ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 року м. Дніпро Справа № 904/4850/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Владимиренко І.В.) від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22

за заявою Фізичної особи - підприємця Гордійчук Світлани Василівни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (51630, Дніпропетровська область, Верхньодніпровській район, село Бородаївські хутори, вулиця Центральна, будинок 1А, )

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22:

- відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (51630, Дніпропетровська область, Верхньодніпровській район, село Бородаївські хутори, вулиця Центральна, будинок 1А, );

- визнано грошові вимоги Фізичної особи - підприємця Гордійчук Світлани Василівни в сумі 85 110,00 грн. - судові витрати та авансування витрат арбітражного керуючого (1 черга задоволення); 5 572 214,70грн. - основний борг (4 черга задоволення);

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства;

- введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів;

- розпорядником майна ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" призначено арбітражного керуючого Штельманчука Михайла Сергійовича (свідоцтво № 194 від 28.02.2013 року, адреса: 49044, м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2, ТДК Босфор офіс 610, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- призначено попереднє засідання суду на 22.03.2023р. о 10:20 год.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, кредитор боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити фізичній особі - підприємцю Гордійчук Світлані Василівні у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що банкрутство боржника є фіктивним, спрямованим на ухилення від виконання зобов`язань боржника перед апелянтом, оскільки ініційовано пов`язаною особою та за відсутності реальної заборгованості. Так, ініціюючим кредитором не подано доказів, які-б свідчили про транспортування агропродукції, яка начебто була поставлена боржнику, а ФОП Гордійчук С.В. у 2021р. перебувала на спрощеній системі оподаткування, але обсяг її господарських операцій з боржником значно перевищує її можливий річний дохід на спрощеній системі оподаткування.

Також, ініціюючим кредитором було відступлено право вимоги за договорами купівлі-продажу, заборгованість за якими була підставою для звернення з заявою про відкриття провадження у даній справі про банкрутство, на користь ТОВ «ВСП «Промінь», яким в подальшому також заявлені до боржника грошові вимоги за цими договорами.

Отже, суд першої інстанції із застосуванням підвищеного стандарту доказування не перевірив вимог ініціюючого кредитора та поданих ним доказів на підтвердження існування у боржника заборгованості перед цим кредитором, не встановив наявності спору про право, відсутність якого є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 18.07.2023р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2023р. клопотання фізичної особи - підприємця Гордійчук Світлани Василівни та розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" арбітражного керуючого Штельманчука Михайла Сергійовича про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 08.08.2023р.

07.08.2023р. у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Мороза В.Ф. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи своїм правом участі в судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку представників, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Ініціюючим кредитором подано до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, у якому він зазначив, що засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" є Акціонерне товариство спрощеного типу «Суффле Агрикюльтюр» (Франція), беніфіціарним власником, якого є Суффле Мішель Жан П`єр, які є засновниками групи компаній у РФ, що сплачують там податки, тобто фінансують агресію проти України та сприяють знищенню аграрного сектору держави, втім не наведено будь-яких підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників інших учасників справи, відхиливши при цьому відповідне клопотання ініціюючого кредитора.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги кредитора, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2022р. Фізична особа - підприємець Гордійчук Світлана Василівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (51630, Дніпропетровська область, Верхньодніпровській район, село Бородаївські хутори, вулиця Центральна, будинок 1А, ).

Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4850/22 від 26.12.22р. прийнято заяву Фізичної особи - підприємця Гордійчук Світлани Василівни про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (51630, Дніпропетровська область, Верхньодніпровській район, село Бородаївські хутори, вулиця Центральна, будинок 1А, ) до розгляду. Призначено підготовче засідання суду на 16.01.2023р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь"; визнано грошові вимоги Фізичної особи - підприємця Гордійчук Світлани Василівни в сумі 85 110,00 грн. - судові витрати та авансування витрат арбітражного керуючого (1 черга задоволення); 5 572 214,70грн. - основний борг (4 черга задоволення).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. про відкриття провадження у справі про банкрутство, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На час постановлення оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

За ч. 2 ст. 8 КУзПБ, право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 34 КУзПБ, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи; ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

До заяви кредитора - контролюючого органу, уповноваженого відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, іншого органу, який відповідно до закону здійснює контроль за справлянням інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів щодо стягнення (погашення) податкового боргу або іншої заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Заява кредитора може ґрунтуватися на об`єднаній заборгованості боржника за сукупністю його різних зобов`язань перед цим кредитором.

Кредитори мають право об`єднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою. Таку заяву підписують усі кредитори, які об`єднали свої вимоги до боржника.

Статтєю 35 КУзПБ встановлено, що у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій зазначаються: дата проведення підготовчого засідання суду; прізвище, ім`я та по батькові арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про: зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство; вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби.

Підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Ухвала про прийняття заяви про відкриття провадження у справі надсилається сторонам та до органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні, державному реєстратору за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника, до органу, уповноваженого управляти державним майном боржника, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків, арбітражним керуючим, визначеним шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до ч.ч. 1-7 ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно.

У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з заяви Фізичної особи - підприємця Гордійчук Світлані Василівні про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь", вимоги кредитора ґрунтуються на невиконанні боржником своїх зобов`язань за Договором поставки № СХ-180221 від 18.02.2021р. та Договором № СХ-121101 від 12.11.2021р.

Так, на підставі поданих ініціюючим кредитором копій документів, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі встановлено, що 18.02.2021р. між ФОП Гордійчук Світланою Василівною (Постачальник) та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (Покупець) було укладено Договір поставки № СХ-180221. Відповідно до умов договору Постачальник зобов`язується поставити й передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити пшеницю, іменовану далі по тексту договору - Товар (п. 1.1. Договору).

Покупець за свій рахунок здійснює доставку Товару від Постачальника за 51630. Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р-н, село Бородаївські вулиця Центральна, будинок 1А, якщо інше не узгоджено Сторонами в до Договору. Загальна кількість товару у заліковій вазі складає 575,80 метричних тон +/-5%, за вибором Покупця. Право власності на Товар, переходить від Постачальника до Покупця з моменту і Товару Покупцеві або уповноваженої ним особі та оформлення (підписання) Сторонами товарно-транспортних документів (п. 2.1., 2.2., 2.3. Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що Загальна вартість Товару за цим Договором визначаються як вартість Товару Сторонами у видаткових накладних до Договору.

Згідно п. 3.2., 3.3., 3.4. Договору, ціна Товару без Податку на додану вартість складає 2 475 960,00 гривень. Допускається арифметична розбіжність в ціні Товару згідно п. 3.1. Договору. Оплата Товару, що поставляється Постачальником, здійснюється Покупцем в національній валюті України - гривні, відповідно до банківських реквізитів Постачальника, зазначеними в даному Договорі. Датою платежу є дата зарахування коштів на поточний банківський рахунок Постачальника. Загальна сума Договору складається з сум усіх накладних, що підписані протягом строку дії Договору.

Постачальник (ФОП Гордійчук С.В.) поставив ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" пшеницю у кількості 578,80 тон, про що свідчить видаткова накладна № 18/1 від 18.02.2021 та рахунок - фактура №18 від 18.02.2021 на загальну суму 2 475 960,00 грн.

ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" зобов`язання щодо оплати товару в рамках договору поставки № СХ-180221 від 18.02.2021 не виконав у повному обсязі та борг перед ФОП Гордійчук Світланою Василівною становить 2 475 960,00 грн.

12.11.2021р. між ФОП Гордійчук Світланою Василівною (Постачальник) та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (Покупець) було укладено Договір поставки № СХ-121101 (далі-Договір). Відповідно до умов договору Постачальник зобов`язується поставити й передати у власність соняшник, а Покупець прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

Загальна кількість товару у заліковій вазі складає 491,500 тон +/-5%, за вибором Покупця. Поставкою товару вважається передача товару на складі Покупця за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровській район, село Бородаївські хутори, вулиця Центральна, будинок 1А. Датою поставки за цим договором є день передачі Товару Постачальником (його уповноваженою особою) Покупцю згідно накладної. Перехід ризиків та права власності на Товар відбувається в момент підписання Покупцем накладної (п. 2.1., 2.2. Договору).

Пунктом 3.1., 3.2. Договору визначено, що ціна Товару без Податку на додану вартість складає 6300,00 гривень. Допускається арифметична розбіжність в ціні Товару згідно п. 3.2. Договору. Загальна вартість Товару за цим Договором визначаються як вартість Товару Сторонами у видаткових накладних до Договору.

Постачальник (ФОП Гордійчук Світлана Василівна) поставив ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" пшеницю у кількості 578,80 тон, про що свідчить видаткова накладна № 12/1 від 12.11.2021 та рахунок - фактура №12 від 12.11.2021 на загальну суму 3 096 254,70 грн.

ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" зобов`язання щодо оплати товару в рамках договору поставки №СХ-121101 від 12.11.2021 не виконав у повному обсязі та борг перед ФОП Гордійчук Світланою Василівною становить 3 096 254,70 грн.

Суд першої інстанції визнав обгрунтованими грошові вимоги ФОП Гордійчук Світлани Василівни, які грунтуються на невиконанні боржником своїх грошових зобов`язань за вищенаведеними договорами, на загальну суму 5 572 214,70грн., що і було підставою для відкриття провадження у даній справі про банкрутство.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції безпідставними та помилковими.

Так, згідно з преамбулою КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Апеляційний суд зауважує, що процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес.

Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України).

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Положення статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначають, що:

- неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом;

- грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Положення частин першої-п`ятої статті 39 КУзПБ передбачають, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю «грошового зобов`язання» боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Підставою для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Суд зауважує, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

З огляду на викладене, колегія судів зауважує, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Крім того, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство.

Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.

У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, зокрема викладеними у постановах від 07.10.2020р. у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021р. у справі № 910/4510/20, від 02.02.2022р. у справі № 910/4918/21.

Також, правова категорія "спір про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (правовий висновок, викладений в постанові ВС від 18.03.2021 у справі № 911/1922/20).

Втім, у даній справі суд першої інстанції не надав належної оцінки обгрунтованості грошового зобов`язання боржника перед ініціюючим кредитором, який визнав їх без жодних заперечень, та встановлення наявності спору про право у спірних правовідносинах.

Так, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Разом з тим, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили.

Правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Господарською операцією в розумінні Закону України Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1).

Як встановлено положеннями статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно частин 1,2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, згідно частини 1 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні, первинні документи, по перше - фіксують факти здійснення господарських операцій і, по друге - слугують підставою для бухгалтерського обліку цих операцій. А на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник (частина 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні).

Лише реальні зміни майнового стану платника податків є визначальною ознакою господарської операції. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Насамперед йдеться про реальність і товарність господарської операції, а також про підтвердження/непідтвердження товарності господарської операції належними і допустимими доказами.

Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 918/335/17 (п. 67).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року по справі № 813/2781/17 Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, платіжні доручення, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, господарське зобов`язання, яке виникло на підставі договору, укладеного між суб`єктами господарювання, має бути спрямоване на досягнення економічного результату для його сторін, тобто мати реальний характер та опосередковувати рух капіталів, товарів, робіт чи послуг, що є об`єктами відповідної господарської операції.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка в т.ч. відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, тощо.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам викликає обгрунтовані сумніви, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, суб`єкт господарської діяльності повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій.

Крім того, обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Про неможливість здійснення господарських операцій може свідчити, зокрема, відсутність у контрагента необхідних умов для здійснення певного виду діяльності або трудових ресурсів, транспортних засобів, які є необхідними для здійснення такого виду діяльності, недостатність часу, майна тощо. Крім того, контрагент повинен мати право на зайняття відповідною діяльністю. Відповідний вид діяльності має бути передбачений його статутом та внесений до ЄДР за КВЕД.

Висновок Верховного Суду про те, що визначальною ознакою господарської операції у розумінні статей 1, 3, 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, є загальним та характерним для усіх правовідносин, пов`язаних з необхідністю доведення здійснення господарської операції, а не лише її документарного оформлення, та не має своїм наслідком якийсь певний однозначний результат вирішення спору. Результат розгляду судом спорів у справах про стягнення заборгованості, за наявності заперечень відповідача щодо реальності господарських операцій, при застосуванні судом зазначеного висновку обумовлюється фактичними обставинами, встановленими судом у кожній конкретній справі, тобто залежить від встановлених судом фактичних обставин, які у кожній справі можуть бути різними.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 914/2404/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду застосував доктрину реальності господарських операцій при розгляді заяв з кредиторськими вимогами до боржника у справах про банкрутство, вказавши: Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам при новому розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором (схожі висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18).

До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" ФОП Гордійчук Світланою Василівною на підтвердження факту передачі товару (агропродукції) боржнику були додані лише копії видаткових накладних, без додавання інших документів, які-б підтверджували придбання чи вирощування кредитором такої значної кількості агропродукції, її зберігання та транспортування, існування відповідних матеріальних та трудових ресурсів, тощо, що спричиняє наявність обґрунтованих сумнівів у реальності господарських операцій з купівлі-продажу товару за спірними договорами.

Враховуючи вищенаведене та обставини даної справи, зокрема щодо перебування ініціюючого кредитора на спрощеній системі оподаткування та обсяг її господарських операцій з боржником, не пред`явлення тривалий час будь-яких вимог до боржника про оплату поставленого товару на значну суму та наявність великої заборгованості боржника перед апелянтом, яка в т.ч. підтверджена судовим рішенням, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ФОП Гордійчук Світланою Василівною не доведено належними та допустимими доказами існування між нею та боржником реальних господарських операцій з купівлі-продажу агропродукції за спірними договорами, а відтак і наявності у боржника перед нею заборгованості у загальному розмірі 5 572 214,70грн., що виключає відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь".

Крім цього, колегія суддів наголошує, що умовами договорів, які укладалися між ФОП Гордійчук С.В. та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" не встановлено строку здійснення розрахунку за поставлений товар, тобто навіть у випадку належного підтвердження кредитором виконання своїх зобов`язань з поставки товару за цими договорами, у боржника станом на час подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, не виникло грошового зобов`язання перед ініціюючим кредитором.

Також, як вбачається з копії поданого апелянтом разом з апеляційною скаргою договору відступлення права вимоги від 10.08.2022р., укладеного між ФОП Гордійчук С.В. та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство "Промінь", яку апеляційний суд вважає за можливе прийняти до розгляду, враховуючи виникнення в апелянта статусу кредитора боржника лише 25.04.2023р., ФОП Гордійчук С.В. відступлено ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство "Промінь" права вимоги до ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство "Агрофірма Промінь" за Договором № СХ-180221 від 18.02.2021р. та Договором № СХ-121101 від 12.11.2021р. на загальну суму 5 572 214,70грн.

Таким чином, станом на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, мала місце неоднозначність у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання, що свідчить про існування спору про право.

Слід також зазначити, що враховуючи відсутність визначення законодавством вичерпного переліку критеріїв виходячи з яких можна дійти висновку про існування спору про право, при з`ясуванні відповідного питання в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин необхідно оцінювати форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору з урахуванням усієї сукупності доказів та аргументів наведених в обґрунтування відповідних доводів цими учасниками.

Також, колегія суддів враховує, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2023р. у справі № 904/4850/22 (904/1223/23), яке набуло законної сили, визнано недійсними, укладені між ФОП Гордійчук С.В. та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь", Договір поставки № СХ-180221 від 18.02.2021р. та Договір поставки № СХ-121101 від 12.11.2019р.

Під час же розгляду вказаної справи встановлені обставини нереальності відповідних господарських операцій, а також наявність у сторін цих договорів неправомірної мети направленої на створення штучної заборгованості та погіршення становища інших кредиторів, що і було підставою для визнання недійсним цих договорів, як фраудаторних, укладених з порушенням норм Цивільного кодексу України.

За наведених обставин в суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відкриття за заявою фізичної особи підприємця Гордійчук Світлани Василівни провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь".

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи ФОП Гордійчук С.В. щодо пов`язаності засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" з юридичними особами РФ, адже вони не підтверджені належними і допустимими доказами та не впливають на встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, та зміст спірних правовідносин, відтак не свідчать про обгрунтованість та законність оскаржуваної ухвали.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заперечення ініціюючого кредитора проти апеляційної скарги ТОВ "Суффле Агро Україна" є безпідставними, а оскаржувана ухвала винесена місцевим господарським судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та ухвалення нового рішення про відмову фізичній особі підприємцю Гордійчук Світлані Василівні у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь".

У зв`язку із відмовою у відкритті провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги апелянта в частині закриття провадження у даній справі.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 37 215,00 грн. слід покласти на ініціюючого кредитора.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023р. у справі № 904/4850/22 скасувати.

Відмовити фізичній особі підприємцю Гордійчук Світлані Василівні у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь".

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 37 215,00 грн.

Видачу наказу, на виконання даної постанови, згідно зі ст. 327 Господарського процесуального кодексу України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 09.08.2023 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд