ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 серпня 2023 р. Справа № 902/633/23

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарафіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" (ідент. код 38611781)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (ідент. код 37257648)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників:

ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп": Станков С.С.

ТОВ "Терра Крафт": Оніщук Є.О.

В С Т А Н О В И В :

09.05.2023 року до суду надійшла заява ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт".

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/633/23) від 09.05.2023 року, вказану заяву передано на розгляд судді Тісецькому С.С.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року прийнято заяву ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт", до розгляду. Призначено підготовче засідання на 14.08.2023 року об 11:00 год.

21.07.2023 року до суду від представника ТОВ "Терра Крафт" надійшов відзив б/н від 21.07.2023 року на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою від 26.07.2023 року задоволено заяви представників ТОВ "Терра Крафт" та ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалено забезпечити участь представника ТОВ "Терра Крафт" адвоката Оніщука Є.О. та представника ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" адвоката Станкова С.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 902/633/23, яке відбудеться 14.08.2023 року - 11:00 год. та усіх наступних судових засіданнях в приміщенні Господарського суду Вінницької області, з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою від 04.08.2023 року задоволено заяву арбітражного керуючого Юринця А.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалено забезпечити участь арбітражного керуючого Юринця А.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 902/633/23, яке призначено на 14.08.2023 року - 11:00 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області, з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судове засідання на визначену дату, яке проведено в режимі відеоконференції з`явилися представники ініціюючого кредитора та боржника.

В ході розгляду справи, представник ініціюючого кредитора надав пояснення щодо обставин, наведених у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт", підтримав її вимоги та просив задоволити.

Представник боржника не заперечив щодо заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт", про що також було зазначено у поданому раніше до суду відзиві.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та надані докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, встановив наступне.

Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство мотивована тим, що ТОВ "Терра Крафт" не виконав своїх грошових зобов`язань перед ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп", у зв`язку з чим, відповідно до ст. 34 Кодексу, останнє звертається до суду з даною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, між Кредитором і Боржником було укладено Договір поставки №03/03-2022-Н від 03.03.2022 року, згідно якого:

відповідно до умов п. 1.1. цього договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар. Найменування, кількість, ціна, вартість Товару вказуються у видаткових накладних на Товар (п. 1.2. Договору);

в п. 1.3. договору Сторони погодили, що загальна вартість Товару розраховується шляхом складання суми вартості Товару, що вказана у видаткових накладних на цей Товар. Перехід права власності підтверджується видатковою накладною, оформленою датою передачі Товару (п. 1.4. Договору).

ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп", виконуючи свої договірні зобов`язання, передав відповідачу товар загальною вартістю 12 413 931,39 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаними керівниками та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, а саме: № 17 від 20.03.2022 на суму 245 020,92 грн.; № 4 від 25.03.2022 на суму 710 030,00 грн.; № 2 від 29.03.2022 на суму 710 030,00 грн.; № 109 від 31.03.2022 на суму 799 920,00 грн.; № 3 від 01.04.2022 на суму 346 733,00 грн.; № 6 від 01.04.2022 на суму 208 039,80 грн.; № 110 від 05.04.2022 на суму 799 920,00 грн.; №111 від 06.04.2022 на суму 799 920,00 грн.; № 102 від 07.04.2022 на суму 359 215,39 грн.; № 104 від 07.04.2022 на суму 359 908,85 грн.; № 112 від 08.04.2022 на суму 654 480,00 грн.; № 106 від 13.04.2022 на суму 519 399,48 грн.; № 10 від 15.04.2022 на суму 2 697 910,00 грн.; № 107 від 20.04.2022 на суму 424 200,00 грн.; № 108 від 21.04.2022 на суму 1 090 800,00 грн.; № 103 від 29.04.2022 на суму 346 733,00 грн.; № 105 від 29.04.2022 на суму 346 733,00 грн.; № 16 від 18.05.2022 на суму 889 079,77 грн.; № 101 від 31.05.2022 на суму 105 858,18 грн.

Крім того, факт поставки Товару Боржнику підтверджується також зареєстрованими у визначеному Податковим кодексом України порядку податковими накладними.

Згідно з п. 2.1. договору оплата за Товар здійснюється на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними на Товар.

Однак, у встановлені Договором строки Боржник не виконав свої грошові зобов`язання, оскільки перерахував по договору на рахунок Кредитора лише 4 796 673,00 грн.

Таким чином, станом на дату складання даної заяви розмір заборгованості Боржника по договору перед Кредитором з оплати товару (основний борг) становить 7 617 258,39 грн..

При цьому, здійснюючи нарахування, Кредитором враховано положення п. 4.4. договору, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань здійснюється за весь час прострочення без обмеження, передбаченого ст. 232 Господарського кодексу України.

У відповідності з п. 4.4. договору, Покупець за Даним Договором несе наступну відповідальність: за порушення терміну оплати товару сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки оплати від вартості не оплаченого рахунку, яка нараховується протягом всього періоду прострочки та необмежена періодом нарахування, що встановлений ст. 232 Господарського кодексу України; - у разі, прострочення оплати Покупцем Товару за цим Договором більше 10 (десять) календарних днів він додатково сплачує Продавцеві 13,5 (тринадцять цілих і п`ять десятих) відсотків річних від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

Так, згідно наведеного у заяві розрахунку, станом на 03.05.2023 року, пеня за порушення термінів розрахунків відповідачем становить 5 198 021,56 грн.; інфляційні збитки за весь період існування заборгованості становлять 1 885 687,90 грн; розмір процентів річних за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання становить 3 614 393,40 грн.

Отже, станом на 03.05.2023 року, грошові вимоги ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" до Боржника становлять 18 315 364,25 грн., з яких: 7 617 258,39 грн. сума основного боргу за Договором поставки №03/03-2022-Н від 03.03.2022 року - четверта черга; 3 614 393,40 грн. процентів річних - четверта черга; 1 885 687,90 грн. інфляційні збитки - четверта черга; 5 198 021,56 грн. пені - шоста черга.

Також, у заяві повідомлено, що вимоги кредитора до боржника не забезпечені заставою.

Враховуючи вищевикладене, Боржник - ТОВ "Терра Крафт" не спроможний належним чином виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав перед ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" як кредитором ще у квітні 2022 року, не інакше, як через застосування процедур, передбачений Кодексом, у зв`язку з чим, ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" як кредитор подає дану заяву до суду, у відповідності до вимог ст. 34 Кодексу. При цьому, будь-який спір про право між сторонами відсутній, що зокрема підтверджується підписаним сторонами актом звірки від 06.04.2023 року, а зазначені в заяві підстави для звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство не підпадають під ознаки спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Посилаючись на наведені обставини, заявник просить суд: відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт"; ввести процедуру розпорядження майном боржника та призначити розпорядником майна - арбітражного керуючого Юринець А.В.; визнати грошові вимоги ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" до боржника в розмірі 18 102 498,31 грн., з яких: 7 617 258,39 грн. сума основного боргу за Договором поставки №03/03-2022-Н від 03.03.2022 року - четверта черга; 3 614 393,40 грн. процентів річних - четверта черга; 1 885 687,90 грн. інфляційні збитки - четверта черга; 5 198 021,56 грн. пені - шоста черга; 26 840,00 грн. судового збору за подання даної заяви - перша черга.

ТОВ "Терра Крафт" у відзиві б/н від 21.07.2023 року на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, зазначає, що дійсно, між сторонами був укладений Договір поставки №03/03-2022-Н від 03.03.2022 року, відповідно до якого Кредитором здійснювалась поставка товару Боржнику.

ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" поставлено ТОВ "Терра Крафт" товар загальною вартістю 12 413 931,39 грн. з ПДВ, що підтверджується наданими Кредитором видатковими накладними, які підписані керівниками та скріпленими печатками сторін.

Проте, Боржник не зміг у встановлені Договором строки виконати свої грошові зобов`язання, перерахував по договору поставки на рахунок Кредитора лише 4 796 673,00 грн., у зв`язку з чим Боржник підтверджує, що станом на дату подання відзиву розмір заборгованості Боржника по договору поставки перед Кредитором з оплати товару (основний борг) становить 7 617 258,39 грн., що також відображено в бухгалтерському обліку ТОВ "Терра Крафт".

Тому, Боржник визнає вказану заборгованість в повному обсязі та не заперечує проти заявлених вимог.

Крім того, перевіривши розрахунок пені, інфляційних збитків та процентів річних, у ТОВ "Терра Крафт" відсутні заперечення щодо нарахованих штрафних санкцій.

Отже, грошові вимоги до боржника в сумі 18 315 364,25 грн. повністю підтверджуються.

Також, у відзиві Боржник повідомляє, що станом на 20.07.2023 року загальна сума заборгованості ТОВ "Терра Крафт" перед кредиторами за зобов`язаннями, що передбачають виплату грошових коштів, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), з виплати заробітної плати, становить 69 252 229,09 грн., розшифровка якої наведена в доданій до відзиву довідці від 20.07.2023 року №20/07-2.

При цьому, заборгованість з виплати заробітної плати відсутня.

У ТОВ "Терра Крафт" відсутнє на праві власності будь-яке майно, рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, а також відсутні рахунки, електронні гаманці, відкриті у небанківських надавачах фінансових послуг, емітентах електронних грошей.

Крім того, грошові кошти та будь-яке інше майно, за рахунок якого можливо погасити заборгованість ТОВ "Терра Крафт" відсутнє, що унеможливлює належним чином виконувати свої грошові зобов`язання, в тому числі перед ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп".

На балансі Боржника будь-якого державного майна, що в процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу ТОВ "Терра Крафт", немає, на підтвердження чого Боржник надає відповідь Регіонального відділення фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 13.06.2023 року № 18-2/1603.

ТОВ "Терра Крафт" не проводило та не проводить діяльності, пов`язаної з державною таємницею, Боржник не має та Боржнику не передавались відомості, що становлять державну таємницю.

Окрім того, у Боржника відсутні заперечення проти кандидатури арбітражного керуючого - Юринця А.В. для виконання повноважень розпорядника майна Боржника.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 03.03.2022 року між ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" (Постачальник) та ТОВ "Терра Крафт" (Покупець) укладено договір поставки № 03/03-2022-Н.

За умовами договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар.

Найменування, кількість, ціна, вартість Товару вказуються видаткових накладних на Товар.

Сторони погодили, що загальна вартість Товару розраховується шляхом складання суми вартості Товару, що вказана у видаткових накладних на цей Товар.

Перехід права власності підтверджується видатковою накладною, оформленою датою передачі Товару (1.1. - 1.4).

Оплата за Товар здійснюється на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними на Товар.

Датою проведення оплати вважається дата зарахування банком грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п.п. 2.1., 2.2.).

За невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність згідно норм чинного законодавства України (п. 4.1).

Покупець за Даним Договором несе наступну відповідальність:

- за порушення терміну оплати товару сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки оплати від вартості не оплаченого рахунку, яка нараховується протягом всього періоду прострочки та необмежена періодом нарахування, що встановлений ст. 232 Господарського кодексу України;

- у разі, прострочення оплати Покупцем Товару за цим Договором більше 10 (десять) календарних днів він додатково сплачує Продавцеві 13,5 (тринадцять цілих і п`ять десятих) відсотків річних від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати (п. 4.2.).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2022 року, але у будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному Договору. Закінчення терміну дії Договору не звільняє Сторони від виконання зобов`язань, які виникли у період дії Договору та від відповідальності за порушення цих зобов`язань (п. 8.1).

На виконання умов договору, ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" передало ТОВ "Терра Крафт" товар загальною вартістю 12 413 931,39 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 17 від 20.03.2022 на суму 245 020,92 грн.; № 4 від 25.03.2022 на суму 710 030,00 грн.; № 2 від 29.03.2022 на суму 710 030,00 грн.; № 109 від 31.03.2022 на суму 799 920,00 грн.; № 3 від 01.04.2022 на суму 346 733,00 грн.; № 6 від 01.04.2022 на суму 208 039,80 грн.; № 110 від 05.04.2022 на суму 799 920,00 грн.; № 111 від 06.04.2022 на суму 799 920,00 грн.; № 102 від 07.04.2022 на суму 359 215,39 грн.; № 104 від 07.04.2022 на суму 359 908,85 грн.; № 112 від 08.04.2022 на суму 654 480,00 грн.; № 106 від 13.04.2022 на суму 519 399,48 грн.; № 10 від 15.04.2022 на суму 2 697 910,00 грн.; № 107 від 20.04.2022 на суму 424 200,00 грн., № 108 від 21.04.2022 на суму 1 090 800,00 грн.; № 103 від 29.04.2022 на суму 346 733,00 грн.; № 105 від 29.04.2022 на суму 346 733,00 грн.; № 16 від 18.05.2022 на суму 889 079,77 грн.; № 101 від 31.05.2022 на суму 105 858,18 грн., та відповідними податковими накладними (а.с. 49-124).

ТОВ "Терра Крафт" за отриманий товар розрахувалось частково, сплативши 4 796 673,00 грн., що стверджується платіжними інструкціями: № 707 від 09.12.2022 року, № 709 від 09.12.2022 року, № 708 від 09.12.2022 року, № 710 від 09.12.2022 року, № 711 від 09.12.2022 року, № 731 від 27.12.2022 року, № 733 від 29.12.2022 року, № 5і від 09.03.2023 року, № 1і від 10.03.2023 року (а.с. 125-133).

Також, між сторонами було підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 03.03.2022 року по 06.04.2023 року за договором поставки № 03/03-2022-Н від 03.03.2022 року, згідно якого заборгованість на користь кредитора станом на 06.04.2023 року становить 7 617 258,39 грн. (а.с. 134).

Так, зважаючи на умови зазначеного вище договору, між сторонами виникли договірні правовідносини щодо поставки товару та його оплати.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи ст. 610 ЦК України визначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В силу ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України, передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що станом на момент проведення підготовчого засідання у цій справі, матеріали справи не містять доказів щодо оплати Боржником в повному обсязі поставленого товару за договором поставки № 03/03-2022-Н від 03.03.2022 року.

При цьому, згідно обопільно підписаного акту звіряння взаємних розрахунків за період з 03.03.2022 року по 06.04.2023 року за договором поставки № 03/03-2022-Н від 03.03.2022 року, сторони визначили, що станом на 06.04.2023 року заборгованість боржника перед кредитором становить 7 617 258,39 грн..

При цьому, в зв`язку з неналежним виконанням боржником умов договору, кредитором також було нараховано: 3 614 393,40 грн. процентів річних, 1 885 687,90 грн. інфляційних збитків та 5 198 021,56 грн. пені.

Крім того, Боржником у поданому відзиві також підтверджено наявну заборгованість перед ініціюючим кредитором в сумі 7 617 258,39 грн, яка виникла на підставі договору поставки № 03/03-2022-Н від 03.03.2022 року; боржник також не заперечив щодо нарахованих відсотків, інфляційних та пені.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписи ст. 1 КУзПБ, передбачають, що боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Грошове зобов`язання (борг) - грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Суд звертає увагу на те, що у цій справі судом не встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Частина 13 ст. 39 КУзПБ, передбачає, що процедура розпорядження майном вводиться господарським судом на строк, визначений частиною другою статті 44 цього Кодексу, одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 44 КУзПБ, процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Також, частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2022 року у справі № 910/430/22, наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

За таких обставин, на думку Верховного Суду, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).

Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20 також зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

Судом встановлено, що заборгованість в розмірі 7 617 258,39 грн, яка виникла на підставі договору поставки № 03/03-2022-Н від 03.03.2022 року, Боржником не погашена та не спростована.

Також, судом було перевірено правильність нарахування пред`явлених до боржника вимог в розмірі 1 885 687,90 грн. інфляційних збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" грошові вимоги в розмірі: 7 617 258,39 грн. основного боргу за договором поставки № 03/03-2022-Н від 03.03.2022 року та 1 885 687,90 грн. інфляційних збитків - є обґрунтованими і підтверджені наданими доказами та підлягають визнанню, а представлені матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі № 902/633/23 про банкрутство ТОВ "Терра Крафт" та введення процедури розпорядження майном боржника на 170 календарних днів.

Крім того, визнанню підлягають вимоги кредитора в розмірі 26 840,00 грн - судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, з огляну на наступне.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 64 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 року у справі № 904/4387/19, викладені такі правові висновки.

Системний аналіз норм статті 123 ГПК України, статті 64 КУзПБ свідчить, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді не є у розумінні статті 1 КУзПБ зобов`язанням боржника перед кредитором, а є витратами понесеними в процесі розгляду грошових вимог кредитора, які мають спеціальний порядок відшкодування, передбачений нормами ГПК України та не можуть бути стягнуті окремо від цього провадження. Тому такі витрати не відносяться до поточних вимог у справі та відносяться згідно із пунктом 1 частини першої статті 64 КУзПБ до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Стосовно ж визнання вимог кредитора до боржника в розмірі 3 614 393,40 грн. процентів річних, суд зазначає наступне.

Так, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України та п. 4.4. договору, кредитором здійснено нарахування відсотків річних в розмірі 3 614 393,40 грн., виходячи з розрахунку наведеного у заяві.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 2.1. договору сторони обумовили, що оплата за Товар здійснюється на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними на Товар.

Датою проведення оплати вважається дата зарахування банком грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 2.2.).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 ГК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 4.2. договору, Покупець за Даним Договором несе наступну відповідальність:

- за порушення терміну оплати товару сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки оплати від вартості не оплаченого рахунку, яка нараховується протягом всього періоду прострочки та необмежена періодом нарахування, що встановлений ст. 232 Господарського кодексу України;

- у разі, прострочення оплати Покупцем Товару за цим Договором більше 10 (десять) календарних днів він додатково сплачує Продавцеві 13,5 (тринадцять цілих і п`ять десятих) відсотків річних від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

Разом з тим, проценти за користування чужими коштами, які відповідно до договору нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов`язання, за своєю правовою природою підпадають під визначення пені, передбачене ч. 3 ст. 549 ЦК України (пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання).

Таке твердження відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (ОП КГС ВС), викладеній у постанові від 05.06.2020 року у справі № 922/3578/18.

ОП КГС ВС звертає увагу на судову практику Верховного Суду України, викладену в постановах від 01.07.2014 у справі № 3-32гс14 та від 24.12.2013 у справі №3-37гс13. У цих справах сторони передбачили аналогічну юридичну відповідальність, виражену у відсотковому розмірі від суми боргу за поставлений товар за кожен день прострочення.

При цьому, в обох випадках Верховний Суд України дійшов висновку, що така міра відповідальності є пенею, оскільки за способом обчислення вона визначається за кожний день прострочення.

При цьому, ОП КГС ВС відступила від правової позиції, викладеної у постанові ВС від 15.05.2018 у справі № 922/2213/17 про можливість стягнення відсотків річних за кожен день неправомірного користування коштами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Отже, за умовами зазначеного пункту Договору сторони передбачили подвійне стягнення пені, що є неприпустимим, оскільки одночасне застосування одного виду цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у визнанні вимог кредитора до боржника в розмірі 3 614 393,40 грн. процентів річних, з підстав наведених вище.

Поряд з цим, оскільки в силу ст. 1 КУ з процедур банкрутства до грошового зобов`язання не включаються неустойка (штраф, пеня) - вимоги до боржника в розмірі 5 198 021,56 грн. пені, судом на момент відкриття провадження у даній справі - не розглядаються.

Водночас, суд зауважує, що кредитор не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 5 198 021,56 грн. пені, після відкриття провадження у даній справі.

Також, суд звертає увагу на необхідність призначення розпорядника майна боржника у цій справі.

В силу п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Судом встановлено, що ініціюючий кредитор у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство просить суд призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Юринця А.В.

Водночас, на виконання вищевказаних приписів законодавства, до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство було додано заяву арбітражного керуючого Юринця А.В. про згоду на участь у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт".

За змістом ч. 3 ст. 28 КУзПБ, розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 44 КУзПБ, про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Як вбачається зі змісту заяви арбітражного керуючого Юринця А.В., останній не належить до жодної з категорій, наведених у ч. 3 ст. 28 КУзПБ; діяльність арбітражного керуючого здійснює з 2010 року; має всі необхідні організаційно-технічні можливості для належного виконання обов`язків (засоби зв`язку, забезпечений транспортним засобом, офісним приміщенням, комп`ютерною та оргтехнікою, витратними матеріалами, тощо); професійні ризики (відповідальність), як арбітражного керуючого, застраховані за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого № 046-0002513/01ВАК від 19.07.2023 року з ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес".

Також, в матеріалах справи наявні, зокрема, копія Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого Юринця А.В. (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 455 від 14.03.2013 року.

Враховуючи викладене, суд дослідивши подану заяву про згоду на участь у справі про банкрутство та надані докази, дійшов висновку про задоволення цієї заяви та призначення розпорядником майна ТОВ "Терра Крафт" арбітражного керуючого Юринця А.В.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 9, 28, 30, 39, 41, 44 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 122, 196, 232, 234, 235, 236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відкрити провадження у справі № 902/633/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (вул. Миру, буд. 105 В, с.Голодьки, Хмільницький район, Вінницька обл., 22064; ідент. код 37257648).

2. Визнати вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" (пр.Гагаріна, буд. 12-А, офіс 413, м. Одеса, 65039; ідент. код 38611781) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (вул. Миру, буд. 105 В, с.Голодьки, Хмільницький район, Вінницька обл., 22064; ідент. код 37257648) в розмірі: 7 617 258,39 грн. сума основного боргу за договором поставки №03/03-2022-Н від 03.03.2022 року; 1 885 687,90 грн. інфляційні збитки - четверта черга; 26 840,00 грн. судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

3. Відмовити у визнанні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" в розмірі 3 614 393,40 грн. процентів річних.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (вул. Миру, буд. 105 В, с. Голодьки, Хмільницький район, Вінницька обл., 22064; ідент. код 37257648) у справі № 902/633/23 на 170 календарних днів, до 31.01.2024 року.

5. Задоволити заяву арбітражного керуючого Юринця А.В. про згоду на участь у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт".

6. Призначити розпорядником майна ТОВ "Терра Крафт" арбітражного керуючого: Юринець Арсен Володимирович (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 455 від 14.03.2013 року (адреса: 01001, м. Київ, а/с 259-В; ел. пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідент. код НОМЕР_1 ).

Встановити грошову винагороду арбітражного керуючого Юринця А.В. за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

7. Зобов`язати розпорядника майна:

- розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку;

- вести реєстр вимог кредиторів;

- повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог;

- вживати заходів для захисту майна боржника;

- проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника;

- виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства;

- скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань;

- подавати відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

- надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі;

- за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів;

- виконувати інші повноваження, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

Протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення про: реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника; створення господарських товариств або участь в інших господарських товариствах; створення філій та представництв; виплату дивідендів; проведення боржником емісії цінних паперів; вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника; відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачу в заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства; надання позик (кредитів), надання поруки, гарантій, а також передачу в довірче управління майна боржника.

Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про: участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб; передачу нерухомого майна в оренду; одержання позик (кредитів); задоволення вимог поточних кредиторів.

З моменту відкриття провадження у справі:

- пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі;

- пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом;

- арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

- корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

- задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки у майні боржника у зв`язку з виходом із складу його учасників забороняється;

- рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

8. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Зобов`язати розпорядника майна повідомити відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні про запровадження мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію не поширюється на: вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення; будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник; процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності; задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном, керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства; задоволення вимог кредиторів шляхом звернення стягнення на предмет обтяження, що забезпечує виконання зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - сторони генеральної угоди відповідно до вимог статті 94 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

9. Вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

У процедурі розпорядження майном, заборонити боржнику без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів) вчиняти значні правочини, вчинення яких не заборонено Кодексом України з процедур банкрутства та здійснювати продаж істотних активів боржника.

10. Розпоряднику майна подати до суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів до 04.10.2023 року.

11. Розпоряднику майна скласти реєстр вимог кредиторів та подати його в попереднє засідання суду.

12. Призначити попереднє засідання у справі № 902/633/23 на 07 листопада 2023 р. - 14:30 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, зал № 6).

13. Роз`яснити розпоряднику майна про можливість участі у судовому засіданні згідно ст. 197 ГПК України в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

14. Розпоряднику майна не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі № 902/633/23 про банкрутство ТОВ "Терра Крафт" провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

15. З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі №902/633/23 про банкрутство ТОВ "Терра Крафт" на офіційному веб-порталі cудової влади України.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство повинне містити ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, найменування та адресу господарського суду, номер справи, дату офіційного оприлюднення повідомлення, відомості про розпорядника майна (ім`я, місцезнаходження), строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

16. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом на електронні поштові адреси: арбітражному керуючому Юринцю А.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику ТОВ "Терра Крафт" адвокату Оніщуку Є.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" адвокату Станкову С.С. - ІНФОРМАЦІЯ_4; Хмільницькому ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - ; Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - ; ГУ ДПС у Вінницькій області - , ; Хмільницькому міськрайонному суду Вінницької області - ; Управлінню "Центр надання адміністративних послуг" Хмільницької міської ради - .

Згідно ч. 12 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Управлінню "Центр надання адміністративних послуг" Хмільницької міської ради (вул. Столярчука, 10, м. Хмільник, Вінницька обл., 22000)