ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 серпня 2023 рокуСправа № 921/251/23
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.,
розглянувши матеріали справи
за позовом Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка
до відповідача Тернопільської обласної ради
третя особа 1: Кабінет Міністрів України
третя особа 2: Міністерство освіти і науки України
третя особа 3: Тернопільська обласна державна адміністрація
про: визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської обласної ради №425 від 15.12.2021; визнання протиправними дій Тернопільської обласної ради, спрямованих на передачу Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка з спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області до державної власності та зобов`язання утриматись від таких дій
за участі представників:
позивача: Вовк У.Я. - адвокат;
третя особа 1: Шпит І.П. - представник;
відповідач та треті особи 2,3: не прибули
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа за позовом Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка до Тернопільської обласної ради про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання протиправними дій.
У підготовчому засіданні судом була оголошена перерва до 09.08.2023. На вказану дату у судове засідання прибули представники позивача та Кабінету Міністрів України. Клопотання органу місцевого самоврядування про відкладення розгляду справи судом залишено без задоволення за відсутності підстав для вчинення цієї процесуальної дії.
За наслідками проведеного засідання суд вважає за необхідне провадження у даній справі зупинити за власною ініціативою, з наступних міркувань.
Предметом судового розгляду у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської обласної ради "Про надання згоди на передачу Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка з спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області до державної власності", визнання протиправними дій органу місцевого самоврядування, спрямованих на таку передачу та зобов`язання відповідача утриматися від таких дій.
Приймаючи зазначену справу до свого провадження судом враховані викладені у ч. 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" приписи, за якими висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах ВС, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У другій частині статті 315 ГПК України законодавець обумовив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, з якою не погодилися інші суди.
В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №260/91/19 відступила від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справах №1340/5441/18 та №813/1368/18, згідно яких, спори у подібних правовідносинах належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, та сформувала висновок про те, що такі спори є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.
При цьому слід зазначити, що вказаний правовий висновок був застосований до спірних правовідносин як закладом освіти при зверненні до суду із позовними вимогами, так і судами різних юрисдикцій, зокрема, Тернопільським окружним адміністративним судом при винесені ухвали про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі №500/1220/22 від 21.02.2022 та Господарським судом Тернопільської області при відкритті провадження у справі №921/251/23.
Поряд з цим судом з`ясовано, що при розгляді справи №500/3752/21, у якій профспілкова організація звернулася до адміністративного суду із позовом про скасування рішення органу місцевого самоврядування (засновника закладу освіти) про перепрофілювання (зміну типу) та назви закладу загальної середньої освіти, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду не погодився із таким правовим висновком і вважає, що даний спір має розглядатися в суді адміністративної юрисдикції.
Серед інших мотивів, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що :
- позивачем оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, зокрема, з підстав порушення порядку його прийняття (недотримання процедури);
- незгода позивача з оскаржуваним рішенням відповідача ґрунтується на тому, що з його прийняттям порушується таке конституційне право як право на освіту мешканців Кременецького району Тернопільської області. Тобто, звернення до суду із цим позовом обумовлено необхідністю захисту прав та інтересів мешканців вказаного району (суспільного інтересу) і свідчить про публічно-правовий характер цих відносин;
- врегулювання питання організації мережі державних і комунальних закладів освіти на конституційному рівні беззаперечно свідчить про наявність публічного інтересу в цих правовідносинах, а тому не можна зводити відповідні відносини суто до площини приватного інтересу.
За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи №500/3752/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
В свою чергу, ураховуючи доводи Верховного Суду про необхідність відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №260/91/19, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 19 липня 2023 року дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.
За загальним правилом, що закріплене законодавцем у кожному із процесуальних кодексів, зокрема і у ч. 6 ст.31 ГПК України, спори між судами щодо підсудності не допускаються. З наведеного суд констатує, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №500/3752/21 (щодо визначення юрисдикції спору), матиме суттєве значення для вирішення спору в цій справі та сприятиме, в першу чергу, процесуальній економії, забезпечуючи вирішення справи судом належної юрисдикції, тобто встановленим законом у розумінні статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини.
В свою чергу, за приписами п.7 ч.1 статті 228 ГПК України суд вправі із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду. Водночас, для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі №233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).
Як свідчить зміст позовних вимог та їх обґрунтування, незгода позивача з оскаржуваним рішенням відповідача, як і у справі №500/3752/21, серед іншого, ґрунтується на тому, що орган місцевого самоврядування діяв у спірних правовідносинах всупереч інтересів територіальної громади області та суттєво порушив права їх мешканців; не дотримався процедури прийняття рішення під час голосування; вийшов за межі повноважень наданих йому законом; всупереч законодавчих приписів не отримав відповідного погодження на вчинення оскаржуваної дії від уповноважених органів влади та трудового колективу Академії. Зазначене вказує про наявність не лише приватного , а й публічного інтересу у спірних правовідносинах.
На переконання суду, однакове розуміння правильності визначення розмежування судової юрисдикції сприятиме розумній передбачуваності судових рішень, забезпечить реалізацію на практиці принципу правової визначеності, як для учасників спору так і для судів та єдиному підходу у вирішенні правової проблеми визначення предметної юрисдикції у спорах органами місцевого самоврядування та юридичними особами, котрі ними були створені.
Таким чином, правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Враховуючи викладене та зважаючи на предмет і підстави позову, фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №921/228/23 до перегляду судового рішення в справі №500/3752/21 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 227, 229, 234, 235 ГПК України, суд
Провадження у справі №921/228/23 зупинити до перегляду судового рішення в справі №500/3752/21 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України. Повний текст ухвали підписано 14.08.2023.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко