ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" серпня 2023 р. Cправа № 902/780/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" (вул. М. Довнар-Запольського, буд. 5, оф. 220, м. Київ, 04116)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРЛАЙФ" (вул. Дзержинського, буд. 23, м. Калинівка, Вінницька обл., 22400)

про стягнення 108 163,96 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРЛАЙФ" про стягнення 108 163,96 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу №КВ-853 від 29.10.2020.

Ухвалою суду від 14.06.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/780/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала направлена сторонам на електронні адреси зазначені у позовній заяві, крім того відповідачу засобами поштового зв`язку.

Щодо повідомлення відповідача суд зазначає наступне.

Ухвала суду, направлена на адресу відповідача зазначену у Витязі з ЄДРЮО ФОП ГФ: вул. Дзержинського, буд. 23, м. Калинівка, Вінницька обл., 22400. Конверт з ухвалою повернуто до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Листом Міністерства юстиції України від 06.08.2014 р. № 404-0-2-14/8.1 «Щодо визначення терміну "місцезнаходження юридичної особи"» повідомлено, що згідно зі статтею 17 Закону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР) щодо юридичної особи мають міститися відомості, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до частини першої вищезазначеної статті Закону відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору. Форми реєстраційних карток, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 14 січня 2011 року № 3178/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2011 року за № 1207/19945, містять поля для зазначення відомостей про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до статті 1 Закону місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Водночас статтею 93 Цивільного кодексу України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Слід враховувати, що норми чинного законодавства оперують поняттями "місцезнаходження юридичної особи" і не містять визначень щодо "фактичної" чи "юридичної" адреси юридичної особи. Законом України від 3 березня 2005 року № 2452 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до статті 88 Цивільного кодексу України, частин другої та четвертої статті 57 Господарського кодексу України, які передбачають виключення відомостей про місцезнаходження юридичної особи із переліку відомостей, що мають обов`язково міститися в установчих документах юридичної особи. При цьому частиною першою статті 88 Цивільного кодексу України передбачено, що у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Вимоги до змісту статуту господарського товариства встановлені статтею 4 Закону України "Про господарські товариства", відповідно до положень якої відомості про місцезнаходження товариства мають міститися в установчих документах. Водночас частиною третьою статті 8 Закону встановлено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 27 Закону однією з підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, які застосовуються і при державній реєстрації змін до установчих документів, є, зокрема, невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону.

Ураховуючи вищевикладене, у разі відсутності в установчих документах товариства відомостей про його місцезнаходження державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації юридичної особи (змін до установчих документів) на підставі невідповідності установчих документів вимогам частини третьої статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до ч.3,7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" (позивач, в договорі Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРЛАЙФ" (відповідач, в договорі Лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № КВ-853.

Предмет лізингу - автомобіль SUBARU OUTBACK, 2457 см.куб/бензин/АКПП, VIN - код 4S4BRBLC7C3291515, тип кузову Універсал-В, колір Червоний, рік випуску 2012, вартість предмета лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату підписання Договору 253 824,58 грн. Вартість Предмету лізингу може змінюватися (корегуватися) до підписання Акту прийому-передачі в наслідок зміни вартості Постачальником, в тому числі в разі збільшення ціни виробником, митних зборів, курсів валют. Лізингоодержувач підтверджує, що отримує в користування бувший у експлуатації Предмет лізингу (не новий), який був ним ретельно оглянутий, є придатний до використання за цільовим призначенням, претензій щодо технічного стану та якісних характеристик до даного Предмету лізингу не має. У разі відсутності гарантій на такий Предмет лізингу, Лізингоодержувач гарантує, що зобов`язується виконувати всі ремонтні роботи за власні кошти (п. 3.1. - 3.3).

Строк лізингу - 36 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі (п. 5. Договору).

Пунктом 8.1. Договору визначено загальну суму лізингових платежів - 518 455,48 грн на дату укладання Договору і може змінюватися відповідно до умов Договору, включаючи Загальні умови - додаток №1 Договору.

В пункті 9 Договору зазначено графік платежів з зазначенням дати платежу, суми що відшкодовує вартість предмета лізингу та винагороди лізингодавця та загальна сума платежу.

Термін дії договору - до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором (п.10 Договору).

Додаток №1 до Договору - Загальні умови договору фінансового лізингу, є невід`ємною частиною даного Договору. Своїм підписом в цьому документі Лізингоодержувач підтверджує, що він належним чином ознайомлений та погоджується з умовами Договору фінансового лізингу (включаючи Загальні умови) щодо порядку та розміру сплата лізингових та інших платежів, що можуть змінюватися відповідно до Договору, щодо відповідальності та розміру штрафних санкцій, щодо зміни, припинення Договору, порядку та суми дострокового викупу Предмета лізингу тощо. Лізингоодержувач підтверджує, що йому зрозумілі наслідки укладення цього Договору (включаючи Загальні умови) та зобов`язується дотримуватися усіх його умов. Своїм підписом в цьому документі Лізингоодержувач підтверджує факт отримання Договору фінансового лізингу, в тому числі Додатку №1 в дату його укладення (п. 12. та 13. Договору).

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб.

До Договору між сторонами підписано Додаток №1 «загальні умови договору фінансового лізингу».

Відповідно до загальних умов договору фінансового лізингу (далі Умови) Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння за користування з правом викупу Транспортний засіб (далі - «Предмет лізингу»), найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові га інші платежі відповідно до умов Договору (п. 1.1. Умов).

Всі платежі за користування Предметом лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до Графіка платежів. Лізингоодержувач зобов`язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставлення рахунків Лізингодавцем. У разі необхідності рахунки на оплату можуть надаватися Лізингодавцем на е-шаіі Лізингоодержувача чи через інші інформаційні носії. Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати на користь Лізингодавця Лізингові платежі відповідно до графіку внесення лізингових платежів (п. 2.1. Умов).

Лізингоодержувач зобов`язаний прийняти Предмет лізингу від Лізингодавця протягом 1 (одного) робочого дня з моменту отримання від Лізингодавця повідомлення про готовність Предмета лізингу до передачі, яке може бути відправлене по електронній пошті або через інші інформаційні носії, шляхом підписання Сторонами Акту прийому- передачі Предмета лізингу, одночасно з яким передаються реєстраційні і технічні документи. Лізингоодержувач не може відмовитися від прийняття Предмета лізингу, який відповідає технічним характеристикам, викладеним у Договорі. Приймання Лізингоодержувачем Предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання Акту приймання- передачі, що підтверджує справність та належний стан Предмета лізингу і відповідність Предмета лізингу техніко- економічним показникам, встановлених Лізингоодержувачем та Загальним умовам Договору фінансового лізингу, а також містить перелік переданої Лізингоодержувачу документації, пов`язаної з Транспортним засобом. При цьому Сторони погодили, що один взаємозамінний комплект ключів від Предмета лізингу залишається у Лізингодавця протягом всього терміну лізингу. З моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі Предмета лізингу до Лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням Предметом лізингу (в тому числі, але не обмежуючись, відповідальність за збереження, ризик випадкового знищення, втрати або випадкового пошкодження Предмета лізингу, ризик допущення помилки при експлуатації). Лізингоодержувач несе повну цивільно-правову відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує в повному обсязі збитки третім особам, заподіяні внаслідок експлуатації Предмета лізингу, в частині, не передбаченій договором(-ами) страхування. Лізингоодержувач покриває всі витрати (включаючи штрафні санкції), пов`язані з використанням Предмета лізингу, відповідно до чинного законодавства, в т.ч. пов`язані з використанням Предмета лізингу як таксі чи для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Всі претензії та/або вимоги щодо якості та комплектності, безоплатного усунення будь-яких несправностей та дефектів, сервісного та гарантійного обслуговування (у разі їх наявності) Предмета лізингу, Лізингоодержувач пред`являє безпосередньо Продавцю згідно з положеннями Договору купівлі-продажу/поставки/комісії Предмета лізингу (п. 3.2. - 3.4. Умов).

Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати та вилучити Предмет лізингу у наступних випадках: Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж ( частково або повністю) та /або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 (тридцяти) днів з дня настання строку платежу; Лізингоодержувач порушує умови Договору, зокрема п.п.4.1.-4.9. Загальних умов договору, а також умови договорів страхування Предмета лізингу; Вартість предмета лізингу в результаті діяльності чи бездіяльності Лізингоодержувача стала меншою, ніж сума непогашених лізингових платежів за цим Договором; Лізенгоодержувач протягом терміну дії даного Договору порушує умови будь-яких інших договорів, укладених між Сторонами, як пов`язаних, так і непов`язаних з цим Договором, та/або у випадку порушення умов будь-яких договорів, що укладені Лізенгодавцем з будь-якими особами, пов`язаними з Лізингоодержувачем; У випадку смерті фізичної особи Лізингоодержувача або прийнятого рішення про арешт чи конфіскацію Предмета лізингу. У разі виникнення будь-якої з підстав, передбачених п. 8.2. цих Загальних умов договору, Лізингодавець направляє Лізингоодержувачу повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення або достроково викупите Предмет лізингу, сплативши Лізингодавцю суму викупу, згідно до п. 7.3. Загальних умов договору (п. 8.2. та 8.3. Умов).

Згідно із п.8.4. Умов, у разі якщо протягом 10 календарних днів з дати направлення відповідного повідомлення, з метою досудового врегулювання, Лізенгоодержувач не усуне визначені в повідомленні порушення або не викупить Об`єкт лізингу, Лізингодавець направляє на адресу Лізингоотримувача, вказану в Договорі, цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і повернення Об`єкта лізингу із зазначенням дати розірвання Договору та дати і місця повернення Об`єкта лізингу Лізингодавцю. Лізингоодержувач або законний представник, зобов`язаний за свій кошт протягом терміну, передбаченого в повідомленні, повернути Об`єкт лізингу Лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні.

Вилучення Предмета лізингу, припинення (відмова від Договору) не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з Договором. Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови Лізингодавця від Договору (розірвання Договору) Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Лізингодавцю всі належні до сплати та несплачені лізингові платежі згідно з Графіком платежів, витрати, понесені Лізингодавцем у зв`язку з виконанням Договору (у тому числі у зв`язку з вилученням та подальшою реалізацією Предмета лізингу, транспортуванням, зберіганням, витрати на здійснення виконавчого напису нотаріуса, судові витрати, витрати у зв`язку з оплатою юридичних послуг, витрати, пов`язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги, пов`язані з вилученням Предмета лізингу, тощо), а також передбачені Договором або чинним законодавством України штрафні санкції. При цьому, всі лізингові платежі, сплачені Лізингоодержувачем за Договором фінансового лізингу до дати відмови (розірвання) від Договору, не підлягають поверненню Лізингоодержувачу та є платою за користування Предметом лізингу (п.8.12. Умов).

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування Лізингоодержувачу предмет лізингу на підставі підписаного 30.10.2020р. Сторонами акту прийому-передачі майна та свідоцтва про державну реєстрацію предмету лізингу.

Відповідно до п.9 Договору лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 29 числа кожного місяця (наприклад 29.11.2020р.; 29.12.2020р. і т.д. останній платіж 29.10.2023) в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів.

Як зазначено позивачем в позовній заяві всупереч прийнятих обов`язків, відповідач зобов`язання за Договором лізингу щодо сплати лізингових платежів виконував не вчасно та не в повному обсязі.

07.04.2023 р. ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» засобом поштового зв`язку направило Відповідачу повідомлення про усунення порушення за Договором фінансового лізингу щодо погашення несплаченої заборгованості у розмірі 203 455,13 грн, в якій крім іншого зазначив, що за окремим запитом відповідача у строк до 17.04.2023 може здійснити розрахунок суми дострокового викупу майна та завершити правовідносини фінансового лізингу, або у строк до 23 год. 59 хв. 18.04.2023 р. самостійно погасити прострочену заборгованість, розмір якої визначено у Графіку платежів за Договором та цим повідомленням.

Відповідач в становлений строк жодної відповіді на повідомлення не надав, прострочену заборгованість не сплатив.

З огляду на це, 19 квітня 2023 р. Лізингодавець засобом поштового зв`язку направив Лізингоодержувачу повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу та вимогу про повернення Об`єкту фінансового лізингу до 17:00 28.04.2023 р. Підставою для одностороннього правочину про відмову від Договору фінансового лізингу був факт існуючої заборгованості, строк прострочення якої перевищував 30 днів.

Разом з тим, вилучення Предмета лізингу та припинення Договору не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з Договором з огляду на це станом на 17.05.2023 заборгованість відповідача за Договором фінансового лізингу № КВ-853 від 29.10.2020 р. складає 108 163,96 грн.

Не сплата в установлений строк лізингових платежів стала підставою звернення позивача до суду з вимогою до відповідача про стягнення 108 163,96 грн заборгованості.

Дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності й було набуте ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Всупереч прийнятих обов`язків, відповідач зобов`язання за Договором лізингу щодо сплати лізингових платежів виконував не вчасно та не в повному обсязі, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Як встановлено судом вище 07.04.2023 р. позивач, у відповідності до умов договору, засобом поштового зв`язку направив відповідачу повідомлення про усунення порушення за Договором фінансового лізингу щодо погашення несплаченої заборгованості у розмірі 203 455,13 грн, в якій крім іншого зазначив, що за окремим запитом відповідача у строк до 17.04.2023 може здійснити розрахунок суми дострокового викупу майна та завершити правовідносини фінансового лізингу, або у строк до 23 год. 59 хв. 18.04.2023 р. самостійно погасити прострочену заборгованість, розмір якої визначено у Графіку платежів за Договором та цим повідомленням.

Відповідач в становлений строк жодної відповіді на повідомлення не надав об`єкт лізингу достроково не викупив.

З огляду на це, відповідач 19 квітня 2023 р. засобом поштового зв`язку направив відповідачу повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу та вимогу про повернення Об`єкту фінансового лізингу до 17:00 28.04.2023 р., факт направлення даного листа підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення в цінний лист від 19.04.2023.

Як визначено п. 8.12 Умов, Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови Лізингодавця від Договору (розірвання Договору) Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Лізингодавцю всі належні до сплати та несплачені лізингові платежі згідно з Графіком платежів на дату розірвання договору.

А відповідно до п. 8.4.1 Умов у випадку передбаченому пунктом 8.2. Загальних умов Договору, Договір вважається розірваним (припиненим) на 10 (десятий) календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення Лізингодавцем на адресу Лізингоодержувача.

Оскільки повідомлення про розірвання договору позивачем направлено відповідачу 19.04.2023 то днем розірвання договору між сторонами є 01.05.2023 року.

Таким чином станом на 01.05.2023 відповідач прострочив сплату лізингових платежів на суму 108 163,96 грн.

Відповідачем не надано жодних належних доказів здійснення погашення заборгованості за договором фінансового лізингу від № КВ-853 від 29.10.2020 р.

Таким чином, ураховуючи встановлення судом факту порушення відповідачем договірних зобов`язань у частині своєчасної сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу № КВ-853 від 29.10.2020 р., а також беручи до уваги те, що розмір заявлених позивачем до стягнення сум грошових коштів відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення суми боргу в розмірі 108 163,96 грн. визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРЛАЙФ" (вул. Дзержинського, буд. 23, м. Калинівка, Вінницька обл., 22400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" (вул. М. Довнар-Запольського, буд. 5, оф. 220, м. Київ, 04116, ) 108 163,96 грн - заборгованості за договором фінансового лізингу № КВ-853 від 29.10.2020 р. та 2684,00 грн - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 18 серпня 2023 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Дзержинського, буд. 23, м. Калинівка, Вінницька обл., 22400)