УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу

м. Київ

17.08.2023Справа № 910/8587/23

Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження заяву Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про відвід судді у справі №910/8587/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ"

до Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України

про стягнення 144 601,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Господарського суду міста Києва Андреїшиної І.О. перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" до Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про стягнення 144 601,70 грн.

15.08.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про відвід судді у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 визнано відвід судді необґрунтованим; заяву Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про відвід судді від розгляду справи № 910/8587/23 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

15.08.2023 за наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді Андреїшиної І.О. у справі №910/8587/23 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши матеріали заяви Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про відвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи №910/8587/23, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Вказана заява обгрунтована тим, що суддя Андреїшина І.О. проявляє упередженість та необ`єктивність щодо відповідача, виявляє надмірний правовий пуризм, чим позбавляє права відповідача на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку, що є, на думку заявника, порушенням Конституції України та принципу рівності учасників перед законом і судом, принципу верховенства права, свідчить про відмову у доступі до правосуддя підстав, які не передбачені у ГПК України. Крім того, заявник зазначає, що на дату розгляду справи №910/8587/23 про стягнення з Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" заборгованості за договором №9186062 існує спір щодо неправомірності набуття позивача будь-яких прав за відповідним договором, у зв`язку з чим було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі, проте ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі №910/8587/23 відмовлено в задоволенні такого клопотання, а в мотивувальній частині ухвали від 11.08.2023 зазначено, що в даній справі підлягають встановленню саме обставини невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати теплової енергії у гарячій воді, а в діях відповідача вбачає спробу затягнути розгляд справи №910/8587/23. За таких обставин, на думку відповідача, підставою для відводу судді Андреїшиної О.І. є не незгода з процесуальним рішенням, а обгрунтовані сумніви в об`єктивність та неупередженості судді.

Приписами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з підстав, зазначених у ст.ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, приписами, які регулюють зміст судових рішень, передбачено, що, судове рішення, серед іншого, обов`язково повинне бути мотивованим та обґрунтованим, що, у свою чергу передбачає наявність як особистої думки судді, так і виокремлення ним власної правової позиції у спорі, у процесуальному питанні, яке потребує вирішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України вказано, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, вбачається, що доводи заявника, які наведені у заяві про відвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи №910/8587/23, зводяться до непогодження з судовим рішенням, щодо відмови у задоволенні клопотання Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про зупинення провадження у справі та зазначенням в мотивувальній частині ухвали від 11.08.2023 про спробу відповідача затягнути судовий процес, крім того, суд звертає увагу, що вирішення клопотань щодо зупинення провадження у справі є виключною процесуальною компетенцією суду і такі дії не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, а у випадку незгоди з такими процесуальними діями учасники справи не позбавлені можливості на включення своїх заперечень щодо цього до відповідної апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду спору.

Згідно із ч. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Таким чином, наведені Державним житлово-комунальним підприємством Національної академії наук України у заяві про відвід судді Андреїшиної І.О. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених у ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а містять лише припущення заявника, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги, у зв`язку з чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державному житлово-комунальному підприємству Національної академії наук України в задоволенні заяви про відвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи №910/8587/23.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.В. Яковенко