РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023Справа № 910/5282/23

За позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі

1) Київської міської військової адміністрації;

2) Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Хаус"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів -

Акціонерне товариство "Українська залізниця"

про стягнення 21 633 162,36 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

за участю представників сторін:

прокурор: Кукло Д. С.

від позивача-1: Овчаренко А. С.

від позивача-2: Шевченко О. В.

від відповідача: Лук`яненко В. О.

від третьої особи: Лях К. М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся заступник Генерального прокурора (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Київської міської військової адміністрації (далі - КМВА, позивач-1) та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (далі - Міністерство розвитку громад, позивач-2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Хаус" (далі - ТОВ "Спайс Хаус", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 21 633 162,36 грн.

Позов мотивований тим, що за умовами укладених сторонами договорів на постачання продовольчих товарів, форму та умов яких затверджено рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 12.03.2022 (витяг з протоколу № Ц-54/29 Ком.т) АТ "Українська залізниця" сплатило в якості попередньої оплати на користь відповідача вартість замовленого товару (рибних консервів, кубиків консервованої яловичини, консервованого яловичого фаршу) в сумі 11 446 411,92 грн. Однак, ТОВ "Спайс Хаус" порушило свої зобов`язання, товар на погоджених у договорі умовах та у визначений строк не поставило, тому прокурор просить стягнути з відповідача сплачену попередню оплату та нараховані штрафні санкції та матеріальні втрати за порушення зобов`язання.

У позові прокурор просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 11 446 411,92 грн., пеню у сумі 7 620 487,94 грн., інфляційні втрати у сумі 2 230 396,55 грн., 3 % річних у сумі 335 865,95 грн., що разом становить 21 633 162,36 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09.05.2023. Вказаною ухвалою суд запропонував відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву чи заперечення. Цією ж ухвалою до участі у справі була залучена третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", третя особа).

08.05.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позов у якому останній проти позову заперечив, зазначив, що прострочення зобов`язання з поставки товару сталось через невиконання іноземним контрагентом відповідача - SK Commodities S.R.O. своїх зобов`язань з поставки товару (рибних консерв) відповідачу, а також відмову митних органів здійснити розмитнення товару (кубиків консервованої яловичини та консервованого яловичого фаршу), який ввозився на територію України, та мав бути переданий КМВА. Тому посилаючись на вказані обставини, а також на скрутне фінансове становище, просив зменшити розмір пені, інфляційної складової боргу та 3 % річних.

Також у своєму відзиві відповідач просив залучити до розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Міністерство аграрної політики та продовольства України. За результатами розгляду вказаного клопотання суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 13.06.2023, відмовив у його задоволенні як необґрунтованому, оскільки вважав, що рішення за позовом про повернення попередньої оплати та стягнення штрафних санкцій та матеріальних втрат за неналежне виконання відповідачем зобов`язання, не вплине на права та обов`язки вказаної особи, що не є стороною спірних правовідносин, вона не буде наділена новими правами та не будуть змінені її наявні права та/або обов`язки.

10.05.2023 від позивача-2 - Міністерства розвитку громад надійшли письмові пояснення, у яких останній вважав позов прокурора обґрунтованим з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

16.05.2023 третя особа (АТ "Українська залізниця") надала письмові пояснення, у яких позов підтримала з зазначених прокурором підстав, вважала, що вимоги прокурора підлягають задоволенню. Також вказала, що на момент виставлення рахунків для оплати та отримання попередньої оплати за товар, відповідач фактично не мав в наявності замовлений товар, що свідчить про його недобросовісну поведінку.

22.05.2023 від КМВА (позивача-1) надійшла відповідь на відзив, у якій КМВА проти доводів відповідача заперечила, вказала про їх безпідставність, окремо наголосила, що відповідач здійснює свою господарську діяльність самостійно та на власний ризик.

22.05.2023 від прокурора надійшла відповідь на відзив, у якій останній проти доводів відповідача заперечив, зазначив, що відповідачем повністю не виконане зобов`язання з поставки товару за договором, та погоджений товар відповідач не поставив, більше того, не повернув позивачу-1 попередню оплату, відтак, нарахування штрафних санкцій та матеріальних втрат є правомірним.

24.05.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив прокурора, у яких відповідач стверджує, що не відмовляється від обов`язку повернути кошти попередньої оплати, проте, з огляду на обставини, викладені у відзиві вважав, що нараховані прокурором пеня, інфляційні втрати та 3 % річних задоволенню не підлягають.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 підготовче провадження у справі було закрите, розгляд справи призначено по суті.

03.08.2023 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у якому відповідач вказав про повернення частини попередньої оплати у сумі 2 125 560,00 грн. (за непоставлений товар - кубики консервованої яловичини та консервованого яловичого фаршу).

08.08.2023 третьою особою (АТ "Українська залізниця") надані письмові пояснення, у яких остання підтвердила повернення частини попередньої оплати у сумі 2 125 560,00 грн.

У судовому засіданні 08.08.2023 прокурор заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Представники позивачів - 1, 2 підтримали вимоги прокурора, позов просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Представник АТ "Українська залізниця" (третя особа) підтримав свої письмові пояснення, у яких вважав, що позов підлягає задоволенню, з підстав, викладених у своїх письмових поясненнях.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 8 серпня 2023 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Так, частиною 3 ст. 53 ГПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з висновком Конституційного Суду України, викладеним у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, поняття "інтереси держави" є оціночним; в кожному конкретному випадку прокурор, який звертається до суду із заявою, повинен обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва інтересів держави (в тому числі публічних інтересів територіальної громади), але виключного переліку обставин, які можуть використовуватися, закон не передбачає.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, наведені вище норми законів та рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Прокурор вважаючи, що внаслідок невиконання умов договорів порушуються інтереси держави має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених статтею 16 ЦК України.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес.

Окрім зазначеного, повномаштабне вторгнення російської федерації та введення в Україні правового режиму воєнного стану об?єктивно зумовило виникнення складної економічної ситуації, необхідності додаткового фінансування Збройних сил України.

В умовах воєнного стану надзвичайно важливим є забезпечення оперативного, належного та безперервного виконання місцевих бюджетів. З метою забезпечення ефективного функціонування бюджетної сфери та життєво необхідних потреб жителів територіальних громад у період дії воєнного стану надзвичайно важливим є раціональне, цільове та ефективне використання бюджетних коштів з огляду на їх обмежений обсяг.

Так, у спірних правовідносинах також наявні економічні інтереси територіальної громади та держави в цілому.

У зв?язку з цим захист інтересів держави в бюджетних правовідносинах, в тому числі при зайвому витрачанні чи заволодінні бюджетними коштами, є основним пріоритетом роботи усіх без винятку органів, а порушення в цій сфері є неприпустимими в умовах сьогодення.

За таких обставин, протиправне неповернення відповідачем бюджетних коштів попередньої оплати за товар, беззаперечно вказує на наявність порушень державних інтересів, що надає право прокурору для їх захисту у судовому порядку.

Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб`єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст. 1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення з виконання господарських договорів з наведених питань, тим паче під час воєнного стану в державі.

Отже, в зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, а отже існують підстави для захисту порушених інтересів держави органами прокуратури.

Невиконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором на постачання продовольчих товарів з боку відповідача призвело до порушення прав Київської міської військової адміністрації щодо можливості розпорядження бюджетними коштами на закупівлю продовольчих товарів з метою забезпечення нагальних потреб держави в умовах воєнного стану.

Тобто, у вказаному випадку вбачається порушення інтересів держави в особі Київської міської військової адміністрації та АТ "Укрзалізниця", що полягає в невиконанні зобов?язання щодо повернення коштів попередньої оплати за договором ТОВ "Спаи?с Хаус".

При цьому, порушення вимог законодавства мають характер не лише формального недотримання умов договору, а навпаки, призвели до фактичних втрат бюджетних коштів, що засвідчує нераціональне та неефективне їх використання та становить безумовне порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Тому, підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є порушення економічних інтересів держави внаслідок невиконання зобов?язання щодо повернення коштів попередньої оплати за договорами на постачання продовольчих товарів з боку ТОВ "Спаи?с Хаус".

При цьому суд наголошує, що прокурор звертався до позивачів-1, 2 з листами відносно вжиття заходів щодо звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів попередньої оплати, однак останні самостійно до суду не зверталися.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що прокурором дотримано визначений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" порядок звернення до суду з позовом в інтересах держави, тоді як позивачами не здійснено захисту таких інтересів при наявності відповідних повноважень в частині стягнення бюджетних грошових коштів.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 185 від 02.03.2022 «Про деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану» уповноважено АТ «Укрзалізниця» в умовах воєнного стану виступати платником за тристоронніми договорами, замовником за якими є військові адміністрації та/або центральні органи виконавчої влади, із здійснення закупівель за рахунок коштів державного бюджету для задоволення нагальних потреб функціонування держави.

Порядком та умовами надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, затвердженими постановою Кабміну України № 528 від 03.05.2022 (далі - Порядок № 528 від 03.05.2022), передбачено, що головним розпорядником субвенціі? є Міністерство інфраструктури України.

Положеннями пунктів 3-5 Порядку № 528 від 03.05.2022 передбачено, що використання субвенції здійснюється з дотриманням умов тристоронніх договорів, замовниками за якими є обласні, Київська міська військові адміністрації, а платником за грошовими зобов`язаннями замовників за договорами - АТ "Укрзалізниця". Субвенція надається шляхом її перерахування Міністерством інфраструктури України на рахунок АТ "Укрзалізниця", відкритий в державному банку, з подальшим спрямуванням АТ "Укрзалізниця" на оплату грошових зобов?язань замовників перед постачальниками товарів (виконавцями робіт або надавачами послуг) відповідно до укладених договорів та рахунків постачальників товарів (виконавців робіт або надавачів послуг) за тристоронніми договорами. Кошти, використані АТ "Укрзалізниця" для здійснення оплати за договорами, є субвенцією, що передана з державного бюджету до місцевих бюджетів, та коштами місцевих бюджетів, що передані розпорядникам субвенції, від розпорядників субвенції постачальникам товарів (виконавцям робіт або надавачам послуг), у сумі такого платежу.

Так, задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, зокрема, придбання необхідних продовольчих товарів, а також пакувальних товарів для їх фасування, пального, будівельних матеріалів для проведення першочергових аварійно-ремонтних робіт на об?єктах, які пошкоджені внаслідок бойових дій, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів (вакцин), медичних виробів, допоміжних засобів до них, медичного обладнання, оплату послуг зі зберігання та/або переробки зерна здійснюється військовими адміністраціями та/або центральними органами виконавчої влади шляхом укладення тристоронніх договорів, чинні редакції яких оприлюднюються на офіційному сайті АТ "Укрзалізниця" https://uz.gov.ua в розділі "Закупівлі" та є у вільному доступі.

На офіційному саи?ті АТ "Укрзалізниця" за посиланням https://uz.gov.ua/about/procurement/ оприлюднено договір на постачання продовольчих товарів, затверджении? рішенням правління від 12.03.2022, витяг з протоколу № Ц-54/29 Ком.т (надалі - договір).

Пунктом 11.2 договору передбачено, що відповідно до умов ст. 634 ЦК Украі?ни цеи? договір є договором приєднання і може бути укладении? лише шляхом приєднання замовника та постачальника до всіх умов договору в цілому. Доказом повного та беззаперечного прии?няття замовником усіх умов цього договору (акцептом) є факт направлення замовником на адресу постачальника заявки, визначеноі? пунктом 1.1 цього договору.

З урахуванням положень ст. 634 ЦК України, на виконання вимог указаної постанови Кабміну, між КМВА (замовник), АТ "Укрзалізниця" (платник) та ТОВ "Спаи?с Хаус" (постачальник) був укладений тристоронній договір шляхом приєднання сторін до договору на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання (рибних консервів у кількості 15 120 кг), який оприлюднено на веб-сайті АТ "Укрзалізниця", затверджений рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 12.03.2022 за бюджетною програмою 3101710, КЕКВ 2620 (далі - договір № 1).

Також встановлено, між КМВА як замовником, АТ "Укрзалізниця" як платником і ТОВ "Спаи?с Хаус" як постачальником укладено тристоронній договір шляхом приєднання сторін до договору на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання (кубиків консервованої яловичини в кількості 40 000 кг. та 160 000 кг. консервованого яловичого фаршу), який оприлюднено на веб-сайті АТ "Укрзалізниця" в редакції, затверджений рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 12.03.2022 за бюджетною програмою 3101710, КЕКВ 2620 (далі - договір № 2).

Згідно з п. 1.1 договорів-1, 2 постачальник зобов`язується поставити замовнику продовольчі товари тривалого зберігання та/або пакувальні товари для і?х фасування (далі - товар), перелік, кількість, ціни, умови оплати та поставки яких зазначаються замовником у заявках, замовник зобов`язується прии?няти вказании? товар, а платник зобов`язується своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору оплата товару платником здіи?снюється з урахуванням постанови Кабінету Міністрів Украі?ни № 185 від 02.03.2022 "Деякі питання здіи?снення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану" (зі змінами), на таких умовах: попередня оплата у розмірі 30 % вартості товару проводиться протягом 3 банківських днів з дати отримання платником від Міністерства аграрноі? політики та продовольства Украі?ни сканованоі? копіі? рахунку за формою згідно з додатком 1 до цього договору, оформленого належним чином та погодженого замовником та Міністерством аграрноі? політики та продовольства Украі?ни, за умови наявності бюджетних коштів на поточних рахунках платника.

Згідно з п. 2.2.3 договору усі підписання та погодження відповідних документів можуть здіи?снюватися засобами електронноі? пошти, у паперовому вигляді, повідомленням через месенджери (у вигляді фотокопіі?), з використанням відповідних програмних комплексів (рішень), у тому числі шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису чи удосконаленого електронного підпису.

Належним чином оформленим вважається рахунок, якии? за формою відповідає додатку 1 до цього договору, підписании? постачальником, скріплении? печаткою (за наявності) та погоджении? замовником та Міністерством аграрноі? політики та продовольства Украі?ни.

Постачальник зобов`язується погодити із замовником та Міністерством аграрноі? політики та продовольства Украі?ни відповідні рахунки (на попередню оплату та на остаточнии? розрахунок), які надаються ним платнику та замовнику відповідно до умов цього договору.

Оплата рахунків, виставлених постачальником, здіи?снюється платником за умови і?х погодження замовником та Міністерством аграрноі? політики та продовольства Украі?ни в межах наявних бюджетних коштів на поточних рахунках платника та відповідно до черговості надходження таких рахунків до платника.

Відповідно до п. 10.1 договорів-1, 2 вони вважаються укладеними і набирають чинності з моменту здійснення постачальником акцепту і діють до 31.12.2022 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За змістом п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662, 663 ЦК України у продавця існує обов`язок передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Так, на виконання договору № 1 про поставку товару (рибних консервів) на загальну суму 2 728 706,40 грн., постачальником 29.03.2022 на адресу замовника був направлений рахунок № 10/03 на оплату авансового платежу в розмірі 30 % загальної вартості товару, що становить 818 611,92 грн. Указаний рахунок на оплату 29.03.2022 було погоджено замовником та Міністерством аграрної політики та продовольства України.

30.03.2022 платником - АТ "Укрзалізниця", на виконання вказаного рахунку № 10/03 від 29.03.2022 було здійснено перерахування коштів на користь відповідача в сумі 818 611,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 419 від 30.03.2022.

Також встановлено, що на виконання договору № 2 про поставку товару (кубиків консервованої яловичини та консервованого яловичого фаршу) на загальну суму 35 426 000,00 грн., постачальником 29.03.2022 на адресу замовника був направлений рахунок № 11/03 на оплату авансового платежу в розмірі 30 % загальної вартості товару, що становить 10 627 800,00 грн. Указаний рахунок на оплату 29.03.2022 було погоджено замовником та Міністерством аграрної політики та продовольства України.

30.03.2022 платником - АТ "Укрзалізниця", на виконання вказаного рахунку № 11/03 від 29.03.2022 було здійснено перерахування коштів на користь відповідача в сумі 10 627 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 418 від 30.03.2022.

31.03.2022, КМВА, на адресу відповідача направила заявки на відвантаження товару автомобільним транспортом - рибних консервів обсягом 15 120 кг вартістю 2 728 706,40 грн. та кубиків консервованої яловичини обсягом 40 000 кг/консервованого яловичого фаршу обсягом 160 000 кг вартістю 35 426 000,00 грн., за адресою складу призначення: площа Спортивна, 1, м. Київ.

Відповідно до п. 5.4, 5.5 договору товар повинен бути поставлении? замовнику протягом 2 календарних днів з моменту отримання постачальником попередньоі? оплати, якщо інше не узгоджено сторонами додатково. Датою поставки товару є дата приймання замовником партії товару та підписання замовником відповідних документів.

Відтак, відповідач мав поставити 15 120 кг рибних консервів на суму 2 728 706,40 грн. та кубиків консервованої яловичини обсягом 40 000 кг/консервованого яловичого фаршу обсягом 160 000 кг загальною вартістю 35 426 000,00 грн. - до 01.04.2022.

Проте, відповідач свого зобов`язання за договором поставки не виконав та товар КМВА у визначений договором строк не передав.

Факт порушення зобов`язання з боку постачальника підтверджується також наявними у справі копіями претензії КМВА від 01.05.2022, 01.06.2022, 01.07.2022, від 22.07.2022 про сплату попередньої оплати в сумі 818 611,92 грн. та в сумі 10 627 800,00 грн. (відповідно) та вимогами повернення цих сум АТ «Укрзалізниці», як платнику цих коштів.

Лише 27.06.2022 ТОВ "Спайс Хаус" листом № 27/06-1 надало КМВА відповідь, у якій вказало про неможливість наразі поставити товар (м`ясні консерви), оскільки він був закуплений на території Туреччини, проте, у подальшому не був розмитнений на території України, та зберігається на території митного терміналу.

Доводи відповідача, що йому не було відомо ні про обсяг поставленого товару, ні про його вартість, та взагалі, що він не знав про істотні умови договорів поставки спростовуються встановленими у справі обставинами, а також самостійним приєднанням до договорів поставки, які у відповідності до ст. 634 ЦК України є публічними, а також підписаними відповідачем рахунками на оплату від 29.03.2022. При цьому, відповідачем не спростовано належними доказами неотримання ним 31.03.2022 заявок КМВА на відвантаження товару замовнику.

Більше того, строк поставки товару обчислюється з моменту отримання постачальником попередньоі? оплати, а тому обставини щодо дати отримання ним заявок не мають у даному випадку значення.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Згідно з частиною 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п. 6.8 договорів-1, 2 постачальник зобов`язаний у разі нездійснення ним поставки товару з будь-яких причин повернути отриманий ним відповідно до умов цього договору авансовий платіж не пізніше, ніж протягом 5 банківських днів з моменту, коли мала бути здійснена поставка.

Судом встановлено, що під час розгляду даної справи, на підставі квитанцій до платіжних інструкцій від 01.08.2023 в рахунок погашення заборгованості за попередньою платою (на суму 11 446 411,92 грн.), ТОВ "Спаи?с Хаус" повернуло частину передоплати за договором № 2 (рахунок № 11/03 від 29.03.2022) на суму 2 125 560,00 грн., що також підтверджується банківською довідкою від 03.08.2023 з рахунку третьої особи та письмовими поясненнями АТ "Укрзалізниця".

Таким чином судом встановлено, що грошове зобов`язання ТОВ "Спаи?с Хаус" в частині сплати основного боргу в сумі 2 125 560,00 грн. (за договором № 2 (рахунок № 11/03 від 29.03.2022)) припинилось, а тому в цій частині провадження необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки відсутній предмет спору.

Щодо іншої частини попередньої оплати за договором № 1 (рахунок № 10/03 від 29.03.2022) на суму 818 611,92 грн. та за договором № 2 (рахунок № 10/03 від 29.03.2022) на суму 8 502 240,00 грн. (10 627 800,00 грн. - 2 125 560,00 грн.), що разом становить 9 320 851,92 грн., то оскільки відповідач доказів, які б підтверджували поставку товару чи повернення попередньої оплати за непоставлений товар в цій сумі не надав, доводів прокурора не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про стягнення попередньої оплати в сумі 9 320 851,92 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 7 620 487,94 грн., нарахованих за порушення відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

За змістом ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У пункті 6.1 договорів-1, 2 сторони погодили, що у разі затримки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує на зазначений у цьому договорі рахунок платника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

Отже, зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язання та в силу наведених приписів закону і умов договору, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій, з урахуванням наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 7 620 487,94 грн., тобто у заявленій позивачем сумі.

Зі свого боку, заперечуючи проти стягнення вказаних штрафних санкцій, відповідач вказав, що порушення зобов`язання відбулось не з його вини, а в силу виключних обставин, тому просив зменшити розмір заявленої позивачем суми.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд врахував наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також за приписами ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються на розсуд суду за наявності визначених у них умов та на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто є правом суду.

У даному випадку суд вважає, що відповідач не довів суду наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру пені, не навів поважних причин порушення зобов`язання, що стало підставою для застосування заходів відповідальності прокурором.

Суд вважає, що відповідач у даному випадку не довів суду наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру пені, не навів поважних причин порушення зобов`язання, що стало підставою для застосування заходів відповідальності позивачем.

При цьому доводи про те, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами-1, 2 сталось через невиконання іноземним контрагентом відповідача - SK Commodities S.R.O. своїх зобов`язань з поставки товару (рибних консерв) відповідачу та у зв`язку з нерозмитненням товару (кубиків консервованої яловичини та консервованого яловичого фаршу) на території України, суд не приймає враховуючи наступне.

Так, на момент отримання відповідачем попередньої плати за двома договорами поставки, відповідач, не маючи в наявності товару, який необхідно поставити, лише 01.04.2022 та 04.04.2022 уклав з іноземними контрагентами контракти на поставку продовольчих товарів. При цьому, незважаючи на те, що за умовами договорів поставки, відповідач зобов`язаний поставити товар протягом двох календарних днів з моменту отримання постачальником попередньоі? оплати, тобто до 01.04.2022.

Крім того, відповідач не був обмежений у виборі постачальника, конкретної марки товару, а також країни виробництва. Тобто, договорами не обмежувалось право постачальника на свій розсуд здійснити вибір товару для поставки замовнику.

Натомість, відповідач обрав контрагента - SK Commodities S.R.O., яким взагалі не було виконано своїх зобов`язань з поставки товару, а товар, замовлений на території Туреччини, не відповідав показникам якості харчових продуктів, що дозволяються ввозити на митну території України, що підтверджується листом Північного міжрегіонального Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні від 28.09.2022.

Більше того, як вказує сам відповідач, товар був ввезений на територію України і знаходився на тимчасових митних складах зберігання - 15.04.2022, проте, лише у вересні 2022 відповідач звернувся до Північного міжрегіонального Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні з листом про надання інформації щодо можливості/неможливості ввезення товару.

Отже, суд вважає, що зазначені відповідачем обставини не є виключними та достатніми для зменшення розміру пені, а прокурор, позивачі та третя особа, зі свого боку, вказували, що випадки прострочення договірних зобов`язань ТОВ "Спаи?с Хаус" за укладеними з ним угодами носять непоодинокий характер.

Також суд враховує, що розмір пені був погоджений відповідачем при укладенні договорів поставок, та сума пені не є значною у порівнянні з ціною договорів (на загальну суму 38 154 706,40 грн.), враховуючи, що попередня оплата у загальному розмірі 11 446 411,92 грн. була сплачена відповідачу своєчасно та у погодженому розмірі.

Посилання відповідача на його неналежне фінансове становище, значне зменшення надходжень коштів, необхідність виконання інших договірних зобов`язань перед контрагентами, суд відхиляє, оскільки вказані відповідачем обставини не підтверджені належними доказами, а надана ним фінансова звітність за 2022 рік, була складена наприкінці 2022 року, у той час належне виконання зобов`язань з боку відповідача мало б відбутись у квітні 2022. При цьому суд враховує, що ТОВ "Спаи?с Хаус" здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому має враховувати зазначені ним обставини при плануванні обсягів поставки продукції своїм контрагентам, щоб уникати прострочення зобов`язання.

Також суд зазначае, що неналежне виконання постачальником зобов`язань вплинуло й на інтереси замовника, що полягало у справедливому сподіванні позивача-1 на належне виконання відповідачем договору та дотримання фінансової дисципліни з витрачання бюджетних коштів на оплату продукції, а також досягнення мети неустойки - стимулювання відповідача до належного виконання зобов`язання.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не довів поважності причин неналежного виконання своїх зобов`язань з урахуванням інтересів обох сторін, наявності виняткових обставин для зменшення штрафних санкцій; не навів доводів щодо неспівмірності пені розмірам понесених збитків чи заінтересованості кредитора (позивачів) у стягненні такої пені. У той час, як правопорушення зазначеного характеру (непоставка товару) з боку ТОВ "Спаи?с Хаус" не є виключенням, про що свідчать судові спори з подібних правовідносин між тими ж сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для зменшення штрафних санкцій (пені) у визначеному судом розмірі, при встановленому та підтвердженому факті прострочення грошового зобов`язання.

Стосовно стягнення з ТОВ "Спаи?с Хаус" інфляційних втрат у сумі 2 230 396,55 грн. та 3 % річних у сумі 335 865,95 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Вказані висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

У даному випадку прокурор нарахував відповідачу інфляційні втрати і 3 % річних на суму коштів попередньої плати, які є грошовою сумою та які перераховуються згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товар, що має бути поставлений. Отже, оскільки правовідношення, в якому у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати, є грошовим зобов`язанням, то на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Нарахування на суму боргу інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Вказані висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

За результатами здійсненої перевірки нарахування прокурором заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 2 230 396,55 грн. та 3 % річних у сумі 335 865,95 грн. також підлягають задоволенню, тобто у сумах, заявлених прокурором.

При цьому інфляційні втрати та 3 % річних не є штрафними санкціями, оскільки мають іншу правову природу (матеріальні втрати), а тому вони не можуть бути зменшені судом на підставі ст. 233 ГК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги прокурора в частині несплаченої відповідачем попередньої оплати, пені, інфляційних втрат та 3 % річних обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову, а також, у зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, покладаються на ТОВ "Спаи?с Хаус" та стягується на користь Офісу Генерального прокурора, як платника судового збору за поданий позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 231, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської військової адміністрації та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спаи?с Хаус", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в частині стягнення заборгованості в сумі 2 125 560,00 грн. закрити.

Позов Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської військової адміністрації та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спаи?с Хаус", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів -Акціонерне товариство "Українська залізниця" про стягнення 19 507 602,36 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Хаус" (03045, місто Київ, вулиця Новопирогівська, будинок 66, ідентифікаційний код 39047127) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) попередньої оплати у сумі 9 320 851 (дев`ять мільйонів триста двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одна) грн. 92 коп., пеню у сумі 7 620 487 (сім мільйонів шістсот двадцять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 94 коп., інфляційні втрати у сумі 2 230 396 (два мільйони двісті тридцять тисяч триста дев`яносто шість) грн. 55 коп., 3 % річних у сумі 335 865 (триста тридцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 95 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спайс Хаус" (03045, місто Київ, вулиця Новопирогівська, будинок 66, ідентифікаційний код 39047127) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний код 00034051) 324 497 (триста двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто сім) грн. 44 коп. судового збору.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 08 серпня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 11 серпня 2023 року.

Суддя Борисенко І. І.