ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.08.2023м. СумиСправа № 920/344/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А, за участі секретаря судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/344/22 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА» (вул. Лінійна, буд. 18, м. Суми, Сумська область, 40007, України, ідентифікаційний код 38958996)

до відповідача: Акціонерного товариства «AРГО» (Ущелина Лочіні (ділянка: 05/001), Ліло, Тбілісі, 0151, Грузія, ІН 400194222)

про стягнення 72 578,84 євро, що станом на 03.04.2023 еквівалентно 2 884 087,14 грн

за участю представників сторін:

позивача - Кучменко С.В.,

відповідача - не з`явився,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 72 578,84 євро, що станом на 03.04.2023 еквівалентно 2 884 087,14 грн, на підставі контракту від 19.09.2022 № 232, з них: 60 000,00 євро основного боргу, 12 578,84 євро пені, а також судовий збір в сумі 1 088,68 євро, що станом на 03.04.2023 еквівалентно 43 261,20 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за контракту від 19.09.2022 № 232 в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023, справу призначено до розгляду судді Джепі Ю.А.

За приписами статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 (виключна підсудність) цього Закону.

Суд встановив, що у пункті 9.2 контракту від 16.09.2022 № 232 сторони погодили, що будь-який спір, не вирішений сторонами шляхом переговорів, підлягає розгляду в Господарському суді Сумської області (м. Суми, Україна) відповідно до матеріального та процесуального права України. Досудовий порядок урегулювання спірних питань не обов`язковий.

Отже сторони досягли домовленості про розгляд спорів, що виникають за контрактом, у Господарському суді Сумської області за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною другою ст. 367 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок вручення викликів, повідомлень та судових рішень іноземним юридичним особам регулюється Господарським процесуальним кодексом України, двосторонніми та багатосторонніми міжнародними договорами, ратифікованими Україною.

Щодо вручення документів у Республіці Грузія діє двосторонній Договір між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995 (ратифіковано Законом № 451/95-ВР від 22.11.1995, дата набуття чинності для України 05.11.1996.

Відповідно до статті 2 Договору установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних та кримінальних справах відповідно до положень даного Договору. Установи юстиції здійснюють правову допомогу й іншим установам, до компетенції яких відносяться справи, вказані у пункті 1 цієї статті. Інші установи, до компетенції яких відносяться справи, вказані у пункті 1 цієї статті, надсилають прохання про правову допомогу через установи юстиції.

Статтею 3 Договору визначено, що правова допомога охоплює виконання процесуальних дій, що передбачені законодавством запитуючої Договірної Сторони, зокрема, допит сторін, обвинувачених та підсудних, потерпілих, свідків, експертів, проведення експертиз, судового огляду, передачу речових доказів, порушення кримінального переслідування та видачу осіб, які скоїли злочини, визнання та виконання судових рішень у цивільних справах, вручення та пересилання документів, надання на прохання другої Договірної Сторони відомостей про судимість обвинувачених.

При здійсненні правової допомоги установи Договірних Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Прокуратуру Республіки Грузія, якщо даним Договором не передбачено інше (стаття 4 Договору).

Відповідно до статті 5 Договору прохання про здійснення правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або російську мову. Переклад засвідчується офіційним перекладачем або нотаріусом, або посадовою особою запитуючої установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначено Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі міжрегіональне управління), місцевими судами України (далі суди України), а у відповідних випадках іншими органами державної влади.

Пунктом 2.1 Інструкції визначено, що у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Пунктом 2.1.1 Інструкції визначено, що доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.

Згідно із пунктом 2.3 Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Суд України направляє доручення через міжрегіональне управління до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (пункт 2.5 Інструкції).

Статтею 4 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах передбачено, що при здійсненні правової допомоги установи Договірних Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Прокуратуру Республіки Грузія, якщо даним Договором не передбачено інше.

Таким чином, з метою належного повідомлення Акціонерного товариства «AРГО» (Ущелина Лочіні (ділянка: 05/001), Ліло, Тбілісі, 0151, Грузія, ІН 400194222) про розгляд справи та право скористатися наданими йому процесуальними правами, необхідно звернутися до компетентного органу Республіки Грузія з дорученням про вручення Акціонерному товариству «AРГО» (Ущелина Лочіні (ділянка: 05/001), Ліло, Тбілісі, 0151, Грузія, ІН 400194222) судових документів.

Враховуючи вищезазначене ухвалою від 10.04.2023 суд постановив відкрити провадження у справі №920/344/23 за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 18.07.2023, 11:00; зобов`язано позивача в строк до 20.05.2023 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на грузинську мову ухвали Господарського суду Сумської області про відкриття провадження у справі № 920/344/23, копію позовної заяви з додатками до неї, судового доручення про вручення документів та підтвердження про вручення документів на грузинську мову у трьох примірниках; подані позивачем нотаріально засвідчені переклади ухвали, позовної заяви, доручення про вручення документів для належного повідомлення відповідача та підтвердження про вручення документів направити в порядку, передбаченому Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 09.01.1995, до Міністерства юстиції Грузії через Міністерство юстиції України.

12.04.2023 Господарський суд Сумської області надіслав на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА» (вул. Лінійна, буд. 18, м. Суми, Сумська область, 40007, України, ідентифікаційний код 38958996) разом із супровідним листом три примірника ухвали від 10.04.2023 про відкриття провадження у справі №920/344/23, три примірника доручення про вручення документів від 10.04.2023 № 1 та три примірника підтвердження про вручення документа для здійснення перекладу з української мови на грузинську мову відповідно до статті 5 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995; та копію ухвали від 10.04.2023 про відкриття провадження у справі № 920/344/23 відповідно до положень статті 120 ГПК України.

09.05.2023 від відповідача надіслано електронною поштою відзив на позовну заяву від 08.05.2023 № 061/23 (вх. № 2830/23 від 09.05.2023), який не підписаний КЕП ЕЦП (електронний цифровий підпис).

23.05.2023 від позивача надано через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог від 23.05.2023 №94 (вх № 1777 від 23.05.2023), відповідно до якої, просить суд стягнути з Акціонерного товариства «АРГО» (Ущелина Лочіні (ділянка:05/001), Ліло, Тбілісі, 0151, Грузія; ІН 400194222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ Україна» (вул. Лінійна, 18, м. Суми, 40007, Україна; ідентифікаційний код 35743082): основний борг у сумі 45 000,00 евро (сорок п`ять тисяч евро 00 євроцентів), пеню за прострочення виконання грошових зобов`язань у сумі 13 448,84 евро (тринадцять тисяч чотириста сорок вісім евро 84 євроценти), а також судовий збір за подання позову у сумі 1 088,68 евро (одна тисяча вісімдесят вісім евро 68 євроцентів), що становить 43 261,20 гривень (сорок три тисячі двісті шістдесят одну гривню 20 копійок) за курсом НБУ на 03.04.2023 року (1 евро = 39,7373 гривень).

25.05.2023 від відповідача надіслано до суду відзив на позовну заяву від 08.05.2023 № 061/23 (вх № 3227 від 25.05.2023) в копії, яка не завірена належним чином.

12.07.2023 від позивача надіслано заяву про зменшення позовних вимог від 12.07.2023 №130 (вх № 2535 від 12.07.2023), відповідно до якої, позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «АРГО» (Ущелина Лочіні (ділянка:05/001), Ліло, Тбілісі, 0151, Грузія; ІН 400194222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ Україна» (вул. Лінійна, 18, м. Суми, 40007, Україна; ідентифікаційний код 35743082): основний борг у сумі 25 000,00 евро (двадцять п`ять тисяч евро 00 євроцентів), пеню за прострочення виконання грошових зобов`язань у сумі 13 448,84 евро (тринадцять тисяч чотириста сорок вісім евро 84 євроценти), а також судовий збір за подання позову у сумі 1 088,68 евро (одна тисяча вісімдесят вісім евро 68 євроцентів), що становить 43 261,20 гривень (сорок три тисячі двісті шістдесят одну гривню 20 копійок) за курсом НБУ на 03.04.2023 року (1 евро = 39,7373 гривень).

У підготовче засідання 18.07.2023 представники сторін не з`явились, витребувані судом документи позивач не подав, тому суд ухвалою від 18.07.2023 повернув без розгляду Акціонерному товариству «AРГО» (Ущелина Лочіні (ділянка: 05/001), Ліло, Тбілісі, 0151, Грузія, ІН 400194222) відзив на позовну заяву від 08.05.2023 № 061/23 (вх № 2830/23 від 09.05.2023), надісланий на електронну адресу суду та відзив на позовну заяву від 08.05.2023 № 061/23 (вх № 3227 від 25.05.2023) в копії, яка не завірена належним чином, надісланий поштою. Також судом було відкладено підготовче засідання на 03.08.2023, 12:30; повторно зобов`язано позивача в строк до 03.08.2023 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на грузинську мову ухвали Господарського суду Сумської області про відкриття провадження у справі № 920/344/23, копію позовної заяви з додатками до неї, заяви про зменшення позовних вимог від 12.07.2023 №130 (вх № 2535 від 12.07.2023) та судового доручення про вручення документів та підтвердження про вручення документів на грузинську мову у трьох примірниках; подані позивачем нотаріально засвідчені переклади ухвали, позовної заяви, доручення про вручення документів для належного повідомлення відповідача та підтвердження про вручення документів постановлено направити в порядку, передбаченому Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 09.01.1995, до Міністерства юстиції Грузії через Міністерство юстиції України; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

02.08.2023 до суду представником відповідача подано до суду відзив вих.№ 061/23 від 08.05.2023 (вх.№ 4878/23 від 02.08.2023), відповідно до якого відповідач підтверджує наявність боргу в розмірі 60 000 євро станом на 03.04.2023 по контракту № 232 від 16.09.2022, а також визнає позовні вимоги у даній справі станом на 03.04.2023. Повідомляє також, що у період з 04.04.2023 по 21.04.2023 погасив заборгованість в розмірі 15 000 євро та просить розглянути справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами.

02.08.2023 представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог від 02.08.2023 (вх.№ 2894), відповідно до якої повідомлляє, що відповідач здійснив повну оплату основної заборгованості в розмірі 60 000 євро, але позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 13 448,84 євро, а також відшкодувати судовий збір.

У підготовче судове засідання 03.08.2023 з`явився представник позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також просив залишити без розгляду подані ним заяви про зменшення позовних вимог від 23.05.2023 (вх.№ 1777), від 12.07.2023 (вх.№ 2535) та від 02.08.2023 (вх.№ 2894). Також зазначив, що переклад наданих судом документів підприємством позивача частково вчинено, але з огляду на обізнаність відповідача про розгляд справи та клопотання останього про її розгляд без представника, а також визнання позову відповідачем вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі положень ч.4 ст. 185 та ст. 191 Господарського процесуального кодексу України.

Протокольною ухвалою від 03.08.2023 суд задовольнив усне клопотання представника позивача та залишив без розгляду подані ним заяви про зменшення позовних вимог від 23.05.2023 (вх.№ 1777), від 12.07.2023 (вх.№ 2535) та від 02.08.2023 (вх.№ 2894).

Відповідно до статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень ч.4 ст. 185 та ст.191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідачем у відзиві вих.№ 061/23 від 08.05.2023 (вх.№ 4878/23 від 02.08.2023) визнано позов, відповідач є обізнаним про розгляд даної справи та просить здійснювати його за відсутності представника за наявними матеріалами, а також враховуючи сплату ним основної заборгованості в повному розмірі, що підтверджено позивачем, а також з огляду на те, що не вбачається, що задоволення позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні в порядку, що визначений ст. 191 та ч.4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 03.08.2023 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Суд встановив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА" (Постачальник) та Акціонерним товариством "АРГО" (Покупець) 16.09.2022 було укладено Контракт №232, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити ковпачки алюмінієві та/або полімерні ковпачки, а також пробки полімерні.

Відповідно до умов Контракту асортимент, кількість, ціна Товару, що постачається, та інші істотні умови поставок погоджуються Сторонами в Специфікаціях, які складаються на кожну партію Товару, та є невід`ємними частинами Контракту.

Пунктом 4.1. Контракту Постачальник і Покупець погодили, що оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника протягом 7 (семи) календарних днів від дати оформлення експортної митної декларації в країні Постачальника.

23.09.2022 Сторонами за Контрактом було погоджено Специфікацію №1 на постачання партії Товару на загальну суму 79 632,00 євро.

Відповідно до пункту 5 зазначеної Специфікації, з огляду на технологічні особливості виготовлення Товару, допускається відхилення кількості Товару, що поставляється, в межах ±10% від замовленого обсягу. Фактична кількість і вартість Товару вказується у рахунку-фактурі.

13.10.2022 Позивачем було виписано рахунок-фактуру №1148 на загальну суму 77 866,35 євро.

У пункті 3 Специфікації до Контракту Сторонами погоджені умови поставки партії Товару - DАР м. Тбілісі, Грузія (ІНКОТЕРМС 2010). Партію Товару було поставлено Покупцю за СМR А №411541 від 13.10.2022 та експортною митною декларацією №ІІА805020/2022/901249 від 13.10.2022.

Виходячи з умов оплати кінцевим терміном оплати Товару є 20.10.2022. У зазначений термін Покупцем Товар не оплачено.

03.02.2023 на адресу електронної пошти відповідача та 16.02.2023 на адресу місцезнаходження відповідача (що підтверджується накладною ДХЛ №) позивачем було направлено Претензію № 21-1 від 03.02.2022 з вимогою оплати простроченого за Контрактом боргу у сумі 86 120,19 євро, в тому числі пені - 8 253,84 євро.

Крім того, на е-mail позивачем було отримано листа відповідача №223-20 Г від 20.02.2023, згідно з яким заборгованість за Контрактом у сумі 77 866,35 євро відповідач визнає, та повідомляє графік погашення заборгованості. Однак погашення заборгованості відповідно до графіку відповідач також не виконав.

Лише у період з 01.03.2023 до 29.03.2023 включно Покупець здійснив часткову оплату вартості партії Товару у загальному розмірі 17 866,35 євро. Однак дотепер повної оплати зазначеної партії Товару Покупцем не здійснено.

Таким чином матеріалами справи підтверджується й сторонами визнається, що станом на 03.03.2023 відповідач мав прострочений за Контрактом борг у сумі 60000,00 євро, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Ггосподарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Суд встановив факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару вартістю 79 632,00 євро, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема специфікаціями, рахунками-фактури митними деклараціями та міжнародними товарно-транспортними накладними.

Відповідач не розрахувався своєчасно та повністю за отриманий товар, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача. Борг відповідача становив на час звернення до суду з даним позовом: 60 000 євро основної заборгованості та 12 578,84 євро пені, які визнаються відповідачем у повному обсязі.

В той же час, судом встановлено й сторонами підтверджується, що основну заборгованість в розмірі 60 000 євро відповідачем сплачено після відкриття провадження у даній справі, а тому в цій частині провадження підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спора.

В той же час, враховуючи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого за контрактом товару, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 12 578,84 євро заборгованості за товар.

Пунктом 6.1. Контракту передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Постачальнику неустойку (пеню) в розмірі 0,1% від суми, що підлягає оплаті за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Загальна сума пені, що наведена позивачем у додатку до позову "Розрахунок суми позову", складає 12 578,84 євро, за перевіркою суду є арифметично правильною, визнана у повному обсязі відповідачем, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір в загальній сумі 217 945,70 грн згідно із платіжною інструкцією від 23.03.2023 № 1575.

Згідно із частиною першою статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У той же час, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом та закриття провадження в справі.

Враховуючи закриття провадження у справі в частині стягнення 60 000 євро у зв`язку зі сплатою боргу відповідачем під час її розгляду та визнання відповідачем позову, зокрема й щодо 12 578,84 євро пені, до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір в сумі 44 620,67 грн (судовий збір за вимогою про сплату основного боргу, за якою закрите провадження у справі, 50 відсотків судового збору за вимогою про стягнення пені та сума зайво сплаченого судового збору), сплачений відповідно до платіжної інструкції від 23.03.2023 № 1575, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету за умови подання ним відповідного клопотання до суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3 748,82 грн, що еквівалентно 94,34 євро (50 відсотків судового збору за вимогою про стягнення 12 578,84 євро пені, виходячи з курсу НБУ станом на 03.04.2023 = 39,7373 грн) покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов частково.

2. Закрити провадження у справі № 920/344/23 в частині стягнення 60 000,00 євро (шістдесят тисяч євро нуль євроцентів) основного боргу за відсутністю предмета спору.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «AРГО» (Ущелина Лочіні (ділянка: 05/001), Ліло, Тбілісі, 0151, Грузія, ІН 400194222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА» (вул. Лінійна, буд. 18, м. Суми, Сумська область, 40007, України, ідентифікаційний код 38958996) заборгованість у сумі 12 578,84 євро (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім євро вісімдесят чотири євроценти) пені, що еквівалентно 499 849,14 грн (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень чотирнадцять копійок), а також відшкодування витрат зі сплати 50 % судового збору у сумі 3748,82 грн (три тисячі сімсот сорок вісім гривень вісімдесят дві копійки), що еквівалентно 94,34 євро (дев`яносто чотири євро тридцять чотири євроценти).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.08.2023.

Суддя Ю.А. Джепа