме: будівлі складу №3 на території 1-го вантажного району площею 2194,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Д, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт", до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

-встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях укладати договори оренди щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №3 на території 1-го вантажного району площею 2194,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Д, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт", до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

-встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписувати акти приймання-передачі щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №3 на території 1-го вантажного району площею 2194,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Д, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт", до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

-встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вчиняти будь-які дії щодо передачі в оренду нерухомого майна, а саме: будівлі складу №4 на території 1-го вантажного району площею 1450 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Е, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт", до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

-встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях укладати договори оренди щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №4 на території 1-го вантажного району, площею 1450 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Е, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт", до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

-встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписувати акти приймання-передачі щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №4 на території 1-го вантажного району, площею 1450 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Е, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт", до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 у справі №916/2555/23 (суддя Гут С.Ф.) заяву Приватного підприємства "РЕНІЛІС" про забезпечення позову б/н від 21.06.2023 (вх.№2-918/23 від 21.06.2023) задоволено; вжито заходи забезпечення позову шляхом: встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вчиняти будь-які дії щодо передачі в оренду нерухомого майна, а саме: будівлі складу №3 на території 1-го вантажного району площею 2194,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Д, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях укладати договори оренди щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №3 на території 1-го вантажного району площею 2194,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Д, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписувати акти приймання-передачі щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №3 на території 1-го вантажного району площею 2194,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Д, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вчиняти будь-які дії щодо передачі в оренду нерухомого майна, а саме: будівлі складу №4 на території 1-го вантажного району площею 1450 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Е, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях укладати договори оренди щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №4 на території 1-го вантажного району площею 1450 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Е, обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; встановлення заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписувати акти приймання-передачі щодо нерухомого майна, а саме: будівлі складу №4 на території 1-го вантажного району площею 1450 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Е обліковується на балансі Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 у справі №916/2555/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів оскарження даної ухвали, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження відповідних матеріалів оскарження з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського матеріали оскарження ухвали від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23.

Ознайомившись з матеріалами оскарження ухвали після їх надходження до Південно-західного апеляційного господарського суду, а також з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, колегія суддів вбачає, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За умовами частини третьої статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, останню постановлено 22.06.2023.

Отже, кінцевим строком для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 є 03.07.2023.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з апеляційною скаргою на вищенаведену ухвалу місцевого господарського суду скаржник звернувся 26.07.2023, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження.

При цьому апелянтом заявлено клопотання про поновлення зазначеного процесуального строку, яке мотивоване запровадженням в Україні воєнного стану, а також тим, що копію ухвали Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 представником скаржника було отримано безпосередньо в суді першої інстанції лише 18.07.2023.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Колегія суддів зауважує, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

За умовами частини сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В силу пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 37 глави 2 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, з 05.10.2021, тобто з дати початку функціонування таких підсистем ЄСІТС як "Електронний кабінет" та "Електронний Суд", зазнав змін існувавший до цього порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, передбачений, зокрема, підпунктами 17.1, 17.5, 17.14 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у тому числі порядок вручення судових рішень. Відтак з 05.10.2021 вручення судом судових рішень особам, які зареєстрували Електронний кабінет, здійснюється в електронній формі шляхом надсилання судових рішень до електронного кабінету таких осіб.

Відповідно до інформації з Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" відповідач у даній справі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях зареєструвало свою офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а відтак апелянт станом на час ухвалення оскаржуваної ухвали мав свій зареєстрований електронний кабінет, через який отримав доступ до справи №916/2555/23 (зокрема, до документів та судових рішень у цій справі).

Як вбачається з довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована у Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", ухвала Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 була надіслана Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до його електронного кабінету та доставлена останньому 23.06.2023 о 15:54.

У пункті 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

З огляду на викладене, датою вручення Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях ухвали Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 є саме 23.06.2023, між тим жодної причини неможливості подання апеляційної скарги на вказану ухвалу протягом десяти днів після її одержання в електронному кабінеті скаржником не наведено.

Південно-західним апеляційним господарським судом не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що копію оскаржуваної ухвали у паперовій формі ним було отримано безпосередньо у суді першої інстанції лише 18.07.2023, оскільки аналіз наведених вище по тексту цієї ухвали норм Положення свідчить про те, що у випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи.

Саме така правова позиція суду касаційної інстанції викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023 у справі №916/3104/21 та від 17.05.2023 у справі №910/15120/20.

Господарський процесуальний кодекс України не покладає на суд обов`язку направляти учаснику справи копію судового рішення у паперовій формі, у випадку, якщо особа зареєструвала свій Електронний кабінет, має доступ до функціонуючих підсистем та документів у межах відповідної справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що ухвала Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 була надіслана 23.06.2023 місцевим господарським судом для опублікування до Єдиного державного реєстру судових рішень та в подальшому опублікована у цьому реєстрі 26.06.2023.

В силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Колегією суддів враховується, що відповідно до Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" відповідач брав активну участь у розгляді цієї справи, зокрема, подав клопотання про повернення позовної заяви №10-07-02468 від 27.06.2023 (вх.№22167/23 від 04.07.2023), що безумовно свідчить про його обізнаність щодо існування судового провадження у цій справі, а також звертався за допомогою системи "Електронний суд" з клопотанням б/н від 11.07.2023 (вх.№23051/23 від 11.07.2023), у зв`язку з чим мав можливість ознайомитися з оскаржуваним судовим рішенням, надісланим до його електронного кабінету.

Посилання скаржника на введення воєнного стану колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, натомість такими підставами повинні бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, при цьому суд має оцінити поважність цих підстав індивідуально в межах справи, яка розглядається, відповідно до положень процесуального закону, у тому числі, дослідивши відповідні докази, подані заявником на підтвердження своїх доводів про поважність пропуску процесуального строку.

Відповідний сталий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого стану, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків, викладено в постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Враховуючи викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що несвоєчасне оскарження Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях ухвали Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23, з огляду на наведені скаржником доводи, не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення учасника справи та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10 2010 у справі "Устименко проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Європейський суд з прав людини в рішенні від 13.03.2018 у справі "Кузнєцов та інші проти Росії" підкреслив, що поновлення строків на оскарження означає відступ від принципу res judicata, а тому особи, які оскаржують рішення за межами наданих законом строків, мають діяти з достатнім поспіхом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску строку, зазначені апелянтом в обґрунтування відповідного клопотання, не є поважними для поновлення процесуального строку на оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23, що відповідно до вимог процесуального закону є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку.

Крім того, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

В силу частини першої статті 258 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається у письмовій формі і за аналогією з частиною другою статті 162 Господарського процесуального кодексу України підписується скаржником або його представником, або іншою особою, якій законом надано відповідне право.

Колегія суддів вбачає, що останній аркуш даної апеляційної скарги Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях подано в копії, у зв`язку з чим вказаний аркуш не містить оригіналу підпису представника скаржника.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (неповажність зазначених причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також недоліки в оформленні апеляційної скарги), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржникові можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 з наданням доказів, що їх підтверджують, та надати примірник апеляційної скарги з оригіналом підпису повноважного представника апелянта.

Керуючись статтями 174, 232-235, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/2555/23 залишити без руху.

Встановити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржникові, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту, а у разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску або якщо вказані ним у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук