ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. Справа№ 927/223/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Шаптали Є.Ю.

без повідомлення учасників справи

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023

у справі № 927/223/23 (суддя Шморгун В.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до Фізичної особи-підприємця Дана Івана Нуцовича

про стягнення 155 592,42 грн

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до суду з позовом до Фізичної особи підприємця Дана Івана Нуцовича про стягнення 155592,42 грн, з яких 142000,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом та 13592,42 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 011/27868/601269 від 18.07.2019 в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 142000,00 грн за дозволеним овердрафтом та у розмірі 13592,42 грн за недозволеним овердрафтом.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» 11.04.2023 (згідно поштового трекера на конверті) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023 у справі № 927/223/23 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №927/223/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/223/23. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023 у справі №927/223/23.

Матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

03.05.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023 у справі № 927/223/23. Справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 18 серпня 2023 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, частиною 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Колегією суддів враховано, що ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, справа №927/223/23 призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

08.07.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та Даном Іваном Нуцовичем була укладена угода №СМDРЕ-530207 року (далі - Угода), відповідно до умов якої Сторони погодили, що з підписанням Угоди Дан І. Н. приймає публічну пропозицію Банку про надання Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами.

Відповідно до п.1.1. угоди договір банківського обслуговування (договір) - ця Угода разом з Публічною пропозицією, Правилами, Тарифами, Заявами, всіма додатками та додатковими договорами/угодами до них. Будь-яке посилання на Договір банківського обслуговування (Договір) означає посилання на цю Угоду, Правила, Тарифи, Заяви, зміни, додатки та додаткові договори / угоди до них.

Згідно з п. 1.2 Угоди заява це підписаний Банком та Клієнтом правочин за формою Банку, яким ініціюються та визначаються особливості та додаткові умови надання окремих послуг. Заява є невід`ємною частиною договору з моменту її підписання Банком та Клієнтом.

Відповідно до п. 1.7 Угоди тарифи це всі та окремо затверджені Банком тарифи, що розміщені на сайті Банку та визначають перелік Послуг та розмір комісійних винагород (плати) за ними, а також розмір процентів, що сплачується Банком за користування коштами на рахунках. Зокрема, до складу Тарифів входять Тарифи на послуги, що надаються в рамках Пакетів послуг Клієнта малого та мікробізнесу, Тарифи на ведення та обслуговування Вкладних рахунків Клієнтів малого та мікробізнесу, Тарифи на додаткові послуги Клієнтам малого та мікробізнесу, Тарифи на послуги Еквайрингу.

Підписанням цієї Угоди відповідач прийняв публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Підписанням Угоди сторони безумовно визнають, що Публічна пропозиція, Угода, Правила, Тарифи, Заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин Сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання Сторонами Угоди та скріплення печатками Банку і Клієнта (за наявності) (п.2 Угоди).

Згідно з п. 4 Угоди за надання послуг клієнт сплачує банку плату, розмір якої визначається згідно з тарифами. Банк самостійно встановлює тарифи. Діючі тарифи банку офіційно оприлюднюються на сайті банку та розміщуються у відділеннях банку.

Один раз на місяць банк вносить зміни до правил (в тому числі шляхом викладення в новій редакції), вносить зміни до діючих тарифів, які змінюють умови обслуговування клієнта, в тому числі шляхом встановлення/затвердження нових тарифів та оприлюднює їх першого числа кожного календарного місяця на сайті банку та у відділеннях банку. Змінені правила, змінені тарифи набирають чинності у відносинах сторін із зазначеної в них дати, але не раніше тридцяти календарних днів з дати їх оприлюднення на сайті банку. У разі відсутності змін до правил, відсутності нових тарифів або змін до них, на сайті банку першого числа кожного календарного місяця оприлюднюється відповідна інформація (п. 5 Угоди).

Відповідно до п.7 Угоди підписанням угоди клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з правилами та тарифами, що є чинними на дату підписання угоди. В подальшому клієнт зобов`язаний перед отриманням послуг ознайомитись з чинною редакцією правил та діючими на відповідний момент тарифами, а також першого числа кожного місяця ознайомлюватись з новими правилами та тарифами (або з інформацією про їхню відсутність), які до набрання ними чинності оприлюднюються банком згідно з пунктами 5, 6 угоди. Звернення клієнта до банку для отримання послуг або вчинення клієнтом фактичних дій, спрямованих на отримання послуг, свідчить про згоду клієнта з чинною редакцією правил та діючими тарифами.

Відповідно до п. 24.2 Угоди договір може бути розірвано за ініціативою банку, у тому числі з одночасним закриттям рахунку/рахунків, за наявності однієї з таких обставин, зокрема, порушення клієнтом своїх зобов`язань перед банком за договором чи іншими договорами. У випадку розірвання договору за ініціативою банку, банк припиняє надання послуг за договором з дати направлення повідомлення клієнту (або в інший строк, передбачений повідомленням).

16.07.2019 фізична особа-підприємець Дан І. Н. звернувся до банку позивача із заявою на відкриття карткового рахунку та отримання кредиту в рамках продукту кредитна картка для підприємців до Договору банківського обслуговування, укладеного підписанням Угоди №3121132 від 08.07.2019, де в графі Інформація щодо кредитного ліміту підтвердив намір отримати кредит, зазначивши суму кредитування - 120 000,00 грн.

16.07.2019 фізична особа-підприємець Дан І. Н. подав банку позивача заяву про надання попереднього рішення щодо кредитування.

18.07.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та Фізичною особою - підприємцем Даном І. Н. (далі - Клієнт) укладено Заяву про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/27868/601269 до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Угоди №3121132 від 18.07.2019) (далі Договір № 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору №1 з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на Картковому рахунку №25 НОМЕР_2 МФО 322904 (далі - КР) надати Клієнту в межах Поточного Ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом Договірного списання Банком коштів Кредиту з КР у випадках, визначених Договором. Метою Кредиту є фінансування господарської (підприємницької) діяльності Клієнта, та сплата Клієнтом страхового платежу згідно пункту 6 цієї Заяви у зв`язку із чим до відносин Сторін не застосовується Закон України «Про споживне кредитування».

У пункті 1.2 Договору №1 сторони узгодили, що максимальний ліміт Кредиту складає 250000,00 грн (далі - Максимальний Ліміт), в межах якого встановлюється поточний ліміт Кредиту (далі - Поточний ліміт).

Розмір Поточного ліміту на дату підписання Заяви становить 120000,00 грн (п. 1.3 Договору № 1).

Відповідно до п. 1.4 Договору №1 строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк кредиту становить 24 місяці, що починається з наступного робочого дня, що слідує за датою підписання Заяви (далі Дата початку кредитування) та закінчується р. (далі - Дата закінчення строку користування кредиту).

Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована, 29,9% річних. Проценти за користування Недозволеним овердрафтом - процента ставка фіксована, 49% річних (п. 1.5, 1.6 Договору №1).

Згідно з п.2.2. Договору №1 поточний ліміт встановлюється банком щомісяця та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений. Перший період починається з визначеної заявою дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день цього ж місяця. Останній період починається з першого дня останнього календарного місяця визначеного заявою строку користування кредитом та закінчується у визначену заявою дату закінчення строку користування кредитом. Всі інші періоди щомісяця починаються з першого числа календарного місяця та завершуються в останній календарний день місяця. У разі приймання банком рішення про підвищення поточного ліміту банк має право встановити інші дати початку та закінчення періоду, повідомивши клієнта про підвищення поточного ліміту та строк його дії шляхом направлення клієнту відповідного смс-повідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні заяви або інший номер телефону, що наданий клієнтом в процесі обслуговування не пізніше, ніж на наступний робочий день з дати таких змін. Клієнт має право протягом семи календарних днів відмовитись від підвищення поточного ліміту, зателефонувавши до інформаційного центру банку. Якщо фактична заборгованість за кредитом перевищує встановлений поточний ліміт, клієнт зобов`язаний до початку періоду, на який встановлюється поточний ліміт, зменшити заборгованість за кредитом до вказаного у смс-повідомленні поточного ліміту.

Відповідно до п. 4.1 Договору №1 проценти нараховуються та сплачуються клієнтом в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 п. 2.5 статті 2 Розділу 8 Правил, за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період.

Клієнт зобов`язаний до 10 числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплатити банку обов`язковий платіж в розмірі 15 відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше фіксованої суми, встановленої тарифами банка або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Заборгованість за недозволеним овердрафтом та сума прострочених грошових зобов`язань клієнта за договором мають бути сплачені клієнтом в повному обсязі негайно.

Згідно із п. 4.4 Договору №1 черговість погашення заборгованості за кредитом визначається підпунктом 2.5.10 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил. У разі виникнення у процесі обслуговування та отримання клієнтом послуг банку будь-якої заборгованості клієнта перед банком, банк має право самостійно змінювати черговість погашення заборгованості клієнта за кредитом.

За умовами п. 6.1, 6.2 Договору №1 клієнт призначає банк Вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя (укладеним між Клієнтом та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» підписанням заяви на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1703 від 01.07.2019).

Клієнт надає Банку право кожного місяця, протягом перших десяти робочих днів поточного місяця (який є поточним періодом страхування) здійснювати Договірне списання коштів з КР в сумі страхової премії (платежу) , що розраховується в порядку, визначеному Договором добровільного страхування життя, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом в рамках встановленого Поточного ліміту, а за його відсутності/недостатності за рахунок Недозволеного овердрафту. Банк має право на власний розсуд не здійснювати договірне списання коштів в сумі страхового платежу з КР за наявності двох умов: 1) наявність простроченої заборгованості клієнта за кредитом строком тридцять та більше календарних днів станом на перше число місяця, що відповідає даному періоду страхування; та 2) якщо за КР клієнта наявний недозволений овердрафт або списання коштів в сумі страхового платежу призведе до виникнення недозволеного овердрафту.

Згідно з п. 8.1 Договору №1 додатково до визначеної розділом 9 Правил відповідальності клієнта, клієнт зобов`язаний на вимогу банку сплатити останньому:

-за кожний випадок прострочення виконання, передбачених заявою грошових зобов`язань, - штраф у розмірі визначеному підпунктом 1.14.1 пункту 1.14 статті 1 розділу 9 Правил, окрім випадків невиконання грошових зобов`язань, пов`язаних з накладенням арешту на грошові кошти, що обліковуються на КР (п. 8.1.1 Договору №1);

-за невиконання або неналежне виконання клієнтом зобов`язань, визначених п. 1.8 Заяви штраф у розмірі визначеному підпунктом 1.14.2 пункту 1.14 статті 1 розділу 9 Правил за кожне таке порушення (п.8.1.2. Договору №1).

Інші умови надання Банком Кредиту, зокрема порядок нарахування Банком Процентів, умови виникнення та погашення недозволеного овердрафту, черговість погашення заборгованості за Кредитом регламентується Правилами (пункт 9.1 Договору №1).

Згідно з п. 9.4 Договору №1 належним доказом того, що клієнт повідомлений банком про обставини, передбачені п. 2.2, 3.1, 5.2 Заяви є запис в електронному реєстрі банку про здійснення з клієнтом комунікацій (із зазначенням в реєстрі реєстраційного номеру облікової картки платника податків клієнта, дати направлення клієнту sms-повідомлення).

Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою поширюються положення Договору, Правил, в тому числі розділу 8 Правил (п. 10 Договору №1).

16.08.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк), та Фізичною особою - підприємцем Даном І. Н. (далі - Клієнт) укладено Заяву про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/27868/601269/1 до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням заяви про приєднання/Угоди СМDРЕ-530207 від 08.07.2019) (далі - Договір №2).

Відповідно до п. 1.1 Договору №2 з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (далі - дата початку кредитування) Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на Картковому рахунку № НОМЕР_1 /НОМЕР_2 (далі - КР) надати Клієнту в межах поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом Договірного списання Банком коштів Кредиту з КР у випадках, визначених Договором. Метою Кредиту є фінансування господарської (підприємницької) діяльності Клієнта, та сплата Клієнтом страхового платежу згідно пункту 6 цієї Заяви у зв`язку із чим до відносин Сторін не застосовується Закон України «Про споживне кредитування».

Згідно п. 1.2, 1.3 договору №2 сторони узгодили, що максимальний ліміт Кредиту складає 300 000,00 грн (далі - Максимальний Ліміт), в межах якого встановлюється поточний ліміт Кредиту (далі - Поточний ліміт). Розмір Поточного ліміту на дату підписання Заяви становить 120000,00 грн та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п. 2.1 Заяви.

Строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк кредиту становить 24 місяці, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування) (п.1.4. Договору №2).

Пункти 1.5, 1.6 Договору №2 аналогічні умовам вказаних пунктів Договору №1.

Відповідно до п. 1.8 Договору №2 клієнт зобов`язаний забезпечити щомісячне надходження коштів на відкриті в банку поточні рахунки клієнта в розмірі не менше 5 % від поточного ліміту, що діяв у відповідному місяці, та підтримувати зазначений показник до повного виконання клієнтом зобов`язань за кредитом. При цьому, при визначенні обсягу безготівкових надходжень на всі відкриті в банку поточні рахунки клієнта не враховуються: кредитні кошти; кошти, отримані за рахунок надання/повернення фінансової допомоги; кошти, перераховані з вкладних рахунків клієнта в банку або інших банках; кошти, що надійшли на КР. Протягом трьох місяців від дати підписання заяви, штраф, передбачений підпунктом 8.1.2 пункту 8.1 Заяви та інші наслідки невиконання цього зобов`язання не застосовуються.

Згідно із п. 2.1 Договору №2 на дату підписання заяви поточний ліміт становить 120000,00 грн. Датою початку кредитування є 18.07.2019. Банк повідомляє клієнта про розмір поточного ліміту в наступному періоді шляхом направлення клієнту sms-повідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні заяви або інший номер телефону, що наданий клієнтом в процесі обслуговування (далі - sms-повідомлення), згідно порядку, передбаченому підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 розділу 8 Правил.

Зобов`язання банку щодо видачі кредиту є відкличними. Банк в будь-який момент має безумовне право встановити обмеження на видаткові операції клієнта в розмірі поточного ліміту (тимчасове блокування поточного ліміту) або встановити поточний ліміт в розмірі нуль гривень (скасування лімітів), в порядку та на умовах, передбачених п. 2.4 статті 2 розділу 8 Правил (п. 2.2 Договору №2).

Відповідно до п. 4.1 Договору №2 проценти нараховуються та сплачуються Клієнтом в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил.

Згідно з п. 4.2 Договору №2 в порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5-2.5.6 п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил Клієнт зобов`язується сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування Кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед Банком, але не менше фіксованої суми, встановленої Тарифами Банка на ведення та обслуговування Карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування, або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом, в т. ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5 2.5.12 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день подовженого строку користування кредитом.

Відповідно до п. 4.3 Договору №2 у визначений підпунктом 2.5.5 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил строк клієнт має забезпечити наявність коштів на КР або на рахунку, визначеному у п. 1.7 Заяви, а у випадку його відсутності/закриття на будь-яких інших рахунках клієнта в банку (в тому числі на рахунках клієнта як фізичної особи), для подальшого здійснення банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими п. 9 Угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за недозволеним овердрафтом здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному п. 9 Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене клієнтом будь-яким іншим шляхом, погодженим банком.

За умовами п. 6.1 Договору №2 Клієнт призначає Банк Вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя (укладеним між Клієнтом та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» підписанням Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя №РБ1706 від 12.06.2020).

Клієнт надає банку право кожного місяця, протягом перших десяти робочих днів поточного місяця (який є поточним періодом страхування) здійснювати Договірне списання коштів з КР в сумі страхової премії (платежу) , що розраховується в порядку, визначеному Договором добровільного страхування життя, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом в рамках встановленого Поточного ліміту, а за його відсутності/недостатності за рахунок Недозволеного овердрафту. Банк має право на власний розсуд не здійснювати договірне списання коштів в сумі страхового платежу з КР за наявності двох умов: 1) наявність простроченої заборгованості клієнта за кредитом строком тридцять та більше календарних днів станом на перше число місяця, що відповідає даному періоду страхування; та 2) якщо за КР клієнта наявний недозволений овердрафт або списання коштів в сумі страхового платежу призведе до виникнення недозволеного овердрафту.

Умови п. 8.1, 9.1, 9.4 Договору №2 аналогічні умовам пунктів Договору №1.

Пунктом 9.7 Договору № 1 сторони дійшли згоди, що ця заява є новою редакцією Заяви про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/27868/601269 від 18.07.2019. Розрахунково-касове обслуговування КР та надання клієнту кредиту здійснюється банком з застосуванням умов договору на умовах, передбачених тарифами на ведення та обслуговування КР, до яких встановлений ліміт кредитування згідно тарифної моделі «Кредитна картка для підприємців 2.0».

Умови п. 10 Договору №2 аналогічні умовам пункту 10 Договору №1.

Як стверджує Позивач, він надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, на підтвердження чого надано банківську виписку про рух коштів на рахунку за період з 18.07.2019 по 25.11.2022).

Згідно з наданою банківською випискою про рух коштів відповідачу нараховані відсотки за користування дозволеним та недозволеним овердрафтами та штраф, а також здійснені страхові платежі та відповідачем проведено зняття готівки та готівкові поповнення.

Банк направив на адресу відповідача вимогу вих. №114/5-К-269182 від 28.11.2022 про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, у якій вимагав протягом не більше ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги здійснити погашення Кредиту у повному обсязі в сумі 155592,42 грн. у зв`язку порушенням сплати обов`язкового щомісячного внеску в сумі 39932,54 грн.

Водночас у розрахунку заборгованості по картковому кредиту відповідача зазначені деталі операцій за період з 26.07.2019 по 25.11.2022, а саме: зняття готівки у розмірі 495700,00 грн; комісія за зняття готівки 16610,00 грн; безготівкові платежі 65789,24 грн; страховий платіж 20234,09 грн; нараховані відсотки за дозволеним овердрафтом 111367,31 грн; нараховані відсотки за недозволеним овердрафтом 1176,52 грн; штраф/пеня за несвоєчасне погашення 100,00 грн; зменшення заборгованості 555384,74 грн.

Як стверджує позивач усього заборгованість відповідача за Договором становить 155592,42 грн., з яких: 142000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом та 13592,42 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом. В загальну суму простроченої заборгованості входить і обов`язковий щомісячний платіж в сумі 39932,54 грн.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 14.8 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Вказані норми не встановлюють обов`язкового підписання всіх складових документів, які складають один цілий договір, а узгодження приєднання до них з боку сторони, яка не приймає участь у їх розробці та лише приєднується до них, може відбуватись у будь-якій формі, зокрема, підписанням типового бланку або типової анкети-заяви.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Місцевий господарський суд вірно зазначив, що укладені між сторонами кредитні договори №1 та №2 за своєю правовою природою є договором приєднання та складаються із вищевказаних Угоди, Заяв та Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Свої позовні вимоги, як і вимогу сплати заборгованості в претензії, позивач обґрунтовує порушенням умов договору, а саме несплатою відповідачем обов`язкового щомісячного внеску в сумі 39932,54 грн.

Внаслідок несплати відповідачем грошових коштів в сумі 39932,54 грн. позивач вимагає повернути всю суму заборгованості, яка станом на 25.11.2022 за дозволеним овердрафтом становить 142000,00 грн та недозволеним овердрафтом 13592,42 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по картковому кредиту відповідача, який наданий позивачем разом з позовною заявою, зазначені наступні деталі операцій за період з 26.07.2019 по 25.11.2022: зняття готівки у розмірі 495700,00 грн; комісія за зняття готівки 16610,00 грн; безготівкові платежі 65789,24 грн; страховий платіж 20234,09 грн; нараховані відсотки за дозволеним овердрафтом 111367,31 грн; нараховані відсотки за недозволеним овердрафтом 1176,52 грн; штраф/пеня за несвоєчасне погашення 100,00 грн; зменшення заборгованості 555384,74 грн; усього заборгованість відповідача за Договором становить 155592,42 грн, з яких: 142000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом та 13592,42 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом.

Умови щодо щомісячного платежу визначені п.4.2. Договору №2, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5-2.5.6 п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил, клієнт зобов`язаний сплачувати Банку щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед Банком, але не менше фіксованої суми, встановленої Тарифами Банка на ведення та обслуговування Карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування, або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму.

Також, п. 1.8 Договору №2 передбачено, що клієнт зобов`язаний забезпечити щомісячне надходження коштів на відкриті в банку поточні рахунки клієнта в розмірі не менше 5 % від поточного ліміту, що діяв у відповідному місяці, та підтримувати зазначений показник до повного виконання клієнтом зобов`язань за кредитом.

Отже, сторонами визначено забезпечення відповідачем щомісячного надходження коштів в розмірі не менше 5% від поточного ліміту на відкриті в банку поточні рахунки клієнта, а не тільки на картковий рахунок № НОМЕР_1 /НОМЕР_2, який вказано у п. 1.1 Договору №2, від поточного ліміту.

Як вбачається з умов п. 1.2-1.4, 2.1 Договору №2 поточний ліміт встановлюється на певний період (частину строку кредитування), може бути змінений в порядку та на умовах, визначених Договором і його розмір встановлюється банком шляхом направлення клієнту sms-повідомлення на номер телефону.

Однак, як вірно зазначив місцевий господарський суд, належних доказів визначення розміру такого періоду, розміру поточного ліміту у відповідному періоді позивачем суду не надано.

Доказів належного повідомлення відповідача про встановлений розмір поточного ліміту в наступному періоді в розмірі 142000,00 грн., у порядку п.2.1 Договору №2 та п.9.4 Договору №1 та №2 або п.27 угоди №CMDPE-530207 від 08.07.2019, позивачем суду також не надано.

Крім того, суми простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску, вказані в розрахунку заборгованості за відповідний місяць не відповідають розміру 5% від поточного ліміту.

Умови порядку погашення заборгованості за кредитом визначені пунктом 4 Договорів №1, №2, згідно з якими порядок та умови погашення заборгованості за кредитом, в т. ч. Недозволеного овердрафту визначаються пунктами 2.5.5 2.5.12 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за недозволеним овердрафтом здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному п. 9 Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене клієнтом будь-яким іншим шляхом, погодженим банком.

Позивач, разом з позовною заявою подав до суду Витяг з Правил банківського обслуговування клієнтів малого та мікробізнесу фізичних осіб підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність в АТ «Раффайзен банк Аваль» (Розділ 8 Надання кредитів).

Водночас, вказані Правила, подані в редакції, яка набула чинності з 01.03.2021. Як вбачається з вказаного витягу, правила розміщені на сайті банку: https://www.aval.ua/, та разом з Заявою про приєднання складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до Правил банківського обслуговування клієнтів малого та мікробізнесу фізичних осіб підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність в АТ «Раффайзен банк Аваль» (Розділ 8 Надання кредитів), в редакції від 01.03.2021, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, ними визначені, в тому числі, порядок нарахування та сплати процентів, щомісячного платежу, визначено строк для забезпечення наявності коштів на рахунку, порядок та умови нарахування процентів по недозволеному овердрафту, черговість погашення заборгованості, в т.ч недозволеного овердрафту, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено зміну умов кредитування на умови оплата частинами для підприємців та інші положення.

Проте, відповідно до п. 5 Угоди №CMDPE-530207 від 08.07.2019, один раз на місяць банк вносить зміни до правил (в тому числі шляхом викладення в новій редакції), вносить зміни до діючих тарифів, які змінюють умови обслуговування клієнта, в тому числі шляхом встановлення/затвердження нових тарифів та оприлюднює їх першого числа кожного календарного місяця на сайті банку та у відділеннях банку. Змінені правила, змінені тарифи набирають чинності у відносинах сторін із зазначеної в них дати, але не раніше тридцяти календарних днів з дати їх оприлюднення на сайті банку. У разі відсутності змін до правил, відсутності нових тарифів або змін до них, на сайті банку першого числа кожного календарного місяця оприлюднюється відповідна інформація

Проте, позивачем не надано доказів внесення змін до Правил або ж відсутності таких на дату підписання заяви про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/27868/601269/1 від 16.08.2021, як і не надано таких доказів за весь період взаємовідносин сторін.

А тому колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір кредитування, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за дозволеним та недозволеним овердрафтом, порядку черговості погашення заборгованості за кредитом.

Також місцевий суд дійшов вірного висновку, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінювалися самим банком в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18.07.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07.02.2023).

Колегія суддів також погоджується з тим, що позивачем також не надано суду належних доказів на підтвердження Тарифів банку на ведення та обслуговування карткових рахунків, оскільки як вже зазначалось вище вони могли змінюватись банком один раз на місяць, проте позивачем не надані до матеріалів справи докази їх зміни або відсутності відповідних змін.

Колегія суддів погоджується, що неможливо визначити розмір заборгованості відповідача зі сплати штрафів та її наявності взагалі, а також комісії банку за обслуговування відповідача, виходячи з наступного.

Пунктом 8 Договорів передбачено відповідальність за кожний випадок прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачених заявою штраф у розмірі, визначеному п. 1.14.1 пункту 1.14 статті 1 Розділу 9 (п. 8.1 Договорів); за невиконання або неналежне виконання клієнтом зобов`язань, визначених пунктом 1.8 заяви штраф у розмірі, визначеному п. 1.14.2 пункту 1.14 статті 1 Розділу 9 за кожне таке порушення (п. 8.2 Договорів).

Однак доказів щодо визначення розміру відповідальності у вигляді штрафу за Правилами банківського обслуговування, які б містили зазначені вище положення та з якими відповідач був ознайомлений під час укладення кредитного договору позивачем також суду не надано, як і не надано суду тарифів банку на підтвердження розміру комісії за зняття готівки, яка сплачена відповідачем та відображена позивачем в розрахунку заборгованості.

Місцевий суд вірно звернув увагу, що умовами договору передбачено право банку кожного місяця здійснювати договірне списання коштів в сумі страхової премії з КР відповідача на підставі Договору добровільного страхування життя, укладеного між відповідачем та страховиком, проте позивачем не надано належних доказів як щодо розміру страхового платежу, так і самого договору, на підставі якого такі платежі розраховуються.

За змістом ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Скаржник вважав, що суд проігнорував надані позивачем докази, а також той факт, що відповідач не направив на адресу позивача заперечення щодо правил банківського обслуговування, тарифів тощо, а тому погодився з ними, чим порушив вимоги ст. 73, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів відхиляє ці доводи скаржника з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Колегія суддів також зазначає, що у п. п. 1-3 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

17.10.2019 набув чинності Закон від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема змінено назву ст. 79 ГПК з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів», викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК).

Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач не спростував тверджень позивача про зворотнє, не надав доказів, які суд міг би оцінити.

Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника, що висновок суду, як і саме судове рішення, не може ґрунтуватися на поясненнях однієї зі сторін, особливо враховуючи, що обставина, про яку сторона стверджує, в силу вимог Господарського процесуального кодексу України підлягає доказуванню тією стороною яка про неї стверджує.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем умов кредитування по спірному Договору.

Таким чином, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023 у справі №927/223/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023 у справі №927/223/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

4. Матеріали справи № 927/223/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Є.Ю. Шаптала