ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 серпня 2023 року Справа № 903/515/23
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Малашевської І.Ю.,

за участі представників сторін:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 903/515/23

за позовом Комунального підприємства "Забсервіс", смт. Заболоття

до ОСОБА_1 , с. Видраниця, Ковельського району, Волинської області

про стягнення 24552 грн.,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство "Забсервіс" звернулось до господарського суду з позовом від 16.05.2023 №16/05/23 про стягнення на його користь із ОСОБА_1 24552 грн. заборгованості по сплаті орендних платежів, яка виникла відповідно до укладених договорів оренди торговельного місця від 07.02.2017 №№36, 39, 65.

Ухвалою суду від 15.06.2023 (суддя Войціховський В.А.) прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 13.07.2023 на 09:30 год.; запропоновано відповідачу подати суду в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову (при наявності), одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; постановлено: у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу протягом 5 днів з дня отримання відзиву; попередити сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин.; запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Волинської області від 20.06.2023 №01-4/63 згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023, справу №903/515/23 у зв`язку із смертю 17.06.2023 судді Войціховського В.А. розподілено судді Якушевій І.О.

Відповідно до ч.14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою від 26.06.2023 суддя Якушева І.О. прийняла до провадження справу №903/515/23; постановила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження і повідомити учасників справи, що розгляд справи відбудеться 02.08.2023.

10.07.2023 відповідач надіслав до суду відзив, у якому просить застосувати строк позовної давності та у задоволенні позову відмовити за недоведеністю та недостатністю підстав.

20.07.2023 позивач надіслав до суду відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами відповідача, просить позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні з 02.08.2023 до 16.08.2023 було оголошено перерву, сторін у справі повідомлено про оголошення перерви шляхом надіслання їм ухвали суду на підставі ст.120 ГПК України.

В судовому засіданні 16.08.2023 було оголошено перерву до 16 год.

Представники позивача були присутні у судовому засіданні, яке відбувалось 16.08.2023 об 11 год.

Справу 16.08.2023 розглянуто за відсутності відповідача з огляду на його належне повідомлення про судовий розгляд, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ухвали суду 11.08.2023.Свою правову позицію щодо заявлених до нього вимог відповідач виклав у відзиві на позов, а тому на підставі статті 202 Господарського процесуального кодексу України спір було вирішено судом за відсутності відповідача.

У процесі судового розгляду встановлено, що 07.02.2017 між Комунальним підприємством «Забсервіс» як орендодавцем та ФОП Супрунюк Олександром Миколайовичем як орендарем було укладено:

- договір оренди торговельного місця №36;

- договір оренди торговельного місця №39;

- договір оренди торговельного місця №65.

За умовами вказаних договорів оренди ФОП Супрунюк О.М. отримав у тимчасове платне користування торговельні місця №36, 39 та 65 на ринкових торгових рядах, які знаходяться у смт.Заболоття, по вул.1-го Травня. Доказом передачі торговельних місць в оренду є копії актів прийому- передачі торговельного місця в оренду.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ФОП Супрунюк О.М. припинив діяльність як підприємець 17.04.2020.

З 15.12.2017 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду на підставі п.1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратили статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалась зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, провадження №14-144цс18 (п14-144цс18 (п.67-73).

За умовами п.1.2. договору оренди торговельного місця №36 відповідач отримав у тимчасове платне користування торговельне місце №36 площею 10 кв.м.. Згідно з п.2.1. вказаного договору загальна вартість оренди на місяць складає 240 грн.

За умовами п.1.2. договору оренди торговельного місця №39 відповідач отримав у тимчасове платне користування торговельне місце №39 площею 15 кв.м.. Згідно з п.2.1. вказаного договору загальна вартість оренди на місяць складає 360 грн.

За умовами п.1.2. договору оренди торговельного місця №65 відповідач отримав у тимчасове платне користування торговельне місце №65 площею 6 кв.м.. Згідно з п.2.1. вказаного договору загальна вартість оренди на місяць складає 144 грн.

Враховуючи умову п.7.1. договорів оренди №36, 39, 65, строк дії договорів до 07.02.2018.

Пунктами 7.3. договорів передбачено, що якщо жодна із сторін протягом 1 (одного) місяця до закінчення терміну дії договору не заявить про намір його розірвати, договір вважається автоматично пролонгованим (продовженим) на наступний термін на тих самих умовах, визначених договором.

Як пояснювали представники позивача у судовому засіданні, ні позивач, ні відповідач, не повідомляли один одного про припинення дії договорів оренди, відповідач продовжував вести господарську діяльність та не передавав КП «Забсервіс» торговельних місць за актом прийому-передачі, як це передбачено п.5.2. договорів оренди. За кожним із договорів відповідач здійснював часткові оплати, що вбачається із поданих позивачем до позовної заяви деталізованих розрахунків заборгованостей.

01.11.2022 відповідач самовільно вивіз свої контейнери, які знаходились на торговельних місцях №36 та №65, що підтверджується копією акта обстеження земельної ділянки №2 від 01.11.2022, складеного комісією у складі директора КП «Забсервіс» Козловської Л.В., секратря селищної ради Шевчук Т.Н., землевпорядника Глущук І.М.

Як пояснювали представники позивача, контейнер на торговельному місці N239 продовжує стояти й до нині.

За час користування торговельними місцями у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати на загальну суму 24 552 грн., з них:

- заборгованість за договором оренди №36 становить 7200 грн.;

- заборгованість за договором оренди №39 становить 12600 грн.;

- заборгованість за договором оренди №65 становить 4752 грн.

Як узгоджено сторонами у п.2.2. договорів, орендна плата, що визначена в п.2.1. договору сплачується орендарем щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця в готівковій формі в касу орендодавця або через установу банку на р/р орендодавця, що вказаний у договорі.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до 1 ч. ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач не виконав належним чином зобов`язання, взяті за договорами оренди, і не оплатив у повному обсязі за спірні періоди плату за оренду торговельних місць.

У відзиві на позов відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості з оренди торгових місць. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав позовну заяву до суду 17.05.2023 та просить стягнути заборгованість з орендної плати.

До позовної заяви позивач приєднав розрахунки (а.с.8-13), якими підтверджується наявність за відповідачем заборгованості:

- за договором оренди №36 заборгованість становить 7200 грн. за період березень 2017 року жовтень 2021 року;

- за договором оренди №39 заборгованість становить 12600 грн. за період березень 2017 року - квітень 2022 року;

- за договором оренди №65 заборгованість становить 4752 грн. за період березень 2017 року жовтень 2022 року.

З розрахунків вбачається, що вартість оренди за лютий 2017 року відповідач оплатив вже в березні 2017, тому заборгованості за лютий 2017 року немає.

За договором оренди №36 заборгованість відповідача становить 7200 грн. за період березень 2017 року - квітень 2022 року.

Враховуючи умову п.2.2. договору №39 від 07.02.2017 та приписи ст.257 ЦК України, позивач повинен був звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача орендної плати за березень 2017 року квітень 2020 року впродовж 3-ох років, а звернувся 17.05.2023.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 з 12 березня на усій території України було встановлено карантин.

Згідно з п.12 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, позивач не пропустив строку позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості з оренди торгового місця за період березень 2017 року квітень 2020 року.

За договором оренди №39 заборгованість відповідача становить 12600 грн. за період березень 2017 року - квітень 2022 року.

Враховуючи умову п.2.2. договору №39 від 07.02.2017 та приписи ст.257 ЦК України, позивач повинен був звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача орендної плати за березень 2017 року квітень 2020 року впродовж 3-ох років, а звернувся 17.05.2023.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 з 12 березня на усій території України було встановлено карантин.

Згідно з п.12 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, позивач не пропустив строку позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості з оренди торгового місця за період березень 2017 року квітень 2020 року.

За договором оренди №65 заборгованість відповідача становить 4752 грн. за період березень 2017 року - жовтень 2022 року.

Враховуючи умову п.2.2. договору №65 від 07.02.2017 та приписи ст.257 ЦК України, позивач повинен був звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача орендної плати за березень 2017 року квітень 2020 року впродовж 3-ох років, а звернувся 17.05.2023.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 з 12 березня на усій території України було встановлено карантин.

Згідно з п.12 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, позивач не пропустив строку позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості з оренди торгового місця за період березень 2017 року квітень 2020 року.

Оскільки відповідач не виконав у повному обсязі зобов`язання з оплати за оренду торгових місць, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 24552 грн. заборгованості.

У відзиві на позов відповідач, зокрема, посилається на п.п. 7.7., 7.6. договорів, згідно з якими дія договору припиняється внаслідок закінчення терміну дії або дострокового припинення.

Пунктом 7.6. сторони узгодили випадки дострокового припинення дії договорів, серед яких, зокрема, прострочення платежів по сплаті орендної плати відповідачем згідно п.2.2. договору понад 60 днів та припинення відповідачем торговельної діяльності або відчуження торгівельного об`єкта контейнера іншому користувачу.

Відповідач зазначає, що він на початку 2020 року припинив свою торгівельну діяльність, 17.04.2020 вніс до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань рішення про припинення підприємницької діяльності, а 07.02.2020 вивіз з території торговельних місць №36, №65, що по вул.1-го Травня у смт. Заболоття, свої торгові контейнери; контейнер з торговельного місця №39 перешкодили вивезти охорона ринку та керівництво Комунального підприємства «Забсервіс».

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

На підтвердження своїх доводів відповідач не подав суду доказів, які б свідчили про те, що він дійсно 07.02.2020 вивіз з території торговельних місць №36, №65, що по вул.1-го Травня у смт. Заболоття, свої торгові контейнери.

Позивач у процесі судового розгляду цей факт заперечував, стверджував, що торговельні контейнери знаходились на торговельних місцях №№36, 65 до 01.11.2022, посилався при цьому на акт обстеження №2 від 01.11.2022.

Разом з цим, умовами договорів (п.п.3.2.3. п.3.2.; п.5.2.) передбачено, що у разі припинення дії договору орендар зобов`язується звільнити торговельне місце від власного торговельного об`єкту контейнера протягом 5 календарних днів з дати такого припинення.

Після закінчення дії договору або дострокового його припинення орендар протягом 5 календарних днів після дати припинення дії договору зобов`язаний звільнити торговельне місце від свого торговельного об`єкту контейнеру, повністю розрахуватись із орендодавцем по сплаті орендної плати та передати торговельне місце орендодавцю за актом прийому-передачі торговельного місця. Обов`язок по підготовці акту прийому-передачі лежить на стороні, яка передає торговельне місце.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо відповідач, як він стверджує, 07.02.2020 вивіз з території торговельних місць №36, №65, що по вул.1-го Травня у смт. Заболоття, свої торгові контейнери, він за умовами договорів оренди №36 від 07.02.2017, №65 від 07.02.2017 був зобов`язаний після вивезення передати торговельні місця орендодавцю за актами прийому-передачі.

Проте, доказів повернення торговельних місць №36, №65, що по вул.1-го Травня у смт.Заболоття, за актами прийому-передачі позивачу після вивезення контейнерів 07.02.2020 відповідач суду не надав, а той факт, що на торговельному місці №39 продовжує перебувати контейнер й на час розгляду справи не заперечує й сам відповідач.

За таких обставин доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов, не можуть бути підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості за оренду торговельних місць.

У зв`язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст.129 ГПК України слід покласти судові витрати позивача у розмірі сплаченого позивачем судового збору 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Забсервіс" ( 44142, Волинська область, Ковельський район, смт. Заболоття, вул. Незалежості, 6, )

- 24552 грн. заборгованості за оренду торговельного місця;

- 2684 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 21.08.2023.

Суддя І. О. Якушева