ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 серпня 2023 року м. ХарківСправа № 922/3187/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» (, документ сформований в системі «Електронний суд» 14.08.2023), про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрон Трейд" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, б 36, приміщення 31)
до Фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газтрон Трейд" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича, в якій просить суд:

стягнути з Фізичної Особи Підприємця Любіна Романа Григоровича (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» () Україна, заборгованість у загальному розмірі 7 562 368,04грн. (сім мільйонів п`ятсот шістдесят дві тисячі триста шістдесят вісім грн. 04 коп.)

Стягнути з Фізичної Особи Підприємця Любіна Романа Григоровича (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» () судові витрати що складаються зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви у розмірі 113435 грн. 53 коп. та витратила правову допомогу адвоката по веденню справи у розмірі 42 000,00 грн.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів № МІ6/07-1 від 16 липня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18 липня 2023 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3187/23 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.08.2023 о 11:30 годині.

14.08.2023 року від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» (електронною поштою, документ сформований в системі «Електронний суд» 14.08.2023), надійшла заява, в якій позивач просить суд: накласти арешт на кошти, рухоме та нерухоме майно, корпоративні права та інші цінності у розмірі ціни позову 7 562 368,04 грн. та судового збору 113435 грн. 53 коп., які обліковуються зокрема на розрахунковому рахунку ФОП ЛЮБІН (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 в АТ «ПроКредитБанк» МФО 320984, перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах.

Розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» про забезпечення позову та додані до неї докази, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає таке.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що за умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення коштів доцільно було накласти арешт на майно відповідача у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

Необхідність подання заяви також зумовлена тим, що наразі Відповідач заперечує сам факт укладення договору, хоча здійснював пор ньому оплати, отримував товар, приймав (реєстрував) податок на додану вартість тощо. Цим самим вже видно факт ухиляння Відповідача від виконання своїх зобов`язань по оплаті отриманого ним товару/його поверненню чи взагалі будь-якого врегулювання ситуацій по сплаті наявного боргу.

Як вказує позивач у заяві, ФОП Любін Р.Г у спірних правовідносинах вказує, що він вже не є стороною договору, який поряд із постачальником наділений всіма обов`язками за договором, в тому числі, але не виключно щодо здійснення своєчасних розрахунків, оплати штрафних санкцій, підписання договору, додаткових угод, видаткових документів, надання вмотивованих відмов від підписання супутніх до договору документів; хоча п.13.8 договору врегульовано, що на момент підписання договору їх представники уповноважені на підписання цього договору від імені сторін не усунені від виконання своїх обов`язків, їх повноваження підтверджені належним чином, таким чином, на переконання заявника, Відповідач підписавши та почавши виконувати умови договору в частині отримання товару має нести відповідальність і за зобов`язаннями за договором у повному обсязі. Також Свідченням ухиляння Відповідача від врегулювання обов`язку по сплаті за отриманий товар чи його повернення є висновок ТПП України про форс мажорні обставини, дія яких відбувається поза межами дії договору. Придбавши гуртовим способом товар у Позивача відповідач мав змогу його розфасувати в тару меншого об`єм і здійснював подальшу реалізацію за що отримував грошові кошти.

При ухваленні рішення, просить господарський суд також врахувати надані заявником документи, зокрема, відомості з державного реєстру речових прав Любіна Р.Г , згідно з якими Любін Р.Г. володіє значною кількістю квадратних метрів нерухомості в Харківській області, м.Харків, вул. Єнакієвська, 11 , нежитлові приміщення по вул. Лодзиніській 7-а у м.Харкові. На вказані об`єкти нерухомості вже накладено обтяження. Позивачем неодноразово направлялись на електронну адресу фізичної особи - підприємця Любіна Романа Григоровича вимоги про повернення грошових коштів, але у відповідь надходили лише однотипні відписки, а тому ТОВ «ГАЗТРОН ТРЕЙД» стверджує що є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на розрахункові рахунки, рухоме та нерухоме майно, які належать фізичній особі - підприємцю Любіну Роману Григоровичу може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду. Зауважує, що частина майна, яке належить фізичній особі - підприємцю Любіну Роману Григоровичу, та яке останнім використовується у своїй підприємницькій діяльності, вже перебуває у заставі, яка на думку товариства носить удаваний характер.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та, вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України, викладені у постановах Верховного Суду від 08.07.2022 у справі №904/9691/21, від 24.06.2022 у справі №904/8506/21, від 21.04.2022 у справі №922/3109/21, від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 11.11.2020 у справі № 910/13709/19, від 26.10.2020 у справі №907/477/20 та від 14.06.2018 у справі №916/10/18.

При цьому, під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частини 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України), про що зазначено в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №910/688/13.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що вона не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

При цьому, суд зауважує, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на заявника.

Саме лише посилання заявника на факт ухиляння Відповідача від виконання своїх зобов`язань по оплаті отриманого ним товару/його поверненню чи взагалі будь-якого врегулювання ситуацій по сплаті наявного боргу, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Наявність лише посилання на те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком неможливість для позивача захистити свої порушені права, за захистом яких він звернувся до суду, не може бути достатньою підставою для забезпечення позову з огляду на унормований приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування та неподання заявником доказів на обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене та зміст заяви в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів не обґрунтована і документально не підтверджена, як і не містить на час звернення із заявою документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які б засвідчували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В той же час, у разі виникнення дійсних належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, заявник не позбавлений права звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» ( документ сформований в системі «Електронний суд» 14.08.2023), про забезпечення позову відмовити.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 15.08.2023.

Суддя О.О. Присяжнюк

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.