ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.08.2023м. СумиСправа № 920/229/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 920/229/23

за позовом: Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-А, ідентифікаційний код 21642228)

до відповідача: Приватної фірми «Астра» (40002, м. Суми, вул. Роменська, 16, ідентифікаційний код 30133959)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28, м. Суми, 40003, ідентифікаційний код 43316700)

про звільнення майна з під арешту

за участю представників сторін:

від позивача - Т.А. Гарбузової (поза межами суду),

від відповідача - не з`явився,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - не з`явився

УСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулось Спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» із позовною заявою, у якій просить суд скасувати арешт, накладений: постановою про арешт майна боржника серія та номер: 64340290, виданий 20.10.2021, видавник: ВПВР УЗПВР у Сумській області Північно-Східного МУ МЮ (м. Суми), номер запису про обтяження: 44536602, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61016222 від 20.10.2021 11:58:04 Діхтяренко Володимир Олександрович, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного МУ МЮ (м. Суми), Сумська область на майно Приватної фірми «Астра»: нежитлові приміщення загальною площею 121,3 кв.м., що знаходиться на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою: Сумська область, місто Суми, Ковпаківський район, проспект Курський (вулиця Курська), будинок 39 (тридцять дев`ять) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; судові витрати покласти на відповідача.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Ухвалою від 28.03.2023 у справі № 920/229/23 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, призначити підготовче засідання на 04.05.2023, 11:30, та залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Представником позивача подано до суду заяву від 26.04.2023 № 26/04/23/1 (вх. №1466 від 27.04.2023), у якій останній просить суд забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 01.05.2023 у справі № 920/229/23 суд постановив задовольнити заяву представника позивача від 26.04.2023 № 26/04/23/1 (вх. № 1466 від 27.04.2023) щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів; провести судове засідання, призначене на 04.05.2023, 11:30 за участі представника позивача - адвоката Гарбузової Т.А. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС за посиланням на офіційному веб-порталі "Судова влада України" https://vkz.court.gov.ua.

02.05.2023 представником третьої особи надіслано до суду електронною поштою відзив від 01.05.2023 № 06.1-17/4 (вх. № 2670/23), де останній проти позову заперечує, просить суд відмовити у його задоволенні за необгрунтованістю та зазначає про відсутність підстав для зняття арешту з майна відповідача.

Підготовче засідання, призначене на 04.05.2023, 11:30, не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги 04.05.2023 внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.

Ухвалою від 04.05.2023 у справі № 920/229/23 постановлено призначити підготовче засідання на 18.05.2023, 12:30.

Протокольними ухвалами від 18.05.2023 у порядку частин п`ятої статті 233 ГПК України суд постановив продовжити строк проведення підготовчого провадження у справі № 920/229/23 на тридцять днів до 28.06.2023 та оголосив перерву до 14.06.2023, 10:00.

Ухвалою від 19.05.2023 у справі № 920/229/23 суд постановив повідомити відповідача та третю особу про дату, час і місце підготовчого засідання, призначеного на 14.06.2023, 10:00.

Ухвалою від 14.06.2023 у справі № 920/229/23 суд постановив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті в судове засідання на 20.07.2023, 12:30.

Водночас, судовий розгляд по суті, призначений на 20.07.2023, 12:30, не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги 20.07.2023 внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.

Ухвалою від 24.07.2023 у справі № 920/229/23 суд постановив призначити справу №920/229/23 до судового розгляду по суті в судове засідання на 09.08.2023, 12:30.

Протокольною ухвалою судом долучено відповідь на відзив (вх №4647 від 25.07.2023) до матеріалів справи.

В судове засідання по суті 09.08.2023 з`явилась представник позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 222 ГПК України здійснувалось фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами судового засідання по суті справи 09.08.2023.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04 грудня 2019 року між Спільним українсько-естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (позивач, іпотекодержатель) та Приватною фірмою «Астра» (відповідач, іпотекодавець та/або майновий поручитель) укладено договір іпотеки без випуску заставної, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. та зареєстрований в реєстрі за №2260.

Відповідно до договору «Боржниками», по зобов`язанням яких, поручається іпотекодавець, він же майновий поручитель, є:

- Приватна фірма «Астра», місцезнаходження якої зареєстровано за адресою: 40002, Сумська область, місто Суми, вулиця Роменська, будинок 61, ідентифікаційний номер за даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - 30133959;

- Приватне підприємство «Наша Аптека», місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: 02140, м. Київ, пр-т. Бажана, 36, п. 84, ідентифікаційний номер за даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - 25390449;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «СП-Сервер», місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: 37600, м. Миргород, вул. Гоголя, 110, ідентифікаційний номер за даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України -13954155;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова аптека», місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: 01010, м. Київ, вул. Іван Мазепи, буд. 3-Б, оф. 197, ідентифікаційний номер за даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України -35370779.

В Договорі зазначено, що під Основними договорами, надалі за текстом «Основний договір», в цьому договорі за виконання Боржниками яких, поручається майновий поручитель, сторони розуміють наступне:

- договір поставки №6127 від 16.09.2016, укладений між СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» (в Основному договорі іменується - «Постачальник») та Приватною фірмою «Астра», (в Основному договорі іменується - «Покупець»);

- договір поставки №6112 від 03.09.2014, укладений між СП «Оптіма-Фарм,

ЛТД» (в Основному договорі іменується - «Постачальник») та Приватним підприємством «Наша Аптека» (в Основному договорі іменується - «Покупець»);

- договір поставки №8187 від 10.01.2017у укладений між СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» (в Основному договорі іменується - «Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП-Сервер», (в Основному договорі іменується - «Покупець»);

- договір поставки №36634 від 15.12.2018 укладений між СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» (в Основному договорі іменується - «Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова аптека» (в Основному договорі іменується - «Покупець»), надалі за текстом «Основний договір», за умовами якого Боржник/Боржники зобов`язаний: сплачувати за товар поставлений за Основним договором та на умовах, визначених Основним довором; відшкодувати будь-які витрати та збитки іпотекодержателя, пов`язані з неналежним виконанням Боржником/Боржниками умов Основного договору (в тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків); сплатити інші платежі за Основним договором і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Основним договором і цим Договором, а також витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимог виконання зобов`язань за Основним договором.

Розмір зобов`язань за Основним договором є таким, що змінюється в залежності від стану виконання іпотекодержателем та Боржником/Боржниками умов Основного договору, та, відповідно, може зменшуватися або збільшуватися.

Пунктом 1.1. договору визначено, що іпотекодавець, який виступає як майновий поручитель по зобов`язанням Боржника/Боржників на виконання умови Основного договору, передає в іпотеку іпотекодержателю, а іпотекодержатель приймає від іпотекодавця в іпотеку на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, зазначене в пункті 1.2. даного договору строком до 09 січня 2021 року.

Згідно пункту 1.2. договору, за цим Договором в іпотеку передається, нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, загальною площею 121,3 кв.м., що знаходиться на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою: Сумська область, місто Суми, Ковпаківський район, проспект Курський, будинок 39; надалі за текстом - Предмет договору іпотеки.

Відповідно до пункту 1.5. договору загальна узгоджена сторонами заставна вартість Предмету іпотеки становить 842 659, 84 грн, без ПДВ.

Пунктом 3.1.4. договору встановлено, що іпотекодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання будь-яким Боржником зобов`язань за Основним договором звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 4 даного договору, та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за Основним договором, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості та витрат, пов`язаних із пред`явленням вимоги за Основним договором та зверненням стягнення на Предмет іпотеки, а також витрат пов`язаних із утриманням і збереженням Предмета іпотеки, витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису тощо.

Відповідно до п. 3.3.7. договору іпотекодавець зобов`язаний протягом 30 календарних днів задовольнити вимогу іпотекодержателя про виконання порушеного Боржником/Боржниками зобов`язання за Основним договором та/або умов даного договору. Перебіг тридцятиденного строку починається від дати направлення відповідного листа з вимогою іпотекодержателя про виконання порушеного Боржником/Боржниками зобов`язання за Основним договором та/або умови даного договору (факт здачі до установи зв`язку відповідного листа може бути, зокрема, підтверджено квитанцією установи зв`язку про направлення офіційного листа (вимоги).

Згідно з п. 3.4.1. договору іпотекодержатель зобов`язаний при невиконанні або неналежному виконанні будь-яким із Боржником зобов`язання за Основним договором та/або невиконання іпотекодавцем умов даного договору надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень або виконання порушеного Боржником/Боржниками зобов`язання за Основним договором та/або умов даного договору. Вимога повинна бути оформлена письмово у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, підписаного уповноваженню особою іпотекодержателя, із зазначенням вимог необхідних для виконання або усунення.

Розділом 4 договору визначено підстави, порядок і способи звернення стягнення на Предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя.

При порушенні Боржником/Боржниками умов зобов`язання Основного договору щодо оплати товару, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені, та у випадках, установлених законом, у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за зобов`язаннями Боржника/Боржниками за Основним договором, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку (п. 4.1.1. договору).

Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на Предмет іпотеки, якщо протягом 30 календарних днів іпотекодавцем не буде виконано вимогу про усунення порушень або виконання порушеного Боржником/Боржниками зобов`язання Основного договору (п. 4.1.2. договору).

Згідно п. 4.1.3 договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд:

- застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на Предмет іпотеки у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог Іпотекодержателя (п. 4.2 даного договору), шляхом продажу Предмета іпотеки іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання;

- звернути стягнення на Предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса;

- звернути стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду (п. 4.1.3. договору).

Спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно зазначається іпотекодержателем у офіційному листі (вимозі), що надсилається іпотекодавцю відповідно до п. 3.4.1 даного договору (п. 4.1.4. договору).

Відповідно до п. 4.3.1. договору право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів іпотекодавець не задовольнить вимогу іпотекодержателя про усунення порушень або не буде виконане порушене Боржником/Боржниками зобов`язання за Основним договором, в якій зазначається про звернення стягнення шляхом передачі від іпотекодавця до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки.

Згідно з п. 4.3.2. договору право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя на наступний день після закінчення тридцяти денного строку, встановленого для задоволення вимоги, що надсилається іпотекодержателем відповідно до п. 3.4.1 даного договору. Право власності Іпотекодержателя підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку. Право власності на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації в установленому законом порядку.

Пунктом 4.3.5. договору визначено, що протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня набуття права власності іпотекодержателем на Предмет іпотеки іпотекодавець зобов`язується передати, а іпотекодержатель - прийняти Предмет іпотеки. Передача Предмета іпотеки оформляється актом прийому-передачі переданого в іпотеку нерухомого майна.

У разі переходу права власності на Предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в даному договорі, є правовстановлюючим документом та правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є Предметом іпотеки (пункт 4.3.6. договору).

Відповідно до п. 4.3.7. договору іпотекодавець зобов`язаний добровільно звільнити нерухоме майно протягом 1 місяця від дня отримання вимоги про звільнення.

Пунктами 6.4.-6.6. договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення і діє до повного розрахунку іпотекодавця з іпотекодержателем за Основним договором. Сторони домовилися про накладення заборони відчуження переданого в іпотеку нерухомого майна. Сторони зобов`язані негайно повідомляти про зміну місцезнаходження (місця реєстрації) та інших реквізитів.

04.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. після укладення між сторонами спору договору була накладено заборону відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення аптека: загальною площею 121, 3 кв.м., що знаходиться на першому поверсі дев`яти поверхового будинку за адресою: Сумська область, місто Суми, Ковпаківський район, проспект Курський, будинок 39, яке належить приватній фірмі «Астра», до припинення чи розірвання договору, яка була зареєстрована в реєстрі за №2261.

08.07.2020 позивач у зв`язку із порушенням оплати за Основними договорами: за договором поставки №6112 від 03.09.2014 на суму 4894440,66 грн, №6127 від 16.09.2016 на суму 1772555,47 грн, №8187 від 10.01.2017 на суму 60797,08 грн, №36634 від 15.12.2018 на суму 697457,89 грн, надіслав відповідачу вимогу №13 від 01.07.2020 про необхідність виконання зобов`язань за Основними договорами та оплати заборгованості, виконання зобов`язань згідно договору іпотеки без випуску заставної, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. за реєстровим №2260.

Згідно зазначеної вимоги позивач просив відповідача оплатити заборгованість за Основними договорами в сумі 7425251,10 грн та попередив, що у випадку невиконання вимоги з оплати заборгованості, буде змушений звернути стягнення на майно.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у строк встановлений договором відповідач свої зобов`язання по оплаті за товар не виконав.

02.02.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. із заявою №02/1/02/23 про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на майно, визначене в п. 1.2. договору.

23.02.2023 СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» отримало від нотаріуса відповідь №11/01-16 щодо неможливості вчинення нотаріальних дій, оскільки в т.ч. і на предмет іпотеки, що є предметом спору, було накладено інші обтяження, а саме: постановою про арешт майна боржника серія та номер: 44536602 від 20.10.2021, який було накладено Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області.

З інформаційної довідки №321902536 «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта», вбачається, що окрім, зареєстрованих 04 грудня 2019 року іпотек, іпотекодержателем за якими є СП «Оптіма-Фарм, ЛТД», у нерухомого майна, визначеного п. 1.2. договору на момент звернення до приватного нотаріуса існують інші обтяження (зокрема, встановлено постановою про арешт майна боржника серія та номер: 64340290, виданий 20.10.2021, видавник: ВПВР УЗПВР у Сумській області Північно-Східного МУ МЮ (м.Суми) номер запису про обтяження: 44536892, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61015848 від 20.10.2021 11:50:46, Діхтяренко Володимир Олександрович, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Сумська обл.)

Вважаючи, що наявність даних обтяжень, обмежує права позивача як іпотекодержателя за договором щодо можливості реалізації своїх прав шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Вищий пріоритет - пріоритет встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого інше пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна.

Таким чином, за наявності декількох зареєстрованих обтяжень одного і того самого рухомого майна пріоритет має те обтяження, яке зареєстроване раніше. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню також згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону (частина друга статті 39 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 572 Цивільного кодексу України встановлено поняття застави, а саме в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частинами першою, другою статті 574 ЦК України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частин першої - третьої статті 588 ЦК України наступна застава майна, що вже заставлене, допускається, якщо інше не встановлено попереднім договором застави або законом. Наступна застава майна не припиняє право застави попереднього заставодержателя.

Перший заставодержатель має переважне право перед наступними заставодержателями на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Вимоги наступних заставодержателів задовольняються в порядку черговості виникнення права застави, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку»:

- у разі порушення боржником основного зобов?язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки;

- пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №338/1118/16-ц.

Забороною відчуження нерухомого майна, на користь особи, що не є іпотекодержателем, порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов?язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту (інших обтяжень) для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/4772/17, від 31.10.2018 у справі №923/1105/17, від 19.06.2019 у справі №825/1764/16 та від 17.10.2019 у справі №822/1426/16.

Положеннями частини першої статті 29 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (частина друга статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи, законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, а також доведено обставини, з якими чинне законодавство пов`язує необхідність вчинення судом дії щодо зняття обтяжень з предмету іпотеки, відповідно і правомірне звернення позивача із даним позовом до суду, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а заперечення третьої особи, викладені у відзиві суд не покладає в основу висновків у справі.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому підлягають задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2684,00 грн підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати арешт, накладений постановою про арешт майна боржника серія та номер: 64340290, виданий 20.10.2021, видавник: ВПВР УЗПВР у Сумській області Північно-Східного МУЮ (м. Суми), номер запису обтяження: 44536602, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61016222 від 20.10.2021 11:58:04, Діхтяренко Володимир Олександрович, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Суми), Сумська обл. на майно Приватної фірми «Астра»: нежитлове приміщення загальною площею 121,3 кв.м., що знаходиться на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою: Сумська область, місто Суми, Ковпаківський район, проспект Курський (перейменовано в проспект Перемоги), будинок 39 (тридцять дев`ять), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

3. Стягнути з Приватної фірми «Астра» (40002, м. Суми, вул. Роменська, 16; код за ) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-А ; код за ) 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.) судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 11.08.2023.

Суддя Ю.А. Джепа