РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2023 року м. Чернігів справа № 927/303/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Тарасевич А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви

за позовом: заступника керівника Корюківської окружної прокуратури,

вул. Шевченка, 98, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300,

e-mail:

в інтересах держави в особі

позивача 1: Північного офісу Держаудитслужби,

вул. Січових Стрільців,18, м. Київ, 04053, e-mail:

позивача 2: Відділу освіти Менської міської ради,

вул. Титаренка Сергія, 7, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, 15600,

e-mail:

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ",

вул. Мандриківська, буд. 47, оф.503, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000,

e-mail:

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення безпідставно отриманих коштів 136272,50 грн.

за участі представників учасників сторін:

від позивачів: Мойсієнко Н.О. - предст. Північного офісу Державної аудиторської служби України (в порядку самопредставництва)

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні прийняв участь прокурор Чернігівської обласної прокуратури Кравченко А.А.

В судовому засіданні 03.08.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Відділу освіти Менської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 136 272,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2023 (суддя Ю.В.Федоренко) постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження;

підготовче засідання призначити на 10 квітня 2023 року;

запропонувати відповідачу на підставі ст. 165 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своєї позиції не пізніше 15 календарних днів з дня отримання вказаної ухвали, надіславши одночасно копію відзиву з доказами позивачу, а докази направлення надати суду до початку підготовчого засідання;

встановити прокурору та позивачам згідно із ст. 166 Господарського процесуального кодексу України триденний строк з дня отримання відзиву на позов для подання до суду та іншим учасникам справи відповіді на відзив та доданих до нього документів;

встановити відповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та іншим учасникам справи заперечень з доданими до них документами.

21.03.2023 до Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 20.03.2023 № 262525-17/947-2023 Північного офісу Державної аудиторської служби України.

Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

В підготовчому засіданні 10.04.2023 господарський суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12.06.2023.

В судовому засіданні 12.06.2023, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 22.06.2023.

На підставі розпорядження від 14.06.2023 № 02-01/85/23 керівника апарату Господарського суду Чернігівської області "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 927/303/23" був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 927/303/23, внаслідок якого для її розгляду визначено суддю А.С.Сидоренка.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2023 постановлено:

прийняти до розгляду справу № 927/303/23 за позовом заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Відділу освіти Менської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 136 272 грн. 50 коп.;

повторно розпочати розгляд справи по суті;

призначити судове засідання на 13 липня 2023 року;

повідомити, зокрема позивача - Відділ освіти Менської міської ради про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомити відповідача про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви.

Позивач - Відділ освіти Менської міської ради та відповідач належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення даного підготовчого засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 610 та № 601, однак процесуальним правом на участь у ньому не скористались.

В судовому засіданні 13.07.2023 оголошено перерву до 03.08.2023 до 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 13.07.2023 суд повідомив позивача про призначення судового засідання на 03.08.2023 о 11:00.

В судовому засіданні 03.08.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відділом освіти Менської міської ради Чернігівської області 25.01.2021 на веб-порталі публічних закупівель «Prozorro» розміщено звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-01-25-005917-b бензину А-92 обсягом 7000 літрів, бензину А-95 обсягом 4000 літрів та дизельного палива обсягом 24000 літрів за бюджетні кошти.

05.02.2021 за результатами переговорної процедури між Відділом освіти Менської міської ради (Замовник) та TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» (Учасник) укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 4/162/т.

Згідно з п. 1.1 Договору Учасник взяв на себе зобов`язання передати Замовнику у власність: Нафта і дистилянти (код ДК 021:2015-09130000-9), надалі - товар, а замовник зобов`язався сплатити і прийняти вказаний товар: 4000 л бензину А-95 по ціні 21,5 грн/л на суму 86000 грн; 7000 л бензину А-92 ENERGY по ціні 20,5 грн/л на суму 143500 грн; 24000 л дизельного пального ENERGY по ціні 21,5 грн/л на суму 516000 грн.

Загальна сума договору склала 745 500 грн. Загальна кількість палива - 35000 л.

Згідно п.11.6 у відповідності до ст.41 п.5 ЗУ «Про публічні закупівлі» істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не приведе до збільшення суми визначеної в договорі.

Додатковою угодою № 1 від 05.02.2021 змінено умови договору, а саме п.1.1, в частині зменшення кількості палива до 33430 л та збільшення ціни за одиницю товару: бензин А-95 в кількості 3825 л по ціні 22,50 грн/л; бензин А-92 ENERGY в кількості 6675 л по ціні 21,50 грн/л; дизельне пальне ENERGY в кількості 22930 л по ціні 22,50 грн/л.

Додатковою угодою № 2 від 05.02.2021 змінено умови договору, а саме п.1.1, в частині зменшення кількості палива до 31990 л та збільшення ціни за одиницю товару: бензин А-95 в кількості 3660 л по ціні 23,50 грн/л; бензин А-92 ENERGY в кількості 6375 л по ціні 22,50 грн/л; дизельне пальне ENERGY в кількості 21955 л по ціні 23,50 грн/л. У зв`язку зі зменшенням обсягів закупівлі згідно п.1.4 Договору загальна сума договору зменшується на 110грн і складає 745390,00 грн

Додатковою угодою № 3 від 17.03.2021 змінено умови договору в частині зменшення кількості палива до 28999,006 л та збільшення ціни за одиницю товару: бензин А-95 в кількості 300 л по ціні 23,50 грн/л та 2979,62 л по ціні 26,50 грн/л; бензин А-92 ENERGY в кількості 500 л по ціні 22,50 грн/л та 5183,82 л по ціні 25,50 грн/л; дизельне пальне ENERGY в кількості 5000 л по ціні 23,50 грн/л та 15035,566 по ціні 26,50 грн/л.

Додаткові угоди № № 1, 2 та 3 мають невірні реквізити Договору, про зміну якого вони вносилися. Однак, згідно відповіді Відділу освіти від 24.06.2022 № 01-15/293 інші договори з TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» про закупівлю пального не укладались, а всі платіжні доручення, надані Управлінням Державної казначейської служби України у Менському районі Чернігівській області про виконання Договору, а також видаткові накладні та рахунки-фактури містять посилання саме на Договір від 05.02.2021 за№ 4/162/т.

Крім того, згідно довідки (висновку) Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області від 22.11.2022 встановлено, що хоча номера Додаткових угод не співпадають з основним договором, однак ці Додаткові угоди вказані на веб-порталі Prozorro як зміни до договору №4/162/т від 05.02.2021, а тому є прийнятними.

10.12.2021 між сторонами укладено додаткову угоду № 4, згідно з умовами якої у зв`язку зі зменшенням обсягів закупівлі згідно п.1.4 Договору загальна сума договору зменшується на 5,00грн і складає 745495,00 грн.

Підставою для укладання додаткових угод №1-3 став висновок за результатами цінового моніторингу Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-промислової палати від 01.02.2021 № Ц-14, згідно якого станом на 01.02.2021 рівень цін на ринку України на газ та паливо в асортименті становить: бензин А-95 - 23,18 - 29,99 грн./л; бензин А- 92 - 22,18 - 28,99 грн./л; дизельне паливо - 21,50 - 28,99 грн./л.

На виконання умов Договору TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставило товар згідно видаткових накладних:

№ 0162/0000037 від 05.02.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено дизпалива Energy - 5 000 л. за ціною 23,50 грн/л, бензину А-92 Energy - 300 л. за ціною 22,50 грн/л. та бензину А-95 - 300 л. за ціною 23,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 280 від 08.02.2021 Відділом освіти коштів складає 131 300 грн.

№ 0162/0000051 від 12.02.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 200 л. за ціною 22,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 397 від 12.02.2021 Відділом освіти коштів складає 4 500 грн.

№ 0162/0000075 від 02.03.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 500 л. за ціною 24,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 694 від 03.03.2021 Відділом освіти коштів складає 12 250,00 грн.

№ 0162/0000088 від 12.03.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 40 л. за ціною 24,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжних доручень № 911 та №912 від 16.03.2021 Відділом освіти коштів складає 980 грн.

№ 0162/0000091 від 16.03.2021, згідно якої TOB «Л1ВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 200 л. за ціною 24,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 969 від 17.03.2021 Відділом освіти коштів складає 4 900 грн.

№ 0162/0000152 від 06.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-95 - 60 л. за ціною 26,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 1771 від 11.05.2021 Відділом освіти коштів складає 1 590 грн.

№ 0162/0000156 від 07.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено дизпалива Energy - 6 000 л. за ціною 26,50 грн/л, бензину А-92 Energy - 600 л. за ціною 25,50 грн/л. та бензину А-95 - 400 л. за ціною 26,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 1773 від 11.05.2021 Відділом освіти коштів складає 184 900 грн.

№ 0162/0000153 від 07.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-95 - 30 л. за ціною 26,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 1772 від 11.05.2021 Відділом освіти коштів складає 795,00 грн.

№ 0162/0000157 від 07.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено дизпалива Energy - 410 л. за ціною 26,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 1770 від 11.05.2021 Відділом освіти коштів складає 10 865 грн.

№ 0162/0000160 від 12.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 20 л. за ціною 25,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 1808 від 13.05.2021 Відділом освіти коштів складає 510 грн.

№ 0162/0000165 від 13.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 30 л. за ціною 25,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 1867 від 14.05.2021 Відділом освіти коштів складає 765 грн.

№ 0162/0000168 від 18.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 200 л. за ціною 25,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 1934 від 19.05.2021 Відділом освіти коштів складає 5 100 грн.

№ 0162/0000175 від 21.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 20 л. за ціною 25,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2010 від 25.05.2021 Відділом освіти коштів складає 510 грн.

№ 0162/0000176 від 21.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 20 л. за ціною 25,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2009 від 25.05.2021 Відділом освіти коштів складає 510 грн.

№ 0162/0000179 від 25.05.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 20 л. за ціною 25,50 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2020 від 25.05.2021 Відділом освіти коштів складає 510 грн.

№ 0162/0000205 від 09.06.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 115 л. за ціною 26,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення від 09.06.2021 Відділом освіти коштів складає 2990 грн.

№ 0162/0000210 від 11.06.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 725 л. за ціною 26,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2465 від 14.06.2021 Відділом освіти коштів складає 18 850 грн.

№ 0162/0000211 від 11.06.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 20 л. за ціною 26,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2466 від 14.06.2021 Відділом освіти коштів складає 520 грн.

№ 0162/0000227 від 22.06.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 30 л. за ціною 26,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2276 від 23.06.2021 Відділом освіти коштів складає 780 грн.

№ 0162/0000243 від 30.06.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 100 л. за ціною 27,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2646 від 02.07.2021 Відділом освіти коштів складає 2 700 грн.

№ 0162/0000254 від 08.07.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 30 л. за ціною 27,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2873 від 15.07.2021 Відділом освіти коштів складає 810 грн.

№ 0162/0000268 від 19.07.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 20 л. за ціною 27,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 2960 від 27.07.2021 Відділом освіти коштів складає 540 грн.

№ 0162/0000300 від 10.08.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено дизпалива Energy - 6 000 л. за ціною 27,00 грн/л., бензину А-92 Energy - 1 500 л. за ціною 27,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 3164 від 11.08.2021 Відділом освіти коштів складає 202 500 грн.

№ 0165/0001131 від 01.09.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено дизпалива Energy - 3 800 л. за ціною 27,00 грн/л., бензину А-92 Energy - 670 л. за ціною 27,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 3592 від 07.09.2021 Відділом освіти коштів складає 120 690 грн.

№ 0165/0001132 від 01.09.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 600 л. за ціною 27,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 3591 від 07.09.2021 Відділом освіти коштів складає 16 200 грн.

№ 0165/0001195 від 14.09.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 250 л. за ціною 27,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 3776 від 28.09.2021 Відділом освіти коштів складає 6 750 грн.

№ 0166/0002668 від 10.12.2021, згідно якої TOB «ЛІВАЙН ТОРГ» поставлено бензину А-92 Energy - 435 л. за ціною 28,00 грн/л. Сума сплачених згідно платіжного доручення № 5679 від 14.12.2021 Відділом освіти коштів складає 12 180 грн.

Прокурор в позовній заяві вказує, що позивач 2 відповідно до ціни зазначеної у Договорі, надмірно сплатив 136272,50 грн, які прокурор просить стягнути з відповідача.

Так за поставлений товар згідно видаткової накладної № 0162/0000037 сума сплачених Відділом освіти коштів складає 131 300 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 120 100 грн, у зв`язку з чим зайво сплачено 11 200 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000051 від 12.02.2021 сума сплачених Відділом освіти коштів складає 4 500 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 4 100 грн, у зв`язку з чим зайво сплачено 400 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000075 від 02.03.2021 сума сплачених Відділом освіти коштів складає 12 250,00 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 10 250 грн, у зв`язку з чим зайво сплачено 2000 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000088 від 12.03.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 980 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 820 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 160 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000091 від 16.03.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 4 900 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 4 100 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 800 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000152 від 06.05.2021 сума сплачених Відділом освіти коштів складає 1 590 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 1 290 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 300 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000156 від 07.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 184 900 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 149 900 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 35 000 грн,

За видатковою накладною № 0162/0000153 від 07.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 1 590 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 795 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 150 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000157 від 07.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 10 865 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 8815 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 2050 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000160 від 12.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 510 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 410 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 100 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000165 від 13.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 765 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 615 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 150 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000168 від 18.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 5 100 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 4 100 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 1 000 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000175 від 21.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 510 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 410 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 100 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000176 від 21.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 510 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 410 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 100 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000179 від 25.05.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 510 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 410 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 100 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000205 від 09.06.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 2990 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 2 357,30 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 632,50 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000210 від 11.06.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 18 850 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 14 862,50 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 3987,50 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000211 від 11.06.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 520 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 410 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 110 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000227 від 22.06.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 780 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 615 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 165 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000243 від 30.06.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 2 700 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 2 050 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 650 грн.

За видатковою накладною №0162/0000254 від 08.07.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 810 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 615 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 195 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000268 від 19.07.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 540 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 410 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 130 грн.

За видатковою накладною № 0162/0000300 від 10.08.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 202 500 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 159 750 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 42 750 грн.

За видатковою накладною № 0165/0001131 від 01.09.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 120 690 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 95 435 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 25 255 грн.

За видатковою накладною № 0165/0001132 від 01.09.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 16 200 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 12 300 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 3 900 грн.

За видатковою накладною № 0165/0001195 від 14.09.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 6 750 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 5 125 грн. Сума зайво сплачених коштів складає 1 625 грн.

За видатковою накладною № 0166/0002668 від 10.12.2021, сума сплачених Відділом освіти коштів складає 12 180 грн. Однак, за ціною, зазначеною в основному договорі, сума мала б складати 8 917,50 грн. Сума зайво сплачених коштів складає З 262,50 грн.

Таким чином, загальна сума коштів, що підлягає стягненню до бюджету, становить 136 272,50 грн.

Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку передбаченому цим Законом здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення в справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас, існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або в випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора в цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує - наскільки участь прокурора в розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу в питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п.3 частини 1 статті 1311 Конституції України, щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах, не може тлумачитися розширено.

Відтак прокурор може представляти інтереси держави в суді в виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п.3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення п.3 частини 1 статті 1311 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України в справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба в здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п.3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності в статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого в статті 1311 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо в сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 26.07.2018 у справі №926/1111/15, від 08.02.2019 у справі №915/20/18).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

За частинами 4 та 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Прокурором подано позов в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Відділу освіти Менської міської ради, в зв`язку з невиконанням ними своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави в суді.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" уповноважений орган - це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері публічних закупівель.

Уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику в сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України (частин 1 та 3 статті 7 Закону України "Про публічні закупівлі").

Положенням про Державну аудиторську службу України (затвердженим постановою КМУ від 03.02.2016 №43, надалі - Положення), визначено що реалізуючи державний фінансовий контроль через здійснення перевірки, моніторингу закупівель, Державна аудиторська служба України, яка є центральними органами виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, має право звертатися до суду в інтересах держави в разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з підпунктами 3, 4, 9 п.4 цього Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави в разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю в разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (п.7 Положення).

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17).

З урахуванням наведеного Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики в сфері закупівель (аналогічний висновок у подібних правовідносинах щодо визначення позивачем у справі офісу Держаудитслужби викладено в постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №904/5598/18, від 01.09.2020 у справі №911/1534/19).

З матеріалів справи вбачається, що прокурор звертався до Північного офісу Держаудитслужби листом від 08.09.2022 №2212вих-22, у якому повідомив про виявлені порушення законодавства при укладенні між позивачем 2 та відповідачем додаткових угод щодо зміни ціни бензину та дизельного пального, а також просив зазначити інформацію щодо проведення моніторингу процедури закупівлі та про звернення до суду із відповідним позовом.

Тобто, прокурором було повідомлено позивача 1 про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів представницького характеру для захисту законних інтересів держави.

Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області листом від 04.01.2023 №262531-17/73-2023 повідомило прокурора, що відповідно до п.5.2.1.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на 4 квартал 2021 року, з 20.12.2021 Управлінням розпочато ревізію фінансово-господарської діяльності відділу освіти Менської міської ради за період з 01.04.2029 по 30.09.2021 року, проте у зв`язку з виникненням станом на 24.02.2022 обставин, зумовлених воєнними діями, розпочатий захід державного фінансового контролю завершити немає можливості, про що було складено акт про неможливість проведення ревізії від 17.03.2022. Інші заходи державного фінансового контролю, під час яких могла перевірятися вказана процедура закупівлі, у відділі освіти Менської міської ради протягом 2020-2022 років не проводились. Згідно інформації, розміщеної в електронній системі закупівель, відділом освіти Менської міської ради 10.12.2021 оприлюднено звіт про виконання договору, а тому правові підстави для проведення моніторингу в Управління відсутні.

Згідно Довідки (висновок) від 22.11.2022, складеної головними державними аудиторами відділу контролю в галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області під час дослідження за фактом можливої розтрати бюджетних коштів Менської ОТГ Корюківського району, встановлено, що Відділом освіти безпідставно та необґрунтовано було заключено з ТОВ «Лівайн Торг» Додаткові угоди №1-3 до договору №4/162/т від 05.02.2021, в результаті яких було збільшено ціну за одиницю товару та зменшено обсяг бензину та дизельного палива, а також зайво сплачено ТОВ «Лівайн Торг» державних коштів на суму 136272,50 грн, чим порушено вимоги ч.4 ст.41, п.2 ч.5 ст.41 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України Держаудитслужба наділена повноваженням самостійно звертатися до суду в інтересах держави в разі виявлення під час планових перевірок або зі звернень (у тому числі до правоохоронних органів) порушень у сфері закупівель.

Таким чином, посилання позивача 1 про відсутність у нього повноважень для звернення до суду з позовом про визнання додаткових угод недійсними свідчать про вияв пасивної поведінки уповноваженого суб`єкта після отримання повідомлення прокурора про порушення інтересів держави та необхідності захисту цих інтересів. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №905/1529/20, від 30.07.2020 у справі №904/5598/18.

Згідно з п. п.1,2 Положення про Відділ освіти, затвердженого рішенням Менської міської ради від 04.07.2018 № 255 (далі - Положення), Відділ освіти є виконавчим органом Менської міської ради, юридичною особою, яка має самостійний баланс, рахунки в установах банків, є розпорядником коштів, має печатку з зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, ідентифікаційний номер в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Відділ освіти у своїй діяльності керується Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенцією про права дитини, Європейською хартією місцевого самоврядування, іншими міжнародними договорами та правовими актами, ратифікованими Верховною Радою України, Законами України «Про освіту», «Про дошкільну освіту», «Про загальну середню освіту», «Про позашкільну освіту», «Про мови», «Про охорону дитинства», «Про охорону праці», «Про попередження насильства в сім`ї», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», іншими законами України, що стосуються питань освітянської галузі, організації та діяльності органів місцевого самоврядування, постановами Верховної Ради України, актами та указами Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами, іншими нормативно-правовими документами Міністерства освіти і науки України, управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, інших уповноважених органів, регламентом роботи Менської міської ради (зі змінами), рішеннями міської ради і виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, даним Положенням та іншими нормативно- правовими актами (п. 4 Положення).

Відділ освіти для досягнення мети вирішує наступні завдання: здійснює реалізацію державної політики в галузі освіти з урахуванням особливостей соціально-культурного середовища території, що належить до сфери управління Менської міської ради, створює рівні, доступні умови для здобування громадянами дошкільної, загальної середньої, позашкільної, іншої освіти, забезпечує соціальний захист учасників освітнього процесу, здійснює навчально-методичне керівництво, контроль за дотриманням стандартів освіти в закладах освіти, здійснює організацією матеріально-технічного та фінансового забезпечення закладів дошкільної, загальної середньої, позашкільної освіти, інших установ освіти (п. 3.1 Положення).

Відповідно до п. п. 6.1, 6.2 Положення Відділ освіти фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, які виділені на його утримання. Джерелами фінансування відділу є кошти місцевого бюджету, інші кошти, передані відділу освіти, що не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п.3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Так, Відділ освіти є виконавчим органом Менської міської ради, який у розумінні ст. 22 БК України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля палива за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та публічних закупівель.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені у Законі України «Про публічні закупівлі».

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено, зокрема, їх максимальна економія та ефективність.

Відділ освіти, укладаючи оспорювані додаткові угоди до договору про закупівлю, які за доводами прокурора суперечать вимогам п. 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", сприяв порушенню інтересів територіальної громади. Тобто відділ освіти є органом, до компетенції якого віднесені повноваження контролю за використанням виділених йому бюджетних коштів, при цьому, неналежно їх реалізує.

Прокурор звертався до Відділу освіти Менської міської ради листом від 30.06.2022 №1157вих-22 про надання інформації щодо проведення процедури закупівлі та укладення спірних додаткових угод до Договору та щодо вжиття заходів щодо стягнення надміру сплачених коштів за постачання бензину і дизельного пального.

Відділ освіти, на звернення прокурора, листом №03-30/20 від 09.01.2023 повідомив, що інформацію відносно ініціативи укладання додаткових угод про закупівлю палива та стягнення коштів за постачання бензину і дизельного пального прокуратура може отримати в межах кримінального провадження шляхом допиту відповідних осіб, що доступ до інформації, яку запитує прокуратура знаходиться у вільному доступі на офіційному Сайті електронної системи публічних закупівель.

Відділом освіти підтверджено нездійснення жодних заходів, спрямованих на звернення до суду з відповідним позовом.

Суд вважає, що такі дії позивача 2 свідчать про його бездіяльність щодо захисту інтересів держави.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що прокурор правильно визначив позивачів у цій справі, оскільки Відділ освіти Менської міської ради є замовником послуг при здійсненні процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів за законодавством України, а Північний офіс Державної аудиторської служби - органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики в сфері закупівель.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача 1 як органу, що здійснює моніторинг закупівлі, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень, та позивача 2, який є стороною спірних правочинів, юридичною особою, що може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, є розпорядником бюджетних коштів та здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок коштів місцевого бюджету за законодавством України і має право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.

Таким чином, компетентні органи були достеменно обізнані з фактом порушення законодавства в сфері публічних закупівель, та в позивачів було достатньо часу для вжиття будь-яких заходів з метою реагування на порушення інтересів держави, проте останні самостійно не захистили інтереси держави в суді.

У порядку частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивачів про намір подати позов в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Відділу освіти Менської міської ради до ТОВ "Лівайн Торг" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно отриманих коштів.

За таких обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення прокурором факту бездіяльності Північного офісу Державної аудиторської служби України та Відділу освіти Менської міської ради, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави.

Також судом враховано, що можливість використання відповідачем безпідставно набутого майна, яким виступають у даному випадку грошові кошти, становить суспільний інтерес. Разом з тим, потенційно факт перерахування відповідачу зайвих бюджетних коштів порушує вимоги чинного законодавства, принципи максимальної економії та ефективності, а тому призводить до протиправного витрачання публічних коштів, унеможливлює їх раціональне та ефективне використання, що підриває фінансово-економічні основи держави. З наведеного слідує, що при вирішенні даного спору наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Згідно з п.1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, установлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише в випадках і на умовах, установлених договором або законом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Згідно з пунктами 6, 11, 22 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі":

- договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару;

- замовники це суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону;

- предмет закупівлі це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до частин 1-3 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані в будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами частини 4 статті 41 вказаного Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (в тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника в разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п.2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на момент укладення Договору) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується в випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

В абзаці 2 частини 3 статті 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно в випадках, визначених частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за п.2 - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни електричної енергії на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки п.2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов договору в разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише в випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Судом установлено, що позивач 2 та відповідач уклали договір про закупівлю товарів за державні кошти №4/162/т від 05.02.2021, за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі". На момент підписання Договору сторонами погоджені всі його істотні умови - предмет, ціна, строк виконання зобов`язань за Договором, що узгоджується з положеннями частини 3 статті 180 ГК України та Законом України "Про публічні закупівлі".

Згідно з п. 1.1 Договору Учасник взяв на себе зобов`язання передати Замовнику у власність: Нафта і дистиляти (код ДК 021:2015-09130000-9), надалі - товар, а замовник зобов`язався сплатити і прийняти вказаний товар: 4000 л бензину А-95 по ціні 21,5 грн/л на суму 86000 грн; 7000 л бензину А-92 ENERGY по ціні 20,5 грн/л на суму 143500 грн; 24000 л дизельного пального ENERGY по ціні 21,5 грн/л на суму 516000 грн.

Загальна сума договору склала 745 500 грн. Загальна кількість палива - 35000 л.

Згідно п.11.6 у відповідності до ст.41 п.5 ЗУ «Про публічні закупівлі» істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не приведе до збільшення суми визначеної в договорі.

Додатковою угодою № 1 від 05.02.2021 змінено умови договору, а саме п.1.1, в частині зменшення кількості палива до 33430 л та збільшення ціни за одиницю товару: бензин А-95 в кількості 3825 л по ціні 22,50 грн/л; бензин А-92 ENERGY в кількості 6675 л по ціні 21,50 грн/л; дизельне пальне ENERGY в кількості 22930 л по ціні 22,50 грн/л.

Додатковою угодою № 2 від 05.02.2021 змінено умови договору, а саме п.1.1, в частині зменшення кількості палива до 31990 л та збільшення ціни за одиницю товару: бензин А-95 в кількості 3660 л по ціні 23,50 грн/л; бензин А-92 ENERGY в кількості 6375 л по ціні 22,50 грн/л; дизельне пальне ENERGY в кількості 21955 л по ціні 23,50 грн/л. У зв`язку зі зменшенням обсягів закупівлі згідно п.1.4 Договору загальна сума договору зменшується на 110грн і складає 745390,00 грн

Додатковою угодою № 3 від 17.03.2021 змінено умови договору в частині зменшення кількості палива до 28999,006 л та збільшення ціни за одиницю товару: бензин А-95 в кількості 300 л по ціні 23,50 грн/л та 2979,62 л по ціні 26,50 грн/л; бензин А-92 ENERGY в кількості 500 л по ціні 22,50 грн/л та 5183,82 л по ціні 25,50 грн/л; дизельне пальне ENERGY в кількості 5000 л по ціні 23,50 грн/л та 15035,566 по ціні 26,50 грн/л.

Виходячи з умов пунктів 1.1, 3.1. Договору, ціна і обсяги бензину та дизельного пального складають 4000 л бензину А-95 по ціні 21,5 грн/л на суму 86000 грн; 7000 л бензину А-92 ENERGY по ціні 20,5 грн/л на суму 143500 грн; 24000 л дизельного пального ENERGY по ціні 21,5 грн/л на суму 516000 грн. Загальна сума договору 745 500 грн. Загальна кількість палива - 35000 л.

Додатковими угодами №1-3 змінено істотні умови Договору, зокрема, за підсумком: збільшено ціну за одиницю товару та зменшено кількість товару з 35000л до 28645л. Фактично ціна за кожен літр пального збільшилася на 23,2%.

Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод №№1,2,3 до Договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни палива на ринку, на підтвердження якого (коливання) ним надано Висновок Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №Ц-14 від 01.02.2021.

Тобто оспорювані додаткові угоди були укладені на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Зокрема, у документі, який видає компетентний орган, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціна на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Однак постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (Постанова ОП КГС ВС у справі №927/491/19 від 18.06.2021).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Так, з наданого Висновку №Ц-14 від 01.02.2021 вбачається, що він містить інформацію про рівень цін на ринку України на газ та паливо станом на 01.02.2021, тобто ще до укладання договору №4/162/т від 05.02.2021.

З огляду на вимоги п.2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачає дотримання пропорційності збільшення ціни за одиницю товару до коливання ціни на ринку.

Пропорційність означає рівність, співрозмірність двох відношень до порівняння.

За висновком суду, ціну палива на ринку необхідно порівнювати за співмірні проміжки часу, наприклад, місяць з місяцем, декаду з декадою, при цьому, таке порівняння має бути проведено починаючи з моменту укладення Договору, що відображатиме реальну тенденцію коливання ціни на ринку.

Однак Висновок №Ц-14 від 01.02.2021 не містить жодного підтвердження коливання вартості нафти і дистилянтів у зв`язку з чим, не може бути підставою для укладання додаткових угод до договору.

За наведених обставин, суд вважає, що вказаний документ не є належним доказом, який підтверджує наявність коливання ціни палива в порівняні з моментом укладення Договору та моментом звернення постачальника з пропозиціями внести зміни до Договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару, а отже не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов договору відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Більш того, додаткові угоди №1 та №2 укладені у день підписання Договору №4/162/т від 05.02.2021, що свідчить про відсутність наміру у відповідача виконувати умови договору, укладеного за результатами проведення процедури закупівлі на підставі ЗУ «Про публічні закупівлі».

Крім того, судом взято до уваги висновки, викладені у Довідці від 22.11.2022, складеної головними державними аудиторами відділу контролю в галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області під час дослідження за фактом можливої розтрати бюджетних коштів Менської ОТГ Корюківського району, про те, що Відділом освіти безпідставно та необґрунтовано було заключено з ТОВ «Лівайн Торг» Додаткові угоди №1-3 до договору №4/162/т від 05.02.2021, в результаті яких було збільшено ціну за одиницю товару та зменшено обсяг бензину та дизельного палива, а також зайво сплачено ТОВ «Лівайн Торг» державних коштів на суму 136272,50 грн, чим порушено вимоги ч.4 ст.41, п.2 ч.5 ст.41 ЗУ «Про публічні закупівлі».

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що додаткові угоди №1,2,3 укладені за відсутності належного підтвердження факту коливання ціни на паливо за певні періоди дії Договору, починаючи з моменту його укладення.

Метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища в сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції в цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Перемога в тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення "каскадних" додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 ЦК України).

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Таким чином, беручи участь у процедурі публічних закупівель, Товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору. Саме по собі коливання цін на ринку - природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.

Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Відділ освіти мав беззаперечне право на отримання палива по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, однак, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо необґрунтованих пропозицій позивача про збільшення ціни, підписав спірні додаткові угоди, як наслідок, ціна 1 літру палива значно збільшилась, а обсяг поставки за Договором зменшився.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд, установивши наявність фактичних обставин, з якими Закон пов`язує визнання додаткових угод №№1,2,3 до Договору №4/162/т від 05.02.2021 недійсними на момент їх укладення, дійшов висновку, що оскаржувані додаткові угоди суперечать п.2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", принципам максимальної економії, ефективності та пропорційності закупівель, установлених статтею 5 цього Закону, відтак про наявність підстав для визнання їх недійсними відповідно до статей 203, 215 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу в відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини 1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка палива, і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції Договору.

Відповідно до умов Договору №4/162/т від 05.02.2021 відповідач повинен був поставити позивачу 2 - 4000 л бензину А-95 по ціні 21,5 грн/л на суму 86000 грн; 7000 л бензину А-92 ENERGY по ціні 20,5 грн/л на суму 143500 грн; 24000 л дизельного пального ENERGY по ціні 21,5 грн/л на суму 516000 грн.

Як установлено судом, відповідач поставив позивачу 2 паливо у кількості 28645л, за яке останній розрахувався в повному обсязі, сплативши відповідачу кошти в сумі 745495,00грн.

Натомість виходячи з ціни, обумовленої сторонами в договорі, позивач 2 повинен був сплатити відповідачу за поставлене пальне 609222,50 грн, а отже розмір надмірно сплачених коштів становить 136272,50грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову прокурора в частині вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 136272,50грн.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, прокурором на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у розумінні статей 76-79 ГПК України, доведено наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких, зокрема належить, судовий збір.

За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь Чернігівської обласної прокуратури 10736грн судового збору.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов Заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Відділу освіти Менської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 136272,50 грн задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 05.02.2021 до Договору про закупівлю товарів за державні кошти № 4/162/т від 05.02.2021, укладену між Відділом освіти Менської міської ради (код 41626927) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (код 41449359).

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 05.02.2021 до Договору про закупівлю товарів за державні кошти № 4/162/т від 05.02.2021, укладену між Відділом освіти Менської міської ради (код 41626927) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (код 41449359).

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 17.03.2021 до Договору про закупівлю товарів за державні кошти № 4/162/т від 05.02.2021, укладену між Відділом освіти Менської міської ради (код 41626927) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (код 41449359).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (вул. Мандриківська, буд. 47, оф.503, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000, код 41449359) на користь Відділу освіти Менської міської ради (вул. Титаренка Сергія, 7, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, 15600, код 41626927) 136272,50 грн безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (вул. Мандриківська, буд. 47, оф.503, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000, код 41449359) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000; ) 10736,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 11.08.2023.

Суддя А.С.Сидоренко