СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 серпня 2023 року м. Харків Справа № 922/2169/23

Східний апеляційний господарський суд у складі:

суддя Білоусова Я.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1581 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 (прийняту у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Усатим В.О., повний текст ухвали складено та підписано 25.07.2023) у справі №922/2169/23

за заявою ОСОБА_1 м, Лозова, Харківська область,

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 у справі №922/2169/23 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

До Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 у справі №922/2169/23, в якій скаржник просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 у справі №922/2169/23 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду; апеляційну скаргу розглядати за відсутності апелянта.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2169/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

17.08.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2169/23.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 2684,00 грн.

Відтак, розмір судового збору за подання апеляційної скарги в означеному випадку повинен становити 2147,20грн (враховуючи застосування до суми 2684,00грн коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки апеляційна скарга подана в електронному вигляді). Однак, до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору.

Апелянт просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 у справі №922/2169/23.

Зазначене клопотання обґрунтоване скрутним майновим становищем заявника. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що факт її звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність беззаперечно свідчить про відсутність достатніх грошових коштів у останньої, а відповідні документи на підтвердження наведеного подавались апелянтом разом із заявою про відкриття провадження у цій справі. Крім того, скаржник наголошує, що сума судового збору є непомірним тягарем для нього з огляду також і на введення воєнного стану на території України.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір").

Перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Положення статей ГПК України та Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища

Відтак, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору, повинна навести докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, надані до апеляційної скарги докази на підтвердження наявності обставин щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а саме довідка Пенсійного фонду форми ОК-7 реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу та Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді за період з 2020 по 2 квартал 2023 року, які подавались апелянтом у суді першої інстанції свідчать, що розмір судового збору (2147,20 грн) не перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

Звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 належним чином не обґрунтувала та не підтвердила відповідними доказами наявність підстав для його задоволення, оскільки саме по собі посилання скаржника на скрутний майновий стан, факт звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, а також те, що у зв`язку з введенням воєнного стану сума судового збору (яка становить 2147,20 грн) є непомірним тягарем для нього, не є підставою для звільнення від сплати судового збору у відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Тому вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, № 28249/95, § 60).

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (ії) проголошення. У разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Одночасно, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Відтак, враховуючи складання повного тексту оскаржуваної ухвали Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 у справі №922/2169/23 25.07.2023, строк на апеляційне оскарження останньої сплив 04.08.2023.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до Східного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» 05.08.2023 без клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Саме по собі згадування за текстом апеляційної скарги про підписання суддею повного тексту ухвали ЕЦП 27.07.2023 не може вважатися таким клопотанням у розумінні ст.119 Господарського процесуального кодексу України та бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за ч.2 ст.256 цього Кодексу без формулювання відповідного прохання.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1581 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 у справі №922/2169/23 залишити без руху.

2.Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою court.gov.ua/sud4875

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Я.О. Білоусова