ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 Справа № 914/192/23

за позовом: Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави

до відповідача 1:Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю Фрідом Авеню, м. Львів

про: скасування державною реєстрації земельної ділянки

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Представники:

Від позивача: Лєонтьєва Н.;

Від відповідача-1: Гордєва О.

Від відповідача-2: Пашко Є.;

Від відповідача-3: Столярчук А.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави до відповідача 1 Львівської міської ради, м. Львів, відповідача 2 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів, до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Фрідом Авеню, м. Львів про скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 га з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої ділянки; про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 га ТОВ «Фрідом Авеню», припинивши інше речове право - право оренди земельної ділянки; про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою міста Львова в особі Львівської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 га з одночасним припиненням речового права.

Ухвалою суду від 12.01.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням керівника апарату №03 від 06.04.2023 року, відповідно до п.2.3.50. Положення про автоматизовану документообігу суду, у звязку із звільненням з посади судді ОСОБА_1 (подання заяви про відставку), призначено повторний автоматизований розподіл справи №914/192/23. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №914/192/23 між суддями, визначено суддю Коссака С.М.

Ухвалою суду від 10.04.2023 року прийнято позовну заяву за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 27.04.2023 року о 11:20 год.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 29.06.2023, враховуючи вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України та вирішення питань які підлягають з`ясуванню у порядку ст.182 ГПК України, суд прийшов до висновку про необхідність закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 20.07.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції учасників справи.

Аргументи прокуратури

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги наступним. Зокрема зазначає, що прокуратурою вивчено питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави при розпорядженні землями комунальної власності в межах м. Львова за актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.09.2019 № 607-ДК/616/АП/09/01/-19, проведеної Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Встановлено, що ухвалою № 5253 від 20.06.2019 «Про надання ТзОВ «Фрідом Авеню» земельної ділянки на просп. Свободи, 21» Львівська міська рада припинила дію договору оренди землі, зареєстрованого у Львівській міській раді 20.08.2013 за № Г-1217 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та вилучила за згодою з користування ТОВ «Ріал Естейт Україна» земельну ділянку площею 0,0638 га на проспекті Свободи, 21 у м. Львові кадастровий № :02:005:0030. Також вказаною ухвалою Львівської міської ради № 5253 від 20.06.2019 надано ТОВ «Фрідом Авеню» земельну ділянку площею 0,0638 га на проспекті Свободи, 21 у м. Львові (кадастровий № :02:005:0030) в оренду терміном на 5 років для обслуговування нежитлового будинку (код КВЦПЗ 03.10 - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) за рахунок земель житлової та громадської забудови (п. 3 даної Ухвали).

Оскільки будинок на пр. Свободи, 21 у м. Львові є пам`яткою архітектури місцевого значення, п.п. 3, 4 ухвали Львівської міської ради № 5253 від 20.06.2019 «Про надання ТзОВ «Фрідом Авеню» земельної ділянки на просп. Свободи, 21» та договір оренди землі №Г-1630 від 01.08.2019 щодо оренди ТОВ «Фрідом Авеню» земельної ділянки на проспекті Свободи, 21 у м. Львові кадастровий №:02:005:0030 площею 0,0638 га для обслуговування нежитлового будинку (код КВЦПЗ 03.10 - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) за категорією земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, на якій знаходиться цей будинок, на думку прокурора, є незаконним.

Просить: - скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 га з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої ділянки;

-скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 га ТОВ «Фрідом Авеню», припинивши інше речове право - право оренди земельної ділянки;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою міста Львова в особі Львівської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 га з одночасним припиненням речового права.

Аргументи відповідача-1

ТОВ «Фрідом Авеню» стало власником будинку площею 957,9 кв. м на проспекті Свободи, 21 у м. Львові на підставі укладеного 14.03.2019 з ТОВ «Ріал Естейт Україна» договору купівлі- продажу нерухомого майна.

20.05.2019 між Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради (орган охорони) та ТОВ «Фрідом Авеню» (власник) було укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини № 44/19/

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0030, площею 0,0638 га. цільове призначенням - 03.10, категорія земель - землі житлової та громадської забудови зареєстрована 15.05.2013 у відділі Держземагентства м. Львова.

Ухвалою Львівської міської ради «Про затвердження ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 27.06.2013 № 2491, зокрема, затверджено ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічну документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на просп. Свободи, 21; передано ТОВ «Ріел Естейт Україна» в оренду на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030 площею 0,0638 га на просп. Свободи, 21 для обслуговування нежитлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції.

Звертає увагу суду, що 27 червня 2013 року на пленарному засіданні 11-ї сесії Львівської міської ради 6-го скликання був присутній прокурор м. Львова А. Стасів, що підтверджується Протоколом пленарного засідання 11-ї сесії Львівської міської ради 6- го скликання від 27.06.2013 року.

Таким чином, позивач міг дізнатися про порушення, на його думку, його права 27 червня 2013 року, оскільки саме в цей день органом місцевого самоврядування було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 як землю житлової та громадської забудови, перед цим здійснено її реєстрацію в Державному земельному кадастрі та міг звернутися до суду протягом трьох років. Однак, Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до суду лише у 2023 році, тобто після закінчення трирічного строку. Належних доказів на підтвердження того, що не мав можливості звернутись за захистом своїх порушених прав раніше, позивачем надано не було. Просить застосувати строк позовної давності і відмовити в позові.

Аргументи відповідача-2

Проти позову заперечив, підтримав заяву про застосування строку позовної давності.

Аргументи відповідача-3

Позовні вимоги прокурора ґрунтуються на позиції невідповідності цільового призначення оспорюваної земельної ділянки вимогам закону. Наголошує, що реєстрація речового права на земельну ділянку передує факт реєстрації її в Державному земельному кадастрі та затвердження відповідної технічної документації із землеустрою уповноваженим органом державної влади чи місцевого самоврядування, строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом становить три роки з моменту, коли саме органи прокуратури довідалися або могли довідатися про державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером: :02:005:0030, загальною площею 0,0638 та цільовим призначенням: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Просить застосувати позовну давність, оскільки реєстрація якої згідно Витягу з ДЗК від 19.05.2021 відбулася 15.05.2013 року, а в частині позовних вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради () на земельну ділянки з кадастровим номером: :02:005:0030, загальною площею 0,0638 га, з одночасним припиненням речового права становить три роки з моменту прийняття сесією Львівської міської ради Ухвали № 2491 від 27.06.2013 року «Про затвердження ТзОВ Ріал Естейт Україна технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельної ділянки на проспекті Свободи, 21».

Відтак у позові слід відмовити.

Обставини, встановлені судом

Рішенням Львівської міської ради «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» від 09.12.2005 № 1311 визначено межі історичного ареалу міста, де в додатку до цього рішення графічно зображено межі історичного ареалу міста Львова та межі території історичної забудови, внесеної до списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Згідно з цим рішенням, земельна ділянка, розташована за адресою: просп. Свободи, 21, м. Львів, відноситься до меж історичного ареалу міста Львова.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №924 від 22.10.2021 «Про погодження меж історичного ареалу м. Львова» вирішено погодити межі історичного ареалу м. Львова згідно з додатком. Після затвердження центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, меж історичного ареалу м. Львова вважати такими, що втратили чинність пункти 1, 3, 4, 5 рішення виконавчого комітету від 09.12.2005 № 1311 Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова.

15.05.2013 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030, площею 0,0638 га, з цільовим призначенням 03.10, та категорією земель землі житлової та громадської забудови.

На цій земельній ділянці розташовано будинок загальною площею 957,9 кв м, що належав на праві власності ТОВ «Ріел Естейт Україна», а в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2019 перейшов у власність ТОВ «Фрідом Авеню».

Для обслуговування зазначеного будинку, Львівською міською радою, спірну земельну ділянку, площею 0,0638 га, (кадастровий номер :02:005:0030) було передано в оренду ТОВ «Ріел Естейт Україна» за договором оренди землі від 20.08.2013, відповідно до умов якого цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови.

29.08.2013 за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради було зареєстровано право комунальної власності на спірну земельну ділянку, площею 0,0638 га, (кадастровий номер :02:005:0030) та право оренди цієї земельної ділянки за ТОВ «Ріел Естейт Україна».

В подальшому у зв`язку з відчуженням ТОВ «Ріел Естейт Україна» будинку ТОВ «Фрідом Авеню», ухвалою Львівської міської ради від 20.06.2019 № 5253: припинено дію договору оренди землі від 20.08.2013 укладеного з ТОВ «Ріел Естейт Україна», вилучено за згодою з користування ТОВ «Ріал Естейт Україна» земельну ділянку площею 0,0638 га на просп. Свободи, 21 (кадастровий номер :02:005:0030) та вирішено надати ТОВ «Фрідом Авеню» земельну ділянку площею 0,0638 га на просп. Свободи, 21 (кадастровий номер :02:005:0030) в оренду строком на 5 років, для обслуговування нежитлового будинку (код КВЦПЗ 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) за рахунок земель житлової та громадської забудови.

ТОВ «Фрідом Авеню» стало власником будинку площею 957,9 кв. м на проспекті Свободи, 21 у м. Львові на підставі укладеного 14.03.2019 з ТОВ «Ріал Естейт Україна» договору купівлі-продажу нерухомого майна.

20.05.2019 між Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради (орган охорони) та ТОВ «Фрідом Авеню» (власник) було укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини № 44/19, відповідно до умов якого власник бере на себе зобов`язання щодо охорони пам`ятки архітектури XIX ст. будівлі під літ. «А-3», загальною площею 957,9 кв. м, згідно з технічним паспортом від 18.04.2012, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2019 № 159578268 (на момент купівлі будівлі, а також під час обстеження працівником управління зазначеного об`єкта бічні офіцини в подвір`ї були демонтовані), що розташована на просп. Свободи, 21 у м. Львові пам`ятки архітектури місцевого значення, занесеної до Переліку пам`яток згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» від 17.07.1990 № 227, охоронний номер 1322. Термін дії цього договору встановлено на період володіння пам`яткою (пункт 2 договору).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0030, площею 0,0638 га, цільове призначенням 03.10, категорія земель землі житлової та громадської забудови зареєстрована 15.05.2013 у відділі Держземагентства м. Львова.

Ухвалою Львівської міської ради «Про затвердження ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 27.06.2013 № 22491, зокрема, затверджено ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічну документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на просп. Свободи, 21; передано ТОВ «Ріел Естейт Україна» в оренду на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030 площею 0,0638 га на просп. Свободи, 21 для обслуговування нежитлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання землі комерції.

20.08.2013 між Львівською міською радою та ТОВ «Ріел Естейт Україна» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Львівській міській раді 20.08.2013 за № Г-1217, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі Г-2 вчинено запис. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Ріел Естейт Україна» передано в користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030, площею 0,0638 га, для обслуговування нежитлового будинку; цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням землі комерційного використання.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 29.08.2013 за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий :02:005:0030 та право оренди цієї земельної ділянки за ТОВ «Ріел Естейт Україна».

На підставі ухвали Львівської міської ради «Про надання ТОВ «Фрідом Авеню» земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 20.06.2019 № 5253, 01.08.2019 між Львівською міською радою та ТОВ «Фрідом Авеню» укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Львівській міській раді 01.09.2019 за № Г-1630, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі Г-2 вчинено запис. За умовами цього договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030, загальною площею 0,0638 га, для обслуговування нежитлового будинку (код КВЦПЗ 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), яка розташована на просп. Свободи, 21 у м. Львові.

Згідно з пунктом 3 зазначеного договору на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна кам`яна нежитлова будівля.

Відповідно до пунктів 15, 16 договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування нежитлового будинку, цільове призначення земельної ділянки: код КВЦПЗ-03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), категорія земельної ділянки землі житлової та громадської забудови.

Пунктом 17 договору передбачено умови збереження стану об`єкта оренди заборона самовільної забудови земельної ділянки.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 05.08.2019 за ТОВ «Фрідом Авеню» зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0030, площею 0,0638 га (номер запису про інше речове право 32719194).

Згідно з Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 24.09.2019 № 607-ДК/616/АП/09/01/-19 перевіркою, проведеною Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, встановлено, що при прийнятті ухвали Львівською міською радою «Про надання ТОВ «Фрідом Авеню» земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 20.06.2019 № 5253, якою ТОВ «Фрідом Авеню» надано в оренду земельну ділянку площею 0,0638 га на просп. Свободи, 21 (кадастровий номер :02:005:0030), терміном на 5 років, для обслуговування нежитлового будинку (код КВЦПЗ 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) не враховано, що земельні ділянки, розташовані в межах, віднесених до історичного ареалу міста Львова та на яких знаходяться пам`ятки культурної спадщини місцевого значення, в силу закону належать до земель історико-культурного призначення.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської обласної Ради народних депутатів «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» від 17.07.90 № 227 будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення. Ця будівля, згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови м. Львова» від 09.12.2005 № 1311, розташована в межах історичного ареалу міста Львова, в буферній зоні об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.

Норми права та мотиви суду

Щодо звернення прокурора з позовом до суду

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказала, що системне тлумачення абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону Про прокуратуру дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як вбачається з позовної заяви, прокурором заявлено позов самостійно, підставою для звернення прокуратури з цим позовом слугувало нездійснення органом місцевого самоврядування, органом Держгеокадастру своїх повноважень, компетенції щодо захисту законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокуратурою направлено ряд запитів до Львівської міської ради (від 01.09.2022р №14.50/165-6774ВИХ-22, від 13.09.2022 №14.50/105-7098ВИХ-22), до головного управління Держгеокадастру у Львівській області (від 27.07.2022 №14.50/105-5664ВИХ -22, від 18.08.2022 №14.50./105-6431 ВИХ-22).

Враховуючи наведене, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.09.2019 № 607-ДК/616/АП/09/01/-19, проведеної Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, суд доходить висновку про правомірність звернення прокуратури до суду на захист інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

При цьому, враховуючи, що відповідний договір, укладений з попереднім власником, розірванню не підлягає, а продовжує діяти на тих самих умовах і в тому самому обсязі для нового власника майна, тобто фактично відбувається заміна сторони у зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.06.2013 у справі № 21-804а16 та у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 915/672/17, від 17.04.2018 у справі № 922/2883/17, від 30.05.2018 у справі № 908/1990/17, від 05.06.2018 у справі № 920/717/17, від 20.06.2018 у справі № 913/661/17, від 27.06.2018 у справі № 921/613/17-г/17, від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17, від 04.10.2018 у справі № 904/326/18, від 15.01.2019 у справі № 908/27/18, від 05.02.2019 № 914/1131/18, від 16.05.2019 у справі № 922/2469/18.

Суд зазначає, що у січні 2021 року Заступник керівника Галицької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Авеню» (далі ТОВ «Фрідом Авеню»), у якому просив суд:

- визнати незаконними та скасувати пункти 3, 4 ухвали Львівської міської ради «Про надання ТОВ «Фрідом Авеню» земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 20.06.2019 № 5253; - визнати недійсним договір оренди землі від 01.08.2019, укладений між Львівською міською радою та ТОВ «Фрідом Авеню», який зареєстровано у Львівській міській раді 01.08.2019 за № Г-1630, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі Г-2 внесено запис, та застосувати наслідки недійсного правочину;- повернути територіальній громаді м. Львова земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0030, розташовану на проспекті Свободи, 21 у м. Львові, площею 0,0638 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), шляхом скасування запису № 32719194 від 05.08.2019 про інше речове право оренду земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення про державну реєстрацію від 07.08.2019 індексний номер 48131518).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка в силу закону належить до земель історико-культурного призначення, оскільки на ній розташовано будинок, який знаходиться в межах території, віднесеної до історичного ареалу м. Львова та є пам`яткою архітектури місцевого значення/

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.04.2022 рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2021 в частині задоволених позовних вимог скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 червня 2022 у справі 914/242/21 постанова суду апеляційної інстанції залишено без змін.

При цьому у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 червня 2022 у справі 914/242/21 зроблено висновок, що відповідно до приписів статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, статті 7 Закону України «Про оренду землі» з моменту набуття ТОВ «Фрідом Авеню» права власності на будинок загальною площею 957,9 кв м, розташований за адресою: просп. Свободи, 21 у м. Львові, до ТОВ «Фрідом Авеню» перейшло право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0030, передбачене умовами договору оренди землі від 20.08.2013, укладеного з ТОВ «Ріел Естейт Україна», на тих самих умовах і в тому самому обсязі (в тому числі з тим же цільовим призначенням).

15.05.2013 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030, площею 0,0638 га, з цільовим призначенням 03.10, та категорією земель землі житлової та громадської забудови.

Судом також установлено, що на цій земельній ділянці розташовано будинок загальною площею 957,9 кв м, що належав на праві власності ТОВ «Ріел Естейт Україна», а в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2019 перейшов у власність ТОВ «Фрідом Авеню».

Для обслуговування зазначеного будинку, Львівською міською радою, спірну земельну ділянку, площею 0,0638 га, (кадастровий номер :02:005:0030) було передано в оренду ТОВ «Ріел Естейт Україна» за договором оренди землі від 20.08.2013, відповідно до умов якого цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж (ст.1 цього ж закону).

Матеріали справи містять Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-022, дата формування 15.08.22, у якому зазначено: вид цільового призначення 03.10-для будівництва та обслуговування адмінбудинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки технічна документація із землеустрою щодо складання докумнтів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок, 10.02.2013, дата державної реєстрації 15.05.2013.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Матеріали справи містять Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкті внерухомого майна за №318889954, дата формування 27.12.2022, в якій у розділі «Актуальна інформація про право власності зазначено, власник- територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради, дата реєстрації права власності 29.08.2013, у розділі Деталізована інформація про інше речове право зазначено: № запису про інше речове право 2311791, дата 29.08.2013, право орендни земельної ділянки нежитлового будинку, орендар ТОВ «Ріал Естейт Україна» (інше речове право припинено 17.07.2019) , у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права: № запису 32719194, дата 05.08.2019, право оренди земельної ділянки, орендар ТОВ «Фрідом Авеню».

Отже, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав, може призвести до стану правової невизначеності щодо спірної земельної ділянки і її припинення як об`єкту цивільних прав, що є визначальним в контексті єдності земельної ділянки та розташованої на ній будівлі.

Згідно із частинами 1- 4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються? ? Законом України від 08 червня 2000 року "Про охорону культурної спадщини"?.

Згідно зі? ? статтею 1 Закону історичний ареал населеного місця - це частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Відповідно до? ? статті 34 Закону землі, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Згідно із частиною першою? ? ст. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Таким чином, встановлення правового режиму історичного ареалу м.Львова, визначення та затвердження його меж є підставою, згідно із вказаними нормами, для переведення земель у межах історичного ареалу до категорії земель історико-культурного призначення.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»?встановлено, що міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені? ? Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із пунктом 34 частини першої цієї статті виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до?закону? питання регулювання земельних відносин.

За приписами? ? статті 12 ЗК України? ? до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

При цьому розпорядження радами землями відповідних територіальних громад відбувається, зокрема, шляхом зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, не пов`язаних із їх вилученням та передачею у власність або наданням в користування.

Відповідно до? ? статті 4 Закону України "Про землеустрій"? Львівська міська рада є суб`єктом землеустрою. Статтею 19 цього Закону визначено повноваження, зокрема, міських рад у сфері землеустрою на території міст, до яких належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Отже, саме до компетенції Львівської міської ради відносяться винесення меж історичного ареалу м.Львова, закріплення їх в натурі (на місцевості) та віднесення земель в його межах до земель історико-культурного призначення (постанова від 19 03.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду справа № 813/716/16).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №924 від 22.10.2021 «Про погодження меж історичного ареалу м. Львова» вирішено погодити межі історичного ареалу м. Львова згідно з додатком. Після затвердження центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, меж історичного ареалу м. Львова вважати такими, що втратили чинність пункти 1, 3, 4, 5 рішення виконавчого комітету від 09.12.2005 № 1311 Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова.

У судовому засіданні встановлено, що центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, меж історичного ареалу м. Львова не погоджено. Матеріали справи не містять доказів затвердження центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, меж історичного реалу м. Львова.

Щодо позовної давності

Відповідно до підпункту 7.5 пункту 7 Рекомендації Парламентської асамблеї Ради Європи 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» (Role of the public prosecutor's office in a democratic society governed by the rule of law) від 27 травня 2003 року при наділенні органів прокуратури функціями, які не належать до сфери кримінального права, важливо забезпечити, щоб будь-які повноваження прокурора стосовно спільного захисту прав людини не приводили до яких-небудь конфліктів інтересів і не порушували права осіб, які домагаються захисту своїх прав з боку держави; ефективний розподіл повноважень між різними органами влади в державі може бути дотриманий у випадку надання прокуратурі додаткових функцій при повній її незалежності.

Пунктом 23 Рекомендацій CM/Rec (2012)11 також передбачено, що якщо прокурори виконують наглядову роль по відношенню до національного, регіонального та місцевого органу влади, а також щодо інших юридичних осіб, з метою забезпечення їх належного функціонування відповідно до закону, вони повинні здійснювати свої повноваження незалежно, прозоро та в повному обсязі відповідно до верховенства права.

Львівською міською радою, ТОВ «Фрідом Авеню» подано заяву про застосування строку позовної давності. При цьому звертають увагу суду, що 27 червня 2013 року на пленарному засіданні 11-ї сесії Львівської міської ради 6-го скликання був присутній прокурор м. Львова А. Стасів, що підтверджується Протоколом пленарного засідання 11-ї сесії Львівської міської ради 6- го скликання від 27.06.2013 року.

Таким чином, позивач міг дізнатися про порушення, на його думку, права 27 червня 2013 року, оскільки саме в цей день органом місцевого самоврядування було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 як землю житлової та громадської забудови, перед цим здійснено її реєстрацію в Державному земельному кадастрі та міг звернутися до суду протягом трьох років.

Прокуратура заперечила порушення строку позовної давності, оскільки вважає, що про порушення зі сторони відповідачів вона дізналася з Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 24.09.2019 № 607-ДК/616/АП/09/01/-19, проведеною Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, у якому встановлено, що при прийнятті ухвали Львівською міською радою «Про надання ТОВ «Фрідом Авеню» земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 20.06.2019 № 5253 (кадастровий номер :02:005:0030), терміном на 5 років, для обслуговування нежитлового будинку, порушено вимоги земельного законодавства.

Заяви про поважність причин пропуску позовної давності не подано.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини" землі, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Отже, умовою належності земельної ділянки до даної категорії земель є розташування на ній, об`єктів визначених статями 53, 54 ЗК України, ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини":- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; - пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;- історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Зважаючи на імперативність правової норми, передбаченої у ч. 1 ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини", земельна ділянка належить до земель історико-культурного призначення за фактом знаходження на ній споруди (будівлі), яка є пам`яткою архітектури. У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05 серпня 2022 року у справі № 922/2060/20 Верховний Суд приходить до висновку, що оскільки, спірна земельна ділянка знаходиться в межах території, віднесеної до історичного ареалу м. Львова, на ній знаходиться пам`ятка культурної спадщини місцевого значення (готель), то така земельна ділянка в силу закону належить до земель історико-культурного призначення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера (частина 6 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника (частина 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

При цьому судом зазначається, що спірна земельна ділянка не вибула з власності Львівської міської ради, порушення вимог земельного законодавства, містобудівних обмежень що неправомірного використання земельної ділянки для здійснення будівництва не встановлено. Участь прокурора на пленарному засіданні сесії свідчить про його обізнаність виходячи з такого.

Як встановлено судом попередніх інстанцій, 15.05.2013 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030, площею 0,0638 га, з цільовим призначенням 03.10, та категорією земель землі житлової та громадської забудови.

З метою аналізу питання позовної давності судом у судовому засіданні з`ясовано питання участі прокурора в засіданнях Львівської міської ради.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції станом на час прийняття цього рішення) предметом прокурорського нагляду, зокрема, було відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам. Відповідно до ст.20 цього ж закону при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право: безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування; витребовувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних підприємств, установ та організацій рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення, мати доступ до відповідних інформаційних баз даних державних органів; вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз; отримувати від посадових та службових осіб і громадян усні або письмові пояснення, в тому числі шляхом виклику відповідної особи до органу прокуратури.

Судом встановлено, і ця обставина сторонами не заперечується, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0030, площею 0,0638 га. цільове призначенням - 03.10, категорія земель - землі житлової та громадської забудови зареєстрована 15.05.2013 у відділі Держземагентства м. Львова.

Ухвалою Львівської міської ради «Про затвердження ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 27.06.2013 № 2491, зокрема, затверджено ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічну документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на просп. Свободи, 21; передано ТОВ «Ріел Естейт Україна» в оренду на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0030 площею 0,0638 га на просп. Свободи, 21 для обслуговування нежитлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції.

Суд доходить висновку, що правові підстави формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та виникнення права власності на неї з відповідним цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури мало місце у 2013 році.

27 червня 2013 року на пленарному засіданні 11-ї сесії Львівської міської ради 6-го скликання був присутній прокурор м. Львова А. Стасів, що підтверджується Протоколом пленарного засідання 11-ї сесії Львівської міської ради 6- го скликання від 27.06.2013 року.

Окрім цього, листом №4-1101-3665 від 17.03.2023 року Організаційне Управління Львівської міської ради у відповідь на лист директора юридичного департаменту повідомило, що згідно з журналом розсипки копія ухвали Львівської міської ради від № 2491 «Про затвердження ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельної ділянки на просп. Свободи. 21» була надіслана в прокуратуру м. Львова 10 липня 2013 року.

Відповідно до п.3.1. наказу Генеральної прокуратури України від 07.11.2012 ги «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів» (в редакції на час прийняття рішення органу місцевого самоврядування) не рідше одного разу на місяць відповідним прокурорам вивчати законність актів, які видаються Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Відповідно до п.4 цього наказу 4 основними напрямами нагляду за додержанням і застосуванням законів вважати захист, зокрема фінанансово-економічних інтересів держави, передусім у бюджетній та земельній сферах. Пунктом 9 наказу передбачено до початку перевірки витребовувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних підприємств, установ та організацій рішення, розпорядження, інструкції, накази, інші документи, одержувати інформації про стан законності та заходи щодо її забезпечення. 9.1. Активно використовувати право доступу до відповідних інформаційних баз даних державних органів. Опрацьовувати інформацію, яка міститься в автоматизованих, інформаційних, інформаційно-аналітичних, інформаційно-пошукових спеціалізованих системах, банках і базах даних, реєстрах (інформаційні бази даних) державних органів.

Отже, мета участі прокурора в у засіданні сесії Львівської міської ради, як встановлено в судовому засіданні, полягала у здійсненні ним прокурорського нагляду в силу закону, з метою виконання свої функцій та повноважень, в силу трудових обов`язків.

Подібна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2018 року у справі №922/2073/17, де зазначено, що «доводи касаційної скарги прокуратури про те, що сама по собі присутність прокурора на пленарному засіданні ради під час винесення спірного рішення, не може свідчити про обізнаність органів прокуратури щодо порушення відповідачами вимог чинного законодавства, зокрема, статей 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР, оскільки не можна надати оцінку законності створення ОК "ЖБК "Зірка-2008" та безоплатній передачі останньому у власність земельної ділянки без дослідження статуту, реєстраційної справи, інформації щодо засновників, тощо, відхиляються колегією суддів так як не доводять неможливості вчинення прокуратурою зазначених нею дій для встановлення порушення відповідачами вказаних норм законодавства починаючи з дати винесення радою спірного рішення - 25.02.2009 та протягом встановленого законом трирічного строку позовної давності для оскарження виявлених порушень».

Враховуючи названі вище обставини, суд відхиляє доводи прокуратури щодо неможливості встановити порушення вимог закону під час формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, прийняття ухвали Львівської міської ради «Про затвердження ТОВ «Ріел Естейт Україна» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельної ділянки на просп. Свободи, 21» від 27.06.2013 № 2491, оскільки: - факт затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельної ділянки саме за адресою - просп. Свободи, 21 свідчить про її знаходження в межах історичного ареалу м. Львова; - прокурор вправі знайомитися з матеріалами порядку денного, витребовувати необхідні документи в подальшому, що випливає із самої сутності загального нагляду; - згідно листа організаційного управління Львівської міської ради від 17.03.2023 №4-1101-3665 копія згаданої ухвали була надіслана в прокуратуру м. Львова 10.07.2013 року.

Крім цього, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1311 від 09.12.2005 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» визначено межі історичного ареалу міста, де в додатку до цього рішення графічно зображено межі історичного ареалу м. Львова та межі території історичної забудови, внесеної до списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Згідно з вказаним рішенням спірна земельна ділянка, що знаходиться за адресою місто Львів, проспект Свободи, 21 відноситься до меж історичного ареалу міста Львова. Відтак системно суд доходить висновку про те, що з 2013 року прокуратура знала про існування цієї правової проблеми і про можливість належного реагування за наслідками прийняття відповідних рішень. Як приклад, можна навести звернення в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 до Львівського окружного адміністративного суду ( справа №813/4701/16) з позовом до Львівської міської ради та інших, в якому просив визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 20.10.2016 № 1166 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на АДРЕСА_1 , оскільки земельна ділянка розташована в межах історичного ареалу та відповідно належить до земель історико-культурного призначення.

Як встановлено судом на підставі матеріалів даної справи, прокурор звернувся до господарського суду за захистом прав та інтересів держави, порушення котрих відбулося з вини самої держави. Як спосіб захисту її прав та спосіб усунення цих порушень прокурор обрав поєднання позовних вимог задоволення котрих має наслідком скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:005:0030 площею 0,0638 га ТОВ «Фрідом Авеню», припинивши інше речове право - право оренди земельної ділянки.

Враховуючи це, суд зазначає, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (п. 71 Рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (Заява №29979/04)).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву), що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)).

За змістом ст.73,74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, ч.4 ст.267 ЦК України, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд доходить висновку про відмову у задоволені позову.

Судовий збір

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір, сплачений позивачем, покладається на нього.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2023 року.

Суддя Коссак С.М.