РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.08.2023Справа № 910/14990/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Літвінової М.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/14990/22

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (вулиця Іллінська, будинок 8, місто Київ, 04070)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б, під`їзд 2, місто Київ, 03057)

про стягнення 79 737,80 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (далі - відповідач) про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 79 737,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 042а22ц від 07.02.2022 унаслідок настання страхової події - ДТП, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 . А тому позивач відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у даній справі, враховуючи, що відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм котрого скоєно ДТП, була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/005840242.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2022 відкрито провадження у справі № 910/14990/22, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.02.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.02.2022 між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (страховик) та ТОВ «Нова Пошта» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 042а22ц, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, зокрема, наземним транспортним засобом «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2015, номер кузова (шасі) НОМЕР_3 (розділи 4, 5 договору, додаток № 2 до договору).

Розділами 8, 23 (п. 23.2.2) договору, додатком № 2 до договору до страхових ризиків віднесено, серед іншого, збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин, додаткового обладнання та/або комплектуючих елементів ТЗ внаслідок ДТП.

Згідно з розділом 9 (п. 9.2) договору, додатком № 2 до договору франшиза (безумовна) за ризиком «збитки внаслідок ДТП» складає 1,00%.

У розділі 13 договору, додатку № 2 до договору визначено умови виплати страхового відшкодування: «на базі СТО на вибір страхувальника» - при розрахунку розміру страхового відшкодування в кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі авторизованої СТО на вибір страхувальника. При цьому, крім авторизованої СТО, страхувальник має право обрати СТО, рекомендовану страховиком (п. 27.13.2 договору).

Строк дії договору з 15.02.2022 року до 14.02.2023 року (розділ 17 договору).

Звертаючись до господарського суду, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» зазначило, що 18.07.2022 о 12 год 00 хв у м. Києві на перехресті вул. Кирилівська та Подільського узвозу сталася ДТП за участю транспортних засобів «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував Арцюх Євген, та «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

У результаті ДТП були заподіяні механічні пошкодження транспортному засобу «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить страхувальнику - ТОВ «Нова Пошта», на праві власності.

Факт настання дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано водіями в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколі), зі змісту якого вбачається, що аварія сталася з вини водія транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Також з вказаного європротоколу вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (поліс №АР/005840242, строком дії з 17.09.2022 року до 16.09.2022 року).

18.07.2022 ТОВ «Нова Пошта» звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

На підставі вказаної заяви страхувальника та акту огляду транспортного засобу від 08.08.2022, рахунку-фактури ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» № ВР-0001222 від 08.08.2022, страхового акту № ARХ3335554 від 26.08.2022, розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 79 737,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №911207 від 29.08.2022.

09.11.2022 ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» із заявою за вих. № 5576АРКС від 08.11.2022 про відшкодування 79 737,80 грн.

Оскільки вказана вимога позивача задоволена не була, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до господарського суду з даним позовом про стягнення спірної суми страхового відшкодування з відповідача.

У свою чергу відповідач у відзиві на позовну заяву наполягає на відсутності правових підстав для задоволення заявленої позовної вимоги, аргументуючи тим, що позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування без врахування зносу як те і було передбачено умовами договору добровільного страхування. Разом з тим, станом на дату скоєння ДТП строк експлуатації ТЗ «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , перевищував 4 роки. Тому за правилами ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка є спеціальною нормою, сума страхового відшкодування, належна до відшкодування відповідачем позивачу в порядку суброгації, має визначатися з урахуванням зносу. Так, відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Ю.В. коефіцієнт фізичного зносу для складників колісного транспортного засобу «Renault Dokker», д.р.н. НОМЕР_1 на дату ДТП становить 0,44 (44%). Отже, сума страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу дорівнює 62 843,52 грн замість заявлених позивачем до стягнення 79 737,80 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується зі ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування) (ст. 980 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик це - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок це - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування").

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Аналогічна норма закріплена й у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Статтею 990 ЦК України унормовано, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України закріплено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

У силу частини 2 наведеної норми кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", з якою кореспондується ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17, а також постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17, від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За загальним правилом, закріпленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Така особа відповідно до приписів ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка її завдала, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Як уже зазначалося, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, на момент останнього була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» згідно полісу № АР/005840242, строком дії з 17.09.2022 року до 16.09.2022 року, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну в результаті ДТП - 130 000,00 грн, франшизою у розмірі 0 грн.

Отже, позивач цілком обґрунтовано вказує, обов`язок з відшкодування збитку, завданого внаслідок скоєння ДТП водієм вищевказаного ТЗ власнику ТЗ «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , покладається на відповідача.

Водночас суд звертає увагу, що відносини між власником ТЗ «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та його страховиком - ПрАТ "Страхова компанія «ЕТАЛОН», регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісі), та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. 6 вищевказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (ст. 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29); згідно з п. 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладається на страховика такої особи лише в межах, встановлених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (полісом).

При цьому у розумінні ст. 514 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні жодним чином не впливає на зміст самого зобов`язання, який у даному випадку становлять права і обов`язки сторін, що виникають у правовідносинах з виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що з виплатою страхового відшкодування за договором добровільного страхування до позивача перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, тобто відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, котре виникло з договору обов`язкового страхування, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003р. за №1074/8395 (далі - Методика) відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Згідно з п. 7.38 Методики коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів.

Строком експлуатації вважається період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки (п. 1.6 Методики).

Виходячи з того, що модельний рік виготовлення транспортного засобу «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначений за VIN-кодом, збігається з роком виготовлення даного ТЗ, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , керуючись правилами п. 6.3.3 Методики, суд дійшов висновку, що за дату виготовлення даного транспортного засобу слід брати 1 січня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що строк експлуатації даного транспортного засобу перевищує 4 роки, а тому за приписами ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, підлягають відшкодуванню відповідачем з урахуванням зносу деталей.

Судом встановлено, що умовами договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 042а22ц від 07.02.2022 необхідність визначення значення коефіцієнту фізичного зносу деталей не передбачалася, оскільки у розумінні положень розділу 13, п. 27.13.2 договору та додатку № 2 до договору збитки підлягали відшкодуванню страховиком без урахування зносу деталей, що замінюються при ремонті.

Статтею 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, згідно з висновком щодо визначення фізичного зносу для складників колісного транспортного засобу Renault Dokker НОМЕР_1 , наданим суб`єктом оціночної діяльності Воротняком Ю.В. , копія якого долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву, коефіцієнт фізичного зносу у даному випадку дорівнює 0,44.

Виходячи з положень вищенаведених норм права та встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача у порядку суброгації страхового відшкодування, сума якого з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 62 843,52 грн.

З огляду на викладене, суд констатує часткове задоволення позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» на суму 62 843,52 грн, у стягненні решти спірної суми страхового відшкодування слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 232, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (вулиця Іллінська, будинок 8, місто Київ, 04070, ) 62 843 (шістдесят дві тисячі вісімсот сорок три) грн 52 коп страхового відшкодування, 1 955 (одну тисячу девятсот пятдесят п`ять) грн 34 коп витрат по сплаті судового збору.

3. У іншій частині у позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.08.2023.

СуддяЛітвінова М.Є.