ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 серпня 2023 року Справа № 903/400/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Кумановського Л.М.,

представника відповідача: адвоката Ульчака Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойчеагротех"

до відповідача: Фермерського господарства "Поліська Родина"

про стягнення 759 064грн. 92коп.

встановив: ТОВ "Дойчеагротех" (позивач) звернувся до суду з позовом, уточненим заявою про зменшення позовних вимог (вх.№01-74/901/23 від 13.06.2023), про стягнення з ФГ "Поліська Родина" (відповідача) 759 064грн. 92коп., з яких: 329343грн. 43коп. штрафу, 308681грн. 71коп. пені, 102227грн. 08коп. інфляційних втрат та 18812грн.70коп. - 3% річних.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору купівлі-продажу №24/11/21 від 24.11.2021р. в частині несвоєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою суду від 20.04.2023 постановлено відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

05.06.2023р. відповідач надіслав на адресу суду пояснення (вх.№01-75/3305/23), в якому зазначив, що, виконання господарських договірних зобов`язань між сторонами відійшло на другий план у зв`язку з повномасштабною війною. Повністю припинилась реалізація готової продукції (зібраного врожаю), суттєво підвищились ціни на паливно-мастильні матеріали, мінеральні добрива та насіння, повсякдення функціонування техніки та персоналу було переведено на допомогу ЗСУ та ТрО у підвищенні обороноздатності нашого регіону.

Водночас, згідно платіжних інструкцій № 634 від 01 вересня 2022 року, № 2415 від 22 вересня 2022 року, № 2602 від 19 жовтня 2022 року, № 3256 від 12 грудня 2022 року, № 103 від 21 березня 2023 року відповідач на користь позивача сплатив грошові кошти в розмірі 50000,00 грн., 326 375,00 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 50 000,00 грн. відповідно.

Також повідомив суд, що відповідно до платіжних інструкцій № 133 та № 3227 від 24 квітня 2023 року, № 138 від 01 травня 2023 року, № 149 від 08 травня 2023 року, № 152 від 12 травня 2023 року та № 157 від 17 травня 2023 року відповідач, виконавши свої гарантійні зобов`язання згідно скерованого позивачу гарантійного листа, повністю оплатив наявну заборгованість за отриманий культиватор причіпний Аллроундер 750Р загальною вартістю 65 000 Євро в еквіваленті національної валюти на загальну суму 744 595,99 грн. Крім того, згідно платіжних інструкцій № 163 та 164 від 18 травня 2023 року відповідач на користь позивача повністю компенсував понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 22335,62 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000грн. Відповідачем повністю виконані взяті на себе договірні зобов`язання згідно договору купівлі-продажу № 24/11/21 від 24.11.2021 року. У вказаному поясненні відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1489040,45 грн., у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 13.06.2023р. продовжено строк підготовчого провадження до 19.07.2023р.

Ухвалою суду від 27.06.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 11.07.2023 р.

11.07.2023р. представник відповідача подав до суду заяву (вх.№01-75/4109/23), в якій просив суд відмовити в стягненні інфляційних втрат, оскільки основне зобов`язання згідно договору було визначено у іноземній валюті, а індексації підлягає лише грошова одиниця України - гривня. Втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Також, посилаючись на форс-мажорні обставини, проблему реалізації урожаю та розмір штрафних санкцій, просив зменшити нараховані суми пені та штрафу до стягнення на 90% та стягнути з господарства штраф та пеню в загальному розмірі 63802грн. 51коп.

Представники сторін, які прибули до суду 11.07.2023. о 15:00год, були повідомлені про оголошення повітряної тривоги.

11.07.2023р. судове засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на всій території України.

Ухвалою суду від 11.07.2023 відкладено розгляд справи по суті на 03.08.2023.

В судовому засіданні 03.08.2023 представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав, просив вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив у позові відмовити.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

24.11.2021 між ТОВ "Дойчеагротех" (далі - Позивач, Продавець) та ФГ "Поліська Родина" (далі - Відповідач, Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №24/11/21 (далі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору Продавець поставляє, а Покупець приймає і зобов`язується оплатити сільськогосподарську техніку (далі - Товар), на умовах визначених даним Договором.

Відповідно до п.1.2. Договору технічні характеристики, специфікація, склад товару визначаються в Специфікаціях до Договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 2.1, 2.2. ціна кожнї оиниці Товару, що передається за Договором визначається грошовому еквіваленті в інооземній валюті Євро і зазначається в узгоджених та підписаних обома Сторонами Спеціфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору. Вартість Товару виражена в національній валюті - гривні та суми уусіх платежів, які підлягають сплаті Покупцем за Товар, визначається відповідно за курсом перерахунку іноземної валюти в гривню. Сторони погодили використовувати в якості довідкової інформації про курс продажу на момент закриття торгів на УМВР дані, опубліковані на сайті.

Згідно п.5.1. Договору оплата вартості Товару здійснюється в національній валюті, шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на банківський рахунок Продавця на умовах, погоджених сторонами у відписаній ними специфікації.

Пунктами 6.1-6.5 Договору встановлено, що форс-мажорними обставинами вважаються обставини, що унеможливлюють часткове або повне виконання однією Стороною або обома Сторонами умов дійсного Договору. Форс-мажорні обставини включають: пожежу, викликану природними силами, повінь, землетрус і інші стихійні лиха, страйки, безладдя, блокаду, терористичні акти, військові дії, дії знарядь війни (в тому числі, але не виключно проведення антитерористичних операцій, введення військового стану, надзвичайного стану), зміни графіку роботи заводу-виготовлювача, розклад руху кораблів, ембарго або інші обставини, що знаходяться поза контролем Сторін і впливають на виконання ними своїх зобов`язань, крім того, до форс- мажорних обставин включаються дії державних органів щодо введення нормативних актів, які впливають на виконання Договору. Сторона для-якої наступили форс-мажорні обставини, повинна негайно, протягом 5-ти днів з настання таких обставин, повідомити іншу Сторону в письмовому вигляді про виникнення таких обставин. Дане повідомлення повинне включати: характер форс-мажорних обставин, дату їх-початку і очікувану дату закінчення. Сторони погодили, що військові дії (в тому числі, але не виключно проведення антитерористичних операцій, введення військового стану та надзвичайного стану) вважаються підтвердженими, якщо зазначена інформація буде офіційно опублікована на будь-якому із сайтів: Рада національної безпеки та оборони України, Кабінет Міністрів України, Президент України. Існування форс-мажорних обставин звільняє Сторону, яка підпала під їх дію, тільки від відповідальності у вигляді штрафу та пені за невиконання зобов`язань за цим Договором і лише на період дії таких форс-мажорних обставин, та не звільняє від обов`язку виконати свої зобов`язання. Не вважаються форс-мажорними обставинами та істотною зміною обставин: відсутність у Сторін необхідних коштів, зміна офіційного обмінного курсу Національного Банку України гривні до будь-якої валюти, порушення зобов`язань контрагентами Покупця, несприятливі погодні умови та інші обставини, що призвели до загибелі посівів або втрати врожаю Покупця.

Згідно п. 8.1 Договору у випадку порушення строків оплати за товар, встановлених цим Договором, Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої вартості товару з ПДВ за кожний календарний день прострочення оплати. У випадку прострочення оплати вартості поставленого Товару більше ніж на 20 календарних днів Покупець крім пені сплачує Продавцеві штраф в розмірі 20% від суми заборгованості.

Даний Договір набирає сили з моменту його підписання, і діє до повного виконання Сторонами умов дійсного Договору (п.9.1 Договору).

Згідно специфікації №1 від 24.11.2021 до Договору (далі - Специфікація) Товаром є культиватор причіпний Аллроундер 750Р, у кількості 1 штука, вартістю 65 000 Євро з ПДВ.

Згідно п.2 Специфікації, оплата проводиться в наступному порядку: платіж в розмірі 30% загальної вартості сплачується протягом 5 днів з дати підписання специфікації; платіж в розмірі 70% загальної вартості сплачується до 30.08.2022 р.

Договір та Специфкація підписані сторонами та завірений печатками сторін.

27.12.2022 згідно підписаного сторонами акту приймання передачі Продавець передав, а Покупець прийняв обумовлений договором на Товар, вартістю 65000 Євро з ПДВ.

Враховуючи умови договору, платіж в розмірі 602 875,65 грн (що становить 30% загальної вартості, а саме - 19500 Євро в еквіваленті) мав бути здійснений відповідачем до 01.12.2021 р., а платіж в розмірі 1 682 694,65 грн (що становить 70% загальної вартості, а саме - 45500 Євро в еквіваленті) мав бути проведений до 30.08.2022р.

Як вбачається із банківських виписок за рахунком позивача на виконання умов договору відповідачем були проведені наступні платежі: 01.12.2021 р. на суму 589875,00грн (19079,49 євро в еквіваленті за курсом 30.9167 на 30.11.2021.); 01.09.2022 р. на суму 50000,00грн. (1353,21 євро в еквіваленті за курсом 36.9490 на 31.08.2022.); 22.09.2022 р. на суму 326 375,00 грн. (8923,20 євро в еквіваленті за курсом 36.5760 на 21.09.2022 р.); 19.10.2022 р. на суму 300 000,00 грн. (8246,24 євро в еквіваленті за курсом 36.3802 на 18.10.2022 р.); 12.12.2022 р. на суму 300 000,00 грн. (7709,32 євро в еквіваленті за курсом 38.9139 на 11.12.2022.); 21.03.2023 р. на суму 50 000,00 грн. (1262,12 євро в еквіваленті за курсом 39.6157 на 20.03.2023.).

Сума усіх проведених платежів становила 1 616 250,00 грн. або 46573,58 Євро.

За період 2022 станом на 31.12.2022 сторонами було підписано Акт звірки взаємних розрахунків, що підтвердив наявність у ФГ "Поліська Родина" заборгованості.

Поряд із цим, під час розгляду справи відповідачем було повністю оплачено залишок заборгованості за отриманий товар, що підтверджується платіжними інструкціями № 133 та № 3227 від 24 квітня 2023 року, № 138 від 01 травня 2023 року, № 149 від 08 травня 2023 року, № 152 від 12 травня 2023 року та № 157 від 17 травня 2023 року на загальну суму 744595,99грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 6 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої стаття 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга цієї норми допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На день розгляду спору відповідачем було повністю оплачено заборгованість, проте з порушенням строків, визначених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача за прострочення виконання грошових зобов`язань ФГ "Поліська Родина" нараховано 759 064грн. 92коп., з яких: 329343грн. 43коп. штрафу, 308681грн. 71коп. пені, 102227грн. 08коп. інфляційних втрат та 18812грн.70коп. - 3% річних.

Нарахування 329343грн. 43коп. штрафу, 308681грн. 71коп. пені та 18812грн.70коп. - 3% річних є арифметично вірними та підставними.

Щодо стягнення з відповідача 102227грн. 08коп інфляційних втрат суд зазначає наступне.

За змістом ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі N 6-284цс17. Крім того цей висновок Верховного Суду України був неодноразово застосований Верховним Судом, зокрема: у постановах Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року у справі N 130/1058/16; від 23 жовтня 2019 року у справі N 369/661/15-ц; від 23 вересня 2019 року у справі N 638/4106/16-ц; від 20 лютого 2019 року у справі N 638/10417/15-ц, від 03.03.2021 у справі №130/2604/18.

Таким чином, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти, перерахунком суми з урахуванням зміни курсу гривні до зазначеного в еквіваленті євро.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині стягнення 102227грн. 08коп інфляційних втрат.

Водночас, у заяві (вх.№01-75/4109/23 від 11.07.2023) представник відповідача, посилаючись на форс-мажорні обставини, проблему реалізації урожаю, розмір нарахованих санкцій, просив зменшити нараховані суми пені та штрафу до стягнення на 90% та стягнути з господарства штраф та пеню в загальному розмірі 63802грн. 51коп.

Відповідно до статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною третьою статті 551 ЦК України.

Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи N 904/4685/18).

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір штрафу, пені та річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи те, що на день розгляду спору відповідачем повністю виконане зобов`язання по основному боргу перед позивачем, сплату ФГ "Поліська Родина" понесених позивачем судових витрат по даній справі, неподання позивачем доказів понесення ним збитків внаслідок допущених відповідачем порушень умов договору, а також те, що пред`явлені до стягнення штрафні санкції, за оцінкою суду, є надмірно великими, врахувавши інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру нарахованих штрафу та пені на 50 % на підставі ст. 551 ЦК України, ст. 233ГК України.

За наведених обставин позовні вимоги в частині стягнення штрафу та пені підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення 164671грн 72коп штрафу, 154340грн 86коп. пені. В позові в частині стягнення 164671грн 71коп штрафу та 154340грн 85коп пені слід відмовити.

Доводи відповідача щодо звільнення ФГ "Поліська Родина" від сплати нарахованої позивачем пені та штрафу, оскільки розділом 6 "Форс-мажор" договору передбачено, що існування форс-мажорних обставин (військові дії, введення військового стану) звільняє сторону, яка підпала під їх дію, від відповідальності у вигляді штрафу та пені за невиконання зобов`язань за договором, не заслуговують на увагу суду, враховуючи те, що умовами договору передбачено обов`язок сторони, для якої наступили форс-мажорні обставини, негайно, протягом 5 днів повідомити іншу сторону в письмовому вигляді про виникнення таких обставин. Такого повідомлення, адресованого позивачу, відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у розмірі 337825грн 28коп (з яких: 164671грн 72коп штрафу, 154340грн 86коп. пені та 18812грн 70коп - 3% річних).

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи сплату відповідачем згідно платіжних інструкцій №163 та №164 від 18.05.2023 понесених позивачем судових витрат (судовий збір в розмірі 22335,62грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000грн.), їх розподіл судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Поліська Родина" (44840, Волинська обл, Ковельський район, с.Мокрець, вул.Васильчука, буд.21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойчеагротех" (43026, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.11, ) 337825грн 28коп (з яких: 164671грн 72коп штрафу, 154340грн 86коп. пені та 18812грн 70коп - 3% річних).

3. В позові в частині стягнення 102227грн 08коп інфляційних втрат, 164671грн 71коп штрафу та 154340грн 85коп пені - відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 11.08.2023.

Суддя О. Г. Слободян