РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.08.2023Справа №910/8093/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України"

про стягнення 9 139,15 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про стягнення 9 139,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" вказує, що Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" не виконано свої зобов`язання з оплати наданих позивачем у березні 2023 року згідно Договору №02.5-14/1-680 про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії від 19.12.2022 послуг, у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 8 906,36 грн., який підлягає стягненню в судовому порядку.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором №02.5-14/1-680 від 19.12.2022 позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" пені у розмірі 219,61 грн. та 3% річних у розмірі 13,18 грн., нарахованих за період з 21.04.2023 по 08.05.2023.

У змісті позовної Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" зазначає, що понесло судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та очікує понести витрати на оплату послуг поштового зв`язку у розмірі 200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 відкрито провадження у справі №910/8093/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала від 25.05.2023 про відкриття провадження у справі №910/8093/23 була надіслана відповідачу 26.05.2023 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01030, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 4), та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №089 була вручена Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" 30.05.2023.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/8093/23 встановлено відповідачу строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" повинне було подати відзив на позов у строк до 14.06.2023 включно.

13.06.2023 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" надійшов відзив на позов, в якому відповідач звертає увагу суду, що неоплачений рахунок за березень 2023 року був виставлений 31.03.2023, а граничний строк його оплати - 20.04.2023. Відповідач зазначає, що не може оплатити виставлений рахунок через настання форс-мажорних обставин - повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, що зумовило закриття з 24.02.2022 повітряного простору України та регулярного пасажирського авіасполучення і як наслідок - зупинення господарської діяльності Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України". Окрім того, відповідач вказує, що не може виконати свої зобов`язання перед позивачем також через накладення на його рахунки арешту в межах примусового виконання судових рішень. З огляду на наведене, відповідач просить суд відстрочити йому виконання зобов`язань з оплати на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" коштів у розмірі 9 139,15 грн. до припинення дії форс-мажорних обставин (припинення агресії Російської Федерації проти України, скасування воєнного стану в Україні та відкриття повітряного простору України).

Пунктом 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/8093/23 встановлено Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" строк на подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Зважаючи на те, що відзив на позову був направлений засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу позивача 08.06.2023, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" вправі було подати до суду відповідь на відзив у строк до 13.06.2023 включно.

20.06.2023 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, повномасштабна військова агресія Російської Федерації проти України та закриття з 24.02.2022 повітряного простору України також завдала йому фінансових втрат. Позивач також заперечує проти відстрочення відповідачу виконання грошових зобов`язань. Дана відповідь на відзив була здана до установи поштового зв`язку для її пересилання до суду 12.06.2023.

Частиною 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

За інформацією із пошукової системи відстеження поштових відправлень на веб-сайті АТ "Укрпошта" вбачається, що примірник відповіді на відзив (потове відправлення №641) був вручений Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" 03.07.2023.

Пунктом 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/8093/23 встановлено Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" строк на подання заперечень на відповідь на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Отже, відповідач вправі був подати заперечення на відповідь на відзив до 10.07.2023 включно (згідно ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній день строку на подання заперечень припадав на вихідний день на 08.07.2023 - суботу), однак Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" своїм правом на подання заперечень у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористалось.

29.06.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій позивач вказує, що після відкриття провадження у справі №910/8093/23 згідно листа Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" вих. №05-02-06 від 12.06.2023 передплату за Угодою про наземне обслуговування №В1.1/02.1.1-23.9-7 від 01.06.2009 було зараховано в рахунок погашення боргу у розмірі 8 906,36 грн. з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за березень 2023 року. З огляду на наведене, позивач просить суд закрити провадження в частині вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 8 906,36 грн. та задовольнити вимоги про стягнення пені та 3% річних.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін до суду не надходило, відтак справа №910/8093/23 підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

19.12.2022 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (власник мереж) та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (споживач) укладено Договір №02.5-14/1-680 про надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого власник мереж надає споживачу послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (код згідно з ДК 016:2010 (ДКПП) - 35.13), а споживач здійснює оплату за надані послуги на межі балансової належності електромереж послуги згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 4.2.2 Договору власник мереж щомісяця виставляє споживачу за розрахунковий період: - рахунок-фактуру за надану послугу за розрахунковий період; - акт результатів замірів електричної потужності, при наявності у власника мереж відповідної ліцензії; - обсяги перетоків реактивної електричної енергії для нарахування оплати; - акт приймання-здачі виконаних послуг.

Відповідно п. 4.3 Договору споживач щомісячно, до 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим, самостійно одержує в бухгалтерії власника мереж документи, визначені п. 4.2.2 договору. Споживач несе відповідальність за вчасне отримання документів, визначених п. 4.2.2 договору, датою їх отримання вважається 15 число кожного місяця не залежно від дати фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється споживачем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт споживач зобов`язаний повернути в бухгалтерію аеропорту протягом 5 робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк мотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5 робочих днів акт не буде повернутий власнику мереж та не надана в цей строк мотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Розрахунковий період - період, що дорівнює одному календарному місяцю. Розрахунковий період починається з першого календарного дня місяця та закінчується останнім календарним днем того ж місяця (п. 4.6 Договору).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, споживач сплачує власнику мереж пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Договір набирає чинності з дати укладення та діє до 30.09.2023. Датою укладення договору є пізніша дата, якщо договір підписувався сторонами окремо. Договір може бути розірваний і в інший строк за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, встановленому чинним законодавством (п. 7.1 Договору).

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому стверджував, що відповідач не виконав свого обов`язку із оплати послуг, наданих згідно Договору у березні 2023 року, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" боргу у розмірі 8 906,36 грн., пені у розмірі 219,61 грн. та 3% річних у розмірі 13,18 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 901 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, сторони домовились, що Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" надаватиме послуги Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (код згідно з ДК 016:2010 (ДКПП) - 35.13).

В підтвердження вартості послуг з компенсації вартості реактивної електричної енергії, наданих Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" у березні 2023 року, суду було надано відомість для нарахування оплати щодо обсягів по перетіканню реактивної енергії №63-11-44 від 06.04.2023 за березень 2023 року, рахунок-фактури №898/65 від 31.03.2023 на суму 8 906,36 грн. та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2023 на суму 8 906,36 грн., а також реєстр виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг з 01.03.2023 по 31.03.2023, згідно якого рахунок-фактури №898/65 від 31.03.2023 було вручено представнику відповідача 17.04.2023.

Акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2023 на суму 8 906,36 грн. не підписаний уповноваженим представником відповідача, проте приймається судом в якості належного доказу надання у березні 2023 року послуг з огляду на положення п. 4.3 Договору та відсутність мотивованої відмови відповідача від його підписання.

Крім того, у відзиві відповідач не заперечує щодо надання йому позивачем у березні 2023 року послуг та вартості таких послуг - 8 906,36 грн., а лише вказує на неможливість оплати таких послуг у зв`язку з зупиненням господарської діяльності через повномасштабну військову агресію Російської Федерації проти України.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У пункті 4.3 Договору сторони погодили, що споживач щомісячно, до 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим, самостійно одержує в бухгалтерії власника мереж документи, визначені п. 4.2.2 договору. Споживач несе відповідальність за вчасне отримання документів, визначених п. 4.2.2 договору, датою їх отримання вважається 15 число кожного місяця не залежно від дати фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється споживачем до 20 числа того ж місяця.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" повинне було оплатити надані Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" у березні 2023 року послуги вартістю 8 906,36 грн. до 20.04.2023 включно.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Листом вих. №05-02-06 Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" звернулось до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", в якому просило зарахувати передплату за Угодою про наземне обслуговування №В1.1/02.1.1-23.9-7 від 01.06.2009 в рахунок погашення боргу, в тому числі за надані у березні 2023 року згідно Договору послуги вартістю 8 906,36 грн. Даний лист був отриманий позивачем 16.06.2023, що підтверджується його штампом про отримання кореспонденції із вх. №01-16-1844.

За приписами статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зважаючи на звернення позивача до суду із заявою про закриття провадження в частині вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 8 906,36 грн., суд приходить до висновку про схвалення Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" вчиненого Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" правочину зарахування, а відтак суд приходить до висновку, що обов`язок відповідача із оплати наданих позивачем у березні 2023 року послуг вартістю 8 906,36 грн. припинився 16.06.2023 (у дату отримання позивачем листа вих. №05-02-06).

Відтак, станом на дату розгляду даного спору у Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" відсутній борг перед Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" з оплати наданих згідно Договору у березні 2023 року послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення (закриття) провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №905/1582/15, від 18.07.2018 у справі №905/1587/15, від 05.06.2018 у справі №905/1585/15 та 26.07.2018 у справі №910/23359/15.

Враховуючи, що сума боргу у розмірі 8 906,36 грн. була погашена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, то провадження у цій частині підлягає закриттю, так як вказаний предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи.

Попри наведене, із встановлених судом обставин вбачається неналежне (із простроченням) виконання Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" своїх грошових зобов`язань перед Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" з оплати наданих послуг.

Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" пені у розмірі 219,61 грн. та 3% річних у розмірі 13,18 грн., нарахованих за період з 21.04.2023 по 08.05.2023.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по оплаті наданих послуг не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" як на обставини, які звільняють його від відповідальності за порушення зобов`язання, посилається на початок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, що зумовило закриття повітряного простору України і як наслідок зупинення його господарської діяльності.

Щодо наведених доводів відповідача, то суд відзначає, що воєнний стан та військова агресія Російської Федерації проти України, що зумовило закриття повітряного простору України, в рівній мірі має негативний влив на діяльність сторін (позивача, як аеропорту, та відповідача, як авіакомпанії), в той час як відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Принципи підприємницької діяльності визначено ст. 44 Господарського кодексу України, а саме: підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тотожні приписи містяться в ст. 617 Цивільного кодексу України.

Суд враховує, що Договір був укладений сторонами 19.12.2022 (тобто майже через 10 місяців після початку повномасштабної військової агресії проти України та закриття повітряного простору України), а послуги були спожиті відповідачем у березні 2023 року (тобто через рік після настання обставин, на які відповідач посилається як на форс-мажорні).

Відповідно відповідач станом на дату укладення Договору та на час споживання спірних послуг був обізнаний із наявністю обставин, якими обґрунтовує своє звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а відтак міг та повинен був передбачити наявність проблем із оплатою таких послуг у разі їх споживання, однак на власний ризик прийняв рішення про укладення спірного договору із позивачем.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, споживач сплачує власнику мереж пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначеного позивачем періоду їх нарахування, суд приходить до висновку, що правомірним є нарахування Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" пені у розмірі 219,61 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" 3% річних у розмірі 13,18 грн.

За таких обставин позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" підлягають частковому задоволенню, а з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" підлягає стягненню пеня у розмірі 219,61 грн. та 3% річних у розмірі 13,18 грн. Провадження у справі №910/8093/23 за вимогою про стягнення суми боргу в розмірі 8 906,36 грн. слід закрити.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

У відзиві на позов Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" просило суд відстрочити йому виконання зобов`язань з оплати на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" коштів у розмірі 9 139,15 грн. до припинення дії форс-мажорних обставин (припинення агресії Російської Федерації проти України, скасування воєнного стану в Україні та відкриття повітряного простору України).

Згідно із пункту 2 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За приписами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочення виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про відстрочення виконання рішення суду, прийнятого за наслідками розгляду справи №910/8093/23, оскільки, по-перше, наведені ним обставини неможливості виконання зобов`язань перед позивачем не є винятковими по відношенню до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", яке перебуває у тій самій ситуації, що і відповідач, - господарська діяльність позивача безпосередньо пов`язана із можливістю здійснення авіаперельотів.

По-друге, після відкриття провадження у справі №910/8093/23 відповідачем було погашено більше 97% грошових зобов`язань перед позивачем, які були предметом спору у даній справі, а відтак суд не вбачає підстав для відкладення на невизначений термін (як це просить відповідач) чи хоча б на рік виконання 3% спірних грошових зобов`язань.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про відстрочення виконання рішення суду

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату судового збору.

В поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено до відповідача 1 вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача 9 139,15 грн., за розгляд якої підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Приписами частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В свою чергу, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" після відкриття провадження у справі №910/8093/23 (25.05.2023) та до початку розгляду справи по суті (до 27.06.2023) було погашено борг у розмірі 8 906,36 грн. (16.06.2023), що свідчить про фактичне визнання відповідачем боргу та обґрунтованості вимог позивача в цій частині.

З огляду на те, що Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" було визнано позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" в частині стягнення боргу у розмірі 8 906,36 грн., суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в частині, що підлягала оплаті за визнані відповідачем вимоги, а інша частина витрат позивача по сплаті судового збору, який підлягав оплаті за звернення до господарського суду із даним позовом, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо розподілу витрат позивача на здійснення пересилання поштової кореспонденції.

У змісті позовної заяви Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" вказувало, що позивач очікує понести витрати на пересилання до суду та відповідачу процесуальних документів в орієнтовній сумі 200,00 грн.

Частина 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Понесені Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" витрати не віднесені до пунктів 1-3 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, а аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у пунктів 4 такої частини, суд приходить до висновку, що диспозиція такого пункту пов`язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії "витрат, пов`язаних з розглядом справи", а відтак і до категорії "судових витрат" - їх пов`язаність з вчиненням інших "процесуальних дій".

З системного аналізу ст.ст. 3, 12, 13, 80, 164, 166, 172 Господарського процесуального кодексу України будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом - в тому числі наданням заяв по суті спору та доказів є процесуальними діями в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

В матеріалах справи наявні фіскальні чеки відділень поштового зв`язку, які підтверджують понесення позивачем витрат на оплату поштового пересилання позову відповідачу та суду (у загальному розмірі 70,00 грн.), відповіді на відзив з долученими до нього документи відповідачу (25,99 грн.) та заяви про закриття провадження відповідачу (35,00 грн.).

При цьому, суд вбачає за необхідне покласти витрати позивача на поштове пересилання заяви про закриття провадження на відповідача, оскільки п. 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/8093/23 сторін було зобов`язано негайно повідомити суд у разі сплати (часткової) відповідачем суми коштів, стягнення якої є предметом даного спору. В той час як обов`язок направлення відповідачу заяв по суті спору (позову та відповіді на відзив) покладений на позивача приписами п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 166, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, суд вбачає за необхідне здійснити розподіл судових витрат позивача на пересилання відповідачу та суду заяв по суті спору та заяви про закриття провадження.

На підтвердження таких витрат для виконання приписів п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 166, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України та п. 8 резолютивної частини ухвали суду від 25.05.2023 позивачем надано фіскальні чеки від 18.05.2023, від 12.06.2023 та від 27.06.2023, згідно яких вартість поштових відправлень на адресу відповідача та суду у загальному розмірі становить 130,99 грн.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що часткове задоволення позовних вимог зумовлене закриттям провадження в частині вимоги про стягнення суми основного боргу у зв`язку з погашенням такого боргу після відкриття провадження у справі №910/8093/23, то на підставі п. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає витрати позивача на здійснення пересилання поштової кореспонденції у розмірі 130,99 грн. на відповідача, оскільки спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України".

Керуючись статтями 13, 74, 129, 130, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (01030, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 4; ідентифікаційний код 14348681) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) пеню у розмірі 219 (двісті дев`ятнадцять) грн. 61 коп., 3% річних у розмірі 13 (тринадцять) грн. 18 коп., судовий збір у розмірі 1 376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн. 18 коп. та відшкодування витрат на здійснення пересилання поштової кореспонденції у розмірі 130 (сто тридцять) грн. 99 коп. Видати наказ.

3. Закрити провадження в частині вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" суми основного боргу у розмірі 8 906,36 грн.

4. Повернути Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) з Державного бюджету України судовий збір в частині 1 307 (одна тисяча триста сім) грн. 82 коп., сплачений за платіжною інструкцією №979 від 17.05.2023. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.08.2023.

Суддя Р.В. Бойко