ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.08.2023 Справа № 917/1420/23

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів: 1) ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_2 ) Товариства з обмеженою відповідальністю "Офтальмологічний центр "Діоптрія", вул. Гоголя, 112, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про витребування частини частки у статутному капіталі та визначення розміру часток учасників в статутному капіталі, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Офтальмологічний центр "Діоптрія" про витребування від ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ "Офтальмологічний центр "Діоптрія" у розмірі 0,93%, що в грошовому вигляді дорівнює 25 108,54 грн та про визначення розміру часток учасників в статутному капіталі вказаного товариства у наступних розмірах: ОСОБА_2 - 1329760,38, що складає 49,07 % статутного капіталу; ОСОБА_1 - 1379977,46 грн, що складає 50,93 % статутного капіталу (вх. № 1521/23).

Дослідивши дану позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

1) Суд зазначає, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом "Про судовий збір", у преамбулі якого зазначено, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви немайнового характеру - 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2023 року в розмірі 2 684,00 гривень.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру (постанова Верховного Суду 28.04.2022 у справі №910/15316/21).

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (ст. 167 ГК України).

Відтак корпоративні права містять у собі майнову складову та володіють ознаками, притаманними майновим правам.

Згідно з ч.3 ст.80 ГК України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Згідно з ч. 1 ст. 163 ГПК України передбачено, що ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у позовній заяві просить суд:

- витребувати від ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) частину частки у статутному капіталі ТОВ "Офтальмологічний центр "Діоптрія" у розмірі 0,93%, що в грошовому вигляді дорівнює 25 108,54 грн;

- визначити розмір часток учасників в статутному капіталі ТОВ "Офтальмологічний центр "Діоптрія" у наступних розмірах: ОСОБА_2 - 1 329 760,38, що складає 49,07 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_1 - 1 379 977,46 грн, що складає 50,93 % статутного капіталу товариства.

Суд враховує практику Верховного Суду, викладену у постанові від 28.09.2022 у справі № 910/4277/21 та в ухвалі від 03 серпня 2023 року у справа № 911/1330/21, що позовна вимога про визначення розміру статутного капіталу та стягнення (витребування з володіння) частки (частини частки) у статутному капіталі має вартісне грошове вираження, тому така вимога є вимогою майнового характеру і відповідно розрахунок судового збору за неї має здійснюватися відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Проаналізувавши предмет та підстави позову у справі №917/1420/23, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено три вимоги, що мають вартісне грошове вираження: 25 108,54 грн щодо розміру частки, яку просить витребувати; 1 329 760,38 грн щодо розміру частки відповідача 1 та 1 379 977,46 грн щодо розміру частки позивача, а тому є вимогами майнового характеру, розрахунок судового збору за які має здійснюватися окремо за кожною вимогою.

Отже при зверненні до суду з цим позовом позивач мав сплатити судовий збір за три вимоги майнового характеру у розмірі 43 330,07 грн (2684,00 + 19 945,03+ 20 701,04).

Натомість позивачем в якості доказу сплати судового збору до позовної заяви додано квитанцію № 0.0..1 від 02.08.2023 року на суму 5 368,00 грн.

У зв`язку з наведеним позивачу, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору у розмірі 5 368,00 грн, необхідно доплатити судовий збір у розмірі 37 962,07 грн.

2) Пунктом 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач зазначає ціну позову - 25 108,54 грн, тоді як встановлено судом вище вказує 3 майнові вимоги, що мають вартісне грошове вираження: 25 108,54 грн щодо розміру частки, яку просить витребувати; 1 329 760,38 грн щодо розміру частки відповідача 1 та 1 379 977,46 грн щодо розміру частки позивача.

Сумуючи розмір вказаних сум суд встановив, що загальний їх розмір становить 2 734 846,38 грн, проте позивач визначає ціну позову у розмірі 25 108,54 грн.

Таким чином, позивачу слід конкретизувати ціну позову.

3) Згідно п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як встановлено вище, в прохальній частині позову зазначено 3 вимоги майнового характеру, однак позивачами не вказано до якого саме з двох відповідачів пред`являються кожна з цих майнових вимог.

4) За приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 2, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на листи від 31.03.2023 року, від 15.05.2023 року та від 19.06.2023 року, адресовані ОСОБА_2 , однак до позовної заяви позивачем їх не додано.

Позивачем не повідомлено суду причин, з яких вказані докази не можуть бути подані позивачем у строк вказаний в ст. 80 ГПК України та не надано суду доказів, які підтверджують, що позивач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

Крім цього, суд звертає увагу позивача, що при написанні переліку додатків до позовної заяви, ним було вказано наступні документи: "копія протоколу установчих зборів ТОВ "Офтальмологічний центр "Діоптрія" № 1 від 10.07.2017 року" та "копія протоколу загальних зборів ТОВ "Офтальмологічний центр "Діоптрія" № 03/23 від 24.06.2023 року", тоді як з позовної заяви та наданих доказів вбачається, що вони датуються 10.12.2017 р. та 17.07.2023 р. відповідно.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

Для усунення зазначених судом недоліків у поданій позовній заяві позивачу необхідно надати докази сплати позивачем судового збору в розмірі 37 962,07 грн; уточнити ціну позову; вказати до кого саме з відповідачів пред`являються кожна з трьох вимог майнового характеру; надати оригінали чи належним чином завірені копії листів від 31.03.2023 року, від 15.05.2023 року та від 19.06.2023 року, адресовані ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про те, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала підписана 14.08.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235,255 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко