ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

м. Одеса

"16" серпня 2023 р. Справа № 916/3496/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (, 65039, м.Одеса, вул.Артилерійська, 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" (, 02000, м.Київ, вул.Попудренка, 46/2)

про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки у розмірі 132356,10 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛАР" про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки у розмірі 132356,10 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди від 30.04.2013 №71/4 в частині сплати орендної плати та своєчасного повернення об`єкта оренди.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність справ.

Так, частина 3 вищевказаної норми процесуального права передбачає, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позовна вимога стосується відшкодування орендної плати та неустойки, які нараховані за користування відповідачем нерухомим майном, яке знаходиться у м.Одеса, вул.Успенська (Чичеріна), 67.

З огляду на викладене, підсудність даного спору, який виник на підставі користування нежитловою будівлею, повинна визначатися за правилами виключної підсудності, встановленими статтею 30 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Одеської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд зазначає, що остання відповідає вимогам, встановленим ст.ст.162, 163, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що є достатнім для прийняття її до розгляду і відкриття провадження у справі.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.247 Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи ціну позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа є малозначною, а тому підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 20, 176, 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

3. Відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень, протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Попередити відповідача, що у разі неподання ним обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

5. Запропонувати учасникам справи подати/надіслати суду:

Відповідачу:

- відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких вони ґрунтуються, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів учасникам справи;

- заперечення на відповідь на відзив (у разі отримання відповіді на відзив), оформлені згідно вимог ст.167 ГПК України, разом із документами, що підтверджують їх надіслання (надання) учасникам справи;

- заяви з процесуальних питань (при наявності).

Позивачу:

- відповідь на відзив (у разі отримання відзиву), оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких вона ґрунтується, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів учасникам справи;

- заяви з процесуальних питань (при наявності).

6. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали, заперечення - десять днів з дня отримання відповіді на відзив.

7. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - десять днів з дня отримання відзиву.

8. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

9. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua.

10. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 16.08.2023, оскарженню не підлягає.