ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023м. ДніпроСправа № 904/396/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Тімочкіна М.В.

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача-1: Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровська область, м. Перещепине,

відповідача-2: Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровська область, смт. Солоне,

про солідарне стягнення 2 130 436,91 грн

Представники:

від позивача: Музика С.М.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовною заявою до відповідача-1: Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, відповідача-2: Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради про солідарне стягнення 2 130 436,91 грн, з яких: 1 162 531,56 грн основний борг, 88 833,07 грн пеня, 165 047,40 грн 3% річних, 714 024,88 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору про постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 від 06.09.2017 та договору про постачання природного газу № 3039/1718-БО-3 від 06.09.2017.

Суд ухвалою від 23.01.2023 повернув позовну заяву та додані до неї документи Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 у справі № 904/396/23 скасовано. Направлено справу до Господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

26.04.2023 справа № 904/396/23 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

Суд ухвалою від 28.04.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 24.05.2023.

В підготовче засідання 24.05.2023 з`явився представник позивача. Представники відповідачів-1,2 в підготовче засідання не з`явились.

Суд ухвалою від 24.05.2023 відклав підготовче засідання на 19.06.2023.

В підготовче засідання 19.06.2023 з`явився представник позивача. Представники відповідачів-1,2 в підготовче засідання не з`явились.

Суд ухвалою від 19.06.2023 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів до 27.07.2023 включно. Відклав підготовче засідання на 05.07.2023.

В підготовче засідання 05.07.2023 з`явився представник позивача. Представники відповідачів-1,2 в підготовче засідання не з`явились.

Суд ухвалою від 05.07.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 11.08.2023.

28.07.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 07.08.2032 клопотання задоволено.

У судове засідання 11.08.2023 з`явився представник позивача. Представники відповідачів-1,2 в підготовче засідання не з`явились.

До господарського суду повернулись поштові конверти з ухвалами суду, які направлялисья на адресу відповідачів, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 вказав: « Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 у справі №910/16409/15 зазначив, що свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судом може бути розцінено як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (постачальник) та Дочірнім підприємством Перещепинетеплоенерго комунального підприємства Дніпротеплоенерго Дніпропетровської обласної ради (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 3039/1718-БО-3 (далі договір-1).

Постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1. договору-1).

Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.7. цього договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу (п. 2.4. договору-1).

Постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - у пунктах принмання-передачі газу на газовимірювальннх станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1. договору-1).

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.7 договору-1).

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1. договору-1).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (п. 8.1. договору-1).

У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 8.2. договору-1).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1. договору-1).

11.01.2018 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору-1 (т.1 а.с. 132), в якій вирішили п. 8.2. договору викласти в новій редакції: « 8.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.».

Позивач зазначає, що на виконання умов договору-1 поставив відповідачу-1 природний газ на загальну суму 1 123 872,47 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти приймання-передачі природного газу:

- від 30.11.2017 про поставку у листопаді 2017 року газу на суму 127 309,08 грн з ПДВ (т.1 а.с. 133);

- від 31.12.2017 про поставку у грудні 2017 року газу на суму 226 797,47 грн з ПДВ (т.1 а.с. 134);

- від 31.01.2018 про поставку у січні 2018 року газу на суму 271 090,44 грн з ПДВ (т.1 а.с. 135);

- від 28.02.2018 про поставку у лютому 2018 року газу на суму 235 564,98 грн з ПДВ (т.1 а.с. 136);

- від 31.03.2018 про поставку у березні 2018 року газу на суму 263 110,50 грн з ПДВ (т.1 а.с. 137).

Відповідно до п. 6.1. договору-1 оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Однак, як зазначає позивач, відповідач-1 в порушення умов договору-1 за поставлений природний газ сплатив лише частково 20 000,00 грн, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 103 872,47 грн.

Відповідно до п. 8.2. договору-1 (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2018) у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку із викладеним позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 84 333,36 грн за загальний період з 26.12.2017 по 25.10.2018.

Також позивач нарахував та просить стягнути 3 % річних за період з 26.12.2017 по 30.11.2022 у розмірі 156 952,44 грн та інфляційні втрати за період з 26.06.2018 по 30.11.2022 у розмірі 679 452,64 грн.

06.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (постачальник) та Дочірнім підприємством Перещепинетеплоенерго комунального підприємства Дніпротеплоенерго Дніпропетровської обласної ради (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 (далі договір-2).

Постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1 договору-2).

Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.7. цього договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу (п. 2.4. договору-2).

Постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1. договору-2).

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (п. 3.7 договору-2).

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1. договору-2).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (п. 8.1. договору-2).

У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1. цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 8.2. договору-2).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1. договору-2).

11.01.2018 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору-2 (а.с. 177), в якій, серед іншого, вирішили п. 8.2. договору викласти в новій редакції: « 8.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.».

Позивач зазначає, що на виконання умов договору-2 поставив відповідачу-1 природний газ на загальну суму 1 695 708,92 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти приймання передачі природного газу:

- від 30.11.2017 про поставку у листопаді 2017 року газу на суму 200 002,74 грн з ПДВ (т.1 а.с. 180);

- від 31.12.2017 про поставку у грудні 2017 року газу на суму 321 421,75 грн з ПДВ (т.1 а.с. 181);

- від 31.01.2018 про поставку у січні 2018 року газу на суму 414 956,02 грн з ПДВ (т.1 а.с. 182);

- від 28.02.2018 про поставку у лютому 2018 року газу на суму 360 224,35 грн з ПДВ (т.1 а.с. 183);

- від 31.03.2018 про поставку у березні 2018 року газу на суму 399 104,06 грн з ПДВ (т.1 а.с. 184).

Відповідно до п. 6.1. договору-2 оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Однак, як зазначає позивач, відповідач-1 в порушення умов договору-2 за поставлений природний газ сплатив частково на суму 1 637 049,83 грн, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 58 659,09 грн.

Відповідно до п. 8.2. договору-2 (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2018) у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку із викладеним позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 4499,71 грн за загальний період з 26.04.2017 по 25.10.2018.

Також позивач нарахував та просить стягнути 3 % річних за період з 26.04.2018 по 30.11.2022 у розмірі 8094,96 грн та інфляційні втрати за період з 26.04.2018 по 30.11.2022 у розмірі 34 572,24 грн.

Позивач зазначає, що Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" є юридичною особою, що утворена 28.09.2001 (запис про державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 20.01.2006 № 0000488). ДП "Перещепинетеплоенерго" засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, перебуває в управлінні Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (ідентифікаційний код 30982775) (далі - Головне підприємство) та Дніпропетровської обласної ради (далі - Орган управління майном).

Рішенням Дніпропетровської обласної ради № 388-14/VІІ від 19.10.2018 (т.1 а.с. 159) надано згоду на реорганізацію ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради та погоджено персональний склад комісії з реорганізації цієї юридичної особи (п. 28, 29 рішення).

Наказом Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради» № 0122 від 04.09.2019 (т.1 а.с. 160) на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради №388-14/VII від 19.10.2018 з метою оптимізації структури дочірніх підприємств КП "Дніпротеплоенерго" ДОР припинено юридичну особу - Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради» шляхом його приєднання до Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради».

На підставі вказаного рішення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців державним реєстратором вчинено запис від 04.09.2019 № 2002575 про припинення ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом реорганізації.

Позивач стверджує, що у жовтні 2019 року він, як кредитор ДП "Перещепинетеплоенерго", надіслав на адресу комісії з реорганізації вимогу № 14/7-278-19 від 25.10.2019 про сплату боргу у сумі 1 928 711,39 грн. Однак, відповіді на зазначену вимогу комісія з реорганізації ДП "Перещепинетеплоенерго" кредитору не надала.

У зв`язку з цим позивач у грудні 2019 року звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про зобов`язання ДП "Перещепинетеплоенерго" включити грошові вимоги позивача в сумі 1 928 711,39 грн до передавального акта.

Рішенням Господарський суд Дніпропетровської області від 03.06.2020 по справі №904/6207/19 позов НАК "Нафтогаз України" задоволено. Зобов`язано Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради в особі комісії з припинення Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради) включити грошові вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 1 928 711,39 грн до передавального акту.

Позивач стверджує, що ДП "Перещепинетеплоенерго" на день подання позову рішення суду не виконало.

Оскільки, як зазначає позивач, рішення Дніпропетровської обласної ради № 388-14/VІІ від 19.10.2018 в частині надання згоди на реорганізацію ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до ДП "Солонетеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР є чинним, ДП "Солонетеплоенерго" як юридична особа, що визначена органом управління комунальним майном, в силу універсального правонаступництва є правонаступником ДП "Перещепинетеплоенерго" за усіма його правами та обов`язками.

Позивач зазначає, що є кредитором ДП "Перещепинетеплоенерго" та має до цього боржника грошові вимоги, що виникли внаслідок невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань з оплати за поставлений природний газ згідно з умовами договорів постачання природного газу, а саме:

- від 20.09.2016 № 4644/1617-ТЕ-3 - на суму 270 217,45 грн (підтверджено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі № 904/4564/18);

- від 27.10.2016 № 4827/1617-БО-3 - на суму 22 918,48 грн (підтверджено рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2012 у справі № 904/4531/18);

- від 06.09.2017 № 3038/1718-ТЕ-3 - на суму 105 826,00 грн;

- від 06.09.2017 № 3039/1718-БО-3 - на суму 2 024 610,91 грн.

Позивач стверджує, що станом на 30.11.2022 загальний розмір грошових вимог НАК "Нафтогаз України" до ДП "Перещепинетеплоенерго" складає 2 423 572,87 грн, з яких: 293 135,93 грн - грошові вимоги, щодо яких існують рішення судів про стягнення коштів з боржника, 2 130 436,91 грн - грошові вимоги, що визнані правомірними на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2020 у справі 904/6207/19 (про зобов`язання включити до передавального акта), однак припис суду про стягнення коштів відсутній.

З огляду на викладене, оскільки орган управління майном та головне підприємство визначили ДП "Солонетеплоенерго" правонаступником ДП "Перещепинетеплоенерго" внаслідок реорганізації шляхом приєднання, спір між цими юридичними особами з приводу розподілу прав та обов`язків неможливий, тому, на думку позивача, ДП "Солонетеплоенерго" має нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з юридичною особою, яка припиняється в результаті приєднання (ДП "Перещепинетеплоенерго").

Позивач вважає, що через зловживання правом з боку органу управління майном та головного підприємства його права, як кредитора, за грошовими зобов`язаннями є порушеними, тому звертається до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно коштів сумі 2 130 436,91 грн (у частині грошових вимог, щодо яких рішення суду про стягнення коштів не ухвалювалось).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого природного газу за договором № 3039/1718-БО-3 від 06.09.2017 в сумі 1 103 872,47 грн та за договором № 3038/1718-ТЕ-3 від 06.09.2017 в сумі 58 659,09 грн відповідач-1 не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача-1 основного боргу у розмірі 1 162 531,56 грн (1 103 872,47 грн + 58 659,09 грн) є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач на виконання п. 8.2. договору-1 нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 84 333,36 грн за загальний період з 26.12.2017 по 25.10.2018.

Також, на виконання п. 8.2. договору-2 позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 4499,71 грн за загальний період з 26.04.2017 по 25.10.2018.

Відповідно до п. 8.2. договору-1 (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2018) у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 8.2. договору-2 (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2018) у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути 3 % річних (за договором-1) за період з 26.12.2017 по 30.11.2022 у розмірі 156 952,44 грн та інфляційні втрати за період з 26.06.2018 по 30.11.2022 у розмірі 679 452,64 грн.

Позивач нарахував та просить стягнути 3 % річних (за договором-2) за період з 26.04.2018 по 30.11.2022 у розмірі 8094,96 грн та інфляційні втрати за період з 26.04.2018 по 30.11.2022 у розмірі 34 572,24 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 2 130 436,91 грн, з яких: 1 162 531,56 грн основний борг, 88 833,07 грн пеня, 165 047,40 грн 3% річних, 714 024,88 грн інфляційні втрати.

Господарський суд зазначає наступне.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради перебуває в стані припинення (04.09.2019, 2002575), засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради до Реєстру внесено рішення щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом (ч. 1 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами (ч. 2 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників (ч. 4 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до листа Дніпропетровської обласної ради № ВИХ-1092/0/2-23 від 18.05.2023 (т. 2 а.с. 4) спірний передавальний акт Дніпропетровською обласною радою не затверджувався.

Господарський суд зазначає, що докази затвердження у встановленому законом порядку передавального акту в матеріалах справи відсутні.

В той же час, станом на 11.08.2023 запис про припинення юридичної особи Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено.

З огляду на викладене, враховуючи норми чинного законодавства України, господарський суд дійшов висновку про те, що не внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго", а також змін до відомостей, щодо правонаступництва юридичної особи - ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР, свідчить про те, що процедура реорганізації (приєднання) Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради наразі є незавершеною.

Таким чином, до моменту припинення юридичної особи ДП "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради є правоздатною і дієздатною юридичною особою і може бути, зокрема відповідачем у суді. Кредитор, в той же час, може вимагати від такої юридичної особи виконання зобов`язань.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ч. 1 ст. 541 Цивільного кодексу України).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання з множинністю осіб можуть мати солідарний характер. При чому солідарною може бути як вимога кредиторів, так і обов`язок боржників. За правилами ст. 541 Цивільного кодексу України солідарні зобов`язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом. Приватним випадком законного солідарного зобов`язання є ситуація, коли предмет зобов`язання є неподільним. Сторони можуть домовитися в договорі про надання зобов`язанню солідарного характеру. Випадки солідарних зобов`язань передбачені і в Цивільному кодексі України. Так, наприклад, відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Ст. 1190 Цивільного кодексу України передбачає, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, тощо.

Господарський суд зазначає, що в даному випадку законом не встановлено солідарного зобов`язання відповідачів стосовно виконання обов`язків за договорами-1,2. Договором про постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 від 06.09.2017 та договором про постачання природного газу № 3039/1718-БО-3 від 06.09.2017 не встановлено можливості/обов`язку відповідачів солідарно відповідати за порушення зобов`язань за ними. Відповідач-2 не є стороною спірних договорів. Докази укладення між сторонами договору поруки в матеріалах справи відсутні.

Рішення Дніпропетровської обласної ради № 388-14/VIII від 19.10.2018, відповідно до якого надано згоду КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" на реорганізацію ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР", та погоджено комісію з реорганізації ДП "Перещепинетеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" шляхом приєднання до ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" не є належним доказом, який свідчить про виникнення солідарного зобов`язання відповідачів-1,2 стосовно виконання обов`язків за договорами про постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 від 06.09.2017 та № 3039/1718-БО-3 від 06.09.2017.

З огляду на викладене, позивач належними та достовірними доказами не довів наявність підстав для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів-1,2, а також наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно стягнення заборгованості з відповідача-2.

З огляду на викладене, господарський суд вважає позовні вимоги до відповідача-2 необґрунтованими та недоведеними, а отже такими що не підлягають задоволенню.

Крім того, господарський суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що у випадку, коли реорганізація ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" буде завершена, позивач, за наявності документального підтвердження вказаних обставин, не позбавлений права звернутися до суду із заявою про заміну боржника правонаступником у даній справі чи заміну сторони виконавчому провадженні.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача в розмірі 31 956,55 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (51220, Дніпропетровська область, м. Перещепине, вул. Степова, буд. 1А, ідентифікаційний код 24995080) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 2 130 436,91 грн, з яких: 1 162 531,56 грн основний борг, 88 833,07 грн пеня, 165 047,40 грн 3% річних, 714 024,88 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 31 956,55 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.08.2023

Суддя І.В. Мілєва