ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.08.2023 Справа № 905/619/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.

при секретарі судового засідання Білик М.Л.,

розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Осипи Сергія Миколайовича, м. Краматорськ, РНОКПП НОМЕР_1 ,

до Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток", м. Добропілля Донецької області, код 43895975,

про стягнення 955 755,68 грн,

за участю представників сторін:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Осипа Сергій Миколайович звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" про стягнення заборгованості за Договором № 262-21-АБ від 17.03.2021 в загальному розмірі 955 755,68 грн, з якої 706 683,50 грн основного боргу, 30 676,91 грн 3% річних, 218 395,27 грн інфляційних втрат, а також заборгованості за Договором № 538-21-АБ від 06.05.2021 в загальному розмірі 585 525,83 грн, з якої 430 984,33 грн основного боргу, 19 863,46 грн 3% річних та 134 678,04 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/619/23 за позовом фізичної особи-підприємця Осипи Сергія Миколайовича до Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" про стягнення 1 541 281,51 грн. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 20.06.2023 року о 12:30 год. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.06.2023 роз`єднано позовні вимоги у справі № 905/619/23, шляхом виділення в два окремих самостійних провадження :

- позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 955 755,68 грн за неналежне виконання Договору № 262-21-АБ від 17.03.2021 розглядати в межах справи № 905/619/23;

- позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 585 525,83 грн за неналежне виконання Договору № 538-21-АБ від 06.05.2021 виділити в самостійне провадження.

Відкладено підготовче засідання по справі №905/619/23 на 18.07.2023 року об 11:30год.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2023 року о 14:00 год.

Позивач в судове засідання не з`явився, в надісланій до суду 13.07.2023 заяві просив про розгляд всіх судових засідань по справі без присутності представника позивача через неможливість забезпечити його явку. В заяві позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений ухвалою суду, отримання якої підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

21.07.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

17.03.2021 між Державним підприємством "Добропіллявугілля-видобуток" (замовник) та фізичною особою-підприємцем Осипою Сергієм Миколайовичем (виконавець) укладено Договір № 262-21АБ на надання послуг з перевезення пасажирів, укладений за результатами процедури закупівлі №UA-2020-12-18-005416-b (далі - Договір), відповідно до умов якого предметом договору є послуги спеціалізованих автомобільних перевезень пасажирів за кодом CPV за ДК 021:2015-60130000-8, а саме послуги з перевезення працівників шахти "Піонер" ДП "Добропіллявугілля-видобуток" (45 місць для сидіння) (в подальшому послуги) відповідно до виробничих потреб ДП "Добропіллявугілля".

Відповідно до п. 1.2 Договору виконавець зобов`язаний перевозити пасажирів в пункт призначення згідно узгоджених маршрутів перевезення.

Виконавець і замовник підводять підсумки виконання умов цього договору шляхом підписання актів виконаних робіт за розрахунковий період 1 календарний місяць (п.1.4 та п. 1.5 Договору).

Згідно з п. 1.6 Договору детальна інформація щодо послуг, які надаються за цим Договором, міститься та визначаються у Технічному завданні (далі - Завдання). Яке є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1).

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що за надання послуг, передбачених договором, замовник сплачує виконавцю 4 400 000,00 грн з ПДВ. Ціна включає в себе всі витрати на страхування, транспортування, сплату податків і зборів (обов`язкових платежів), вартість паливно-мастильних матеріалів, ремонт, технічне обслуговування (п. 3.2 Договору).

За умовами п. 5.1 Договору оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі послуг, за звітній місяць та одержання рахунку на оплату, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п. 5.2 Договору розмір плати за послуги перевезення пасажирів визначається згідно підписаного розрахунку, складеного виконавцем, та підписаного акту виконаних робіт.

Згідно з п. 6.1 Договору виконавець і замовник у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства і умов Договору.

Цей Договір набирає чинності з 10.03.2021 і діє до 21.12.2021, а в частині виконання зобов`язань до повного і належного їх виконання сторонами (п. 9.1 Договору).

До вказаного Договору сторонами складено та підписано Додаток №1 Технічне завдання, яким, зокрема, погодили найменування та кількість транспортних засобів, найменування та кількість послуг за годинами та за кілометрами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем в період з березня по грудень 2021 року були надані відповідачу послуги з перевезення працівників на загальну суму 4 087 895,26 грн, що підтверджується наступними Актами приймання-передачі послуг:

- № 41 від 31.03.2021 на суму 315 283,44 грн,

- № 56 від 30.04.2021 на суму 431 961,28 грн,

- № 70 від 31.05.2023 на суму 439 334,24 грн,

- № 106 від 30.06.2021 на суму 429 231,00 грн,

- № 143 від 31.07.2021 на суму 445 357,57 грн,

- № 172 від 31.08.2021 на суму 445 591,32 грн,

- № 198 від 30.09.2021 на суму 432 034,07 грн,

- № 228 від 31.10.2021 на суму 442 418,64 грн,

- № 254 від 30.11.2021 на суму 453 775,52 грн,

- № 270 від 21.12.2021 на суму 252 908,18 грн.

Однак, в порушення умов Договору відповідач виконав свої зобов`язання з оплати послуг перевезення працівників лише частково на загальну суму 3 381 211,56 грн, що підтверджується фільтрованою випискою по рахунку позивача за період з 28.04.2021 по 31.01.2022, внаслідок чого станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 262-21АБ на надання послуг з перевезення пасажирів від 17.03.2021 становить 706 683,70 грн ( в позові заявлено 706 683,50 грн).

06.04.2023 позивачем направлено відповідачу претензію № 1 щодо неналежного виконання договору № 262-21-АБ від 17.03.2021 вих. № 040423/1 від 04.04.2023 з вимогою протягом семи днів сплатити заборгованість за надані послуги за Договором у сумі 706 683,50 грн.

Проте, як стверджує позивач, вимога позивача залишилась без задоволення, заборгованість не оплаченою.

Також позивачем 11.04.2023 подано до канцелярії "Добропіллявугілля-видобуток" лист вих. № 040423/3 від 04.04.2023 про надання акту звірки взаємних розрахунків за період з 17.03.2021 по 22.02.2023 за укладеними між сторонами угодами та вимогою підписати їх та повернути один екземпляр ФОП Осипі С.М. протягом 10 днів. До вказано листа додано, зокрема, Акт звірки розрахунків по Договору № 262-21-АБ від 17.03.2021.

Однак, як стверджує позивач, відповідач відповіді на лист не надав, акт звірки не повернув.

Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання за Договором в частині оплати послуг з перевезення працівників, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 706 683,50 грн та нарахованих на неї 3 % річних у розмірі 30 676,91 грн та інфляційних втрат у розмірі 218 395,27 грн.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з Договору № 262-21АБ на надання послуг з перевезення пасажирів від 17.03.2021, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є змішаним договором, який містить як положення, що регулюють правовідносини з надання послуг, так і правовідносини з перевезення.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст. 908 ЦК України).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктами 45, 46 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184) регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів, осіб, які перетинають лінію розмежування у Донецькій та Луганській областях та адміністративний кордон вільної економічної зони Крим у Херсонській області без автомобільного транспортного засобу та інших організованих груп пасажирів. Регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким автомобільний перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, на підставі Договору позивачем були надані послуги з перевезення працівників відповідача на загальну суму 4 087 895,26 грн, що підтверджується вищезазначеними Актами приймання-передачі послуг. Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

У пункті 5.1 договору, сторони погодили, що оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі послуг, за звітній місяць та одержання рахунку на оплату, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

З урахуванням умов Договору, відповідач мав оплатити послуги з перевезення працівників у наступні строки :

- за актом приймання-передачі послуг № 41 від 31.03.2021 по 30.04.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 56 від 30.04.2021 по 30.05.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 70 від 31.05.2023 по 30.06.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 106 від 30.06.2021 по 30.07.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 143 від 31.07.2021 по 30.08.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 172 від 31.08.2021 по 30.09.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 198 від 30.09.2021 по 30.10.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 228 від 31.10.2021 по 30.11.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 254 від 30.11.2021 по 30.12.2021,

- за актом приймання-передачі послуг № 270 від 21.12.2021 по 20.01.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуг з перевезення працівників виконав частково та з порушенням строку.

У поданому до суду клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач не заперечує про існування заборгованості в заявленому до стягнення розмірі.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за надані послуги перевезення працівників, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 706 683,50 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що виходячи з наданих до суду документів сума боргу за спірним договором складає 706 683,70 грн, однак, зважаючи на те, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 706 683,50 грн, з огляду на те, що суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, стягненню підлягає борг у розмірі 706 683,50 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути 3% річних у сумі 30 676,91 грн та інфляційні втрати в сумі 218 395,27 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що в поданому до суду клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач не заперечує проти розміру нарахованих процентів річних та інфляційних втрат, не наводить свого контррозрахунку, а лише просить зменшити розмір штрафних санкцій.

Перевіривши надані розрахунки 3% річних у сумі 30 676,91 грн та інфляційних втрат у сумі 218 395,27 грн, суд встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні було введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено. Листом Торгово-промислової палати засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України № 309 від 22.12.2022 року зі змінами та доповненнями Добропільську міську територіальну громаду Покровського району Донецької області включено до переліку територіальних громад, що розташовані на території на яких ведуться (велись) бойові дії - території можливих бойових дій. Вказує, що підприємство відповідача розташоване на території, де на сьогоднішній день проводяться активні бойові дії, а також посилена евакуація населення. Звертає увагу, що ДП "Добропіллявугілля-видобуток" створене відповідно до наказу Міністерства енергетики України № 693 від 26.10.2020 року "Про створення Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток". Органом управління ДП "Добропіллявугілля-видобуток" в особі держави є Міністерство енергетики України. На сьогоднішній день підприємство частково фінансується за рахунок асигнувань з державного бюджету. Надмірно сплачені або недоцільно використані кошти нанесуть збитки як державному підприємству так і державі в цілому.

Суд зазначає, що позивачем не заявлено до стягнення штрафних санкцій. Позивачем, окрім суми основного боргу, заявлено до стягнення суми 3% та інфляційних втрат. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, інфляційна складова боргу зменшенню не підлягає, оскільки в силу своєї природи є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Одночасно, в постанові Великої палати Верховного суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладено правову позицію, відповідно до якої з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ГК України конституційні основи правового господарського порядку в Україні становлять, в т.ч. визнання усіх суб`єктів права власності рівними перед законом

Загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання (ст. 6 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Держава може створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного суд не приймає посилання відповідача на те, що він є державним підприємством та йому, а також державі в цілому, при надмірному стягненні можуть бути завдані збитки, оскільки в даних правовідносинах позивач та відповідач є рівними суб`єктами господарювання. Позивач також розраховував на отримання коштів від відповідача, а його майновий інтерес при затримці оплати захищений чинними нормами ЦК України.

При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру застосованих штрафних санкцій та нарахованих 3% річних визначальними є майновий стан боржника та надмірність здійснених нарахувань.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження свого фінансового стану, не надано доказів звернення до позивача за врегулюванням спору, доказів вжиття заходів на можливе часткове погашення заборгованості, тощо. Його клопотання обґрунтовано лише загальними посиланнями на введений в країні воєнний стан, що само по собі не звільняє від необхідності погашення існуючих заборгованостей.

Суд враховує, що позивач також зареєстрований на території, яка піддається постійним ракетним обстрілам.

Суд приймає до уваги, що річні нараховані позивачем у розмірі, який передбачений Цивільним кодексом України та є мінімальним, позивачем не заявлялась до стягнення пеня та штраф.

За таких обставин підстави для зменшення нарахованої позивачем суми 3% річних відсутні, а для зменшення інфляційних втрат відсутні правові підстави, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 14 336,34 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що для вручення сторонам рішення по справі будуть використані альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даного рішення на електронні адреси позивача та відповідача, відповідачу також копію рішення буде направлено поштою.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Добропіллявугілля-Видобуток" (85001, Донецька область, м. Добропілля, пр. Шевченка, буд. 2, код 43895975) на користь фізичної особи-підприємця Осипи Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором № 262-21АБ на надання послуг з перевезення пасажирів від 17.03.2021 у сумі 706 683,50 грн, 3% річних у сумі 30 676,91грн, інфляційні втрати в сумі 218 395,27 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 14 336,34 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.08.2023.

Суддя Т. О. Лобода