ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/845/23

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГТС Рітейл (11507, Житомирська обл., м. Коростень (з), вул. Богдана Хмельницького, буд. 10А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Лугова, буд. 36А, оф. 109/1)

про стягнення 2116841,30 грн. заборгованості за договором № 20-02 про відступлення права вимоги від 20.02.2023 р., у тому числі 1448750,00 грн. основного боргу, 390964,04 грн. пені, 144875,00 грн. штрафу, 108794,42 грн. інфляційних втрат, 23457,84 грн. 3% річних,

секретар судового засідання: Ковальчук С.О.

Представники сторін:

від позивача: Дикун Д.А. (довіреність № 1 від 01.05.2023 р.)

від відповідача: не з`явився.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю ГТС Рітейл (далі ТОВ ГТС Рітейл, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС (далі ТОВ ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС, відповідач) про стягнення 2116841,30 грн. заборгованості за договором № 20-02 про відступлення права вимоги від 20.02.2023 р., у тому числі 1448750,00 грн. основного боргу, 390964,04 грн. пені, 144875,00 грн. штрафу, 108794,42 грн. інфляційних втрат, 23457,84 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначає, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання перед первісним кредитором за договором № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р., у зв`язку з чим у позивача, як нового кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги № 20-02 від 20.02.2023 р., укладеного між позивачем та первісним кредитором, виникло право вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості у сумі 14487550,00 грн., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 1448750,00 грн. основного боргу, 390964,04 грн. пені, 144875,00 грн. штрафу, 108794,42 грн. інфляційних втрат, 23457,84 грн. 3% річних, а також судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2023 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.05.2023 р.

Підготовче засідання відкладалось.

18.05.2023 р. до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява № 17/5 від 17.05.2023 р. (вх. № 9714/23 від 18.05.2023 р.) про виправлення описки, за змістом якої останній просить суд вважати вірною в абзаці 6 на сторінці 2 позовної заяви назву ТОВ ГТС Рітейл.

У судовому засіданні 29.05.2023 р. представник позивача зазначив про надання суду всіх наявних у позивача доказів, що мають значення для вирішення спору, та про наявність підстав для закриття підготовчого провадження; представник відповідача не з`явився. Водночас, про судовий розгляд всі учасники процесу були повідомлені належно.

Відзиву на позов чи інших пояснень або заперечень по суті спору від відповідача до суду не надходило.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2023 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.07.2023 р.

У судовому засіданні 06.07.2023 р. представник позивача був присутнім; представник відповідача не з`явився. Водночас, про судовий розгляд всі учасники процесу були повідомлені належно.

У судовому засіданні 06.07.2023 р. судом було розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово присутнього представника позивача та розпочато дослідження наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з технічними проблемами (відсутність електропостачання) розгляд справи було перервано.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2023 р. було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 27.07.2023 р.

У судовому засіданні 27.07.2023 р. представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі, представник відповідача не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання учасники процесу були повідомлені належно.

У судовому засіданні 27.07.2023 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

20.02.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОДАГРОТРЕЙД (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГТС Рітейл (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 20-02, відповідно до п. 1 якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно договору № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р., укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» (боржник), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основним договором, на суму 1448750,00 грн.

Згідно з п. 3 договору в момент підписання даного договору здійснюється перехід права вимоги (визначеного у п. 1 даного договору) від первісного кредитора до нового кредитора в обсязі та на умовах згідно основного договору, сторони погодили, що після підписання даного договору первісний кредитор втрачає право вимагати виконання від боржника основного зобов`язання та штрафні/фінансові санкції згідно основного договору, та не має права вимоги, будь-яких претензій до боржника.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою (п. 5 договору).

На виконання вимог п. 5 договору про відступлення права вимоги та в підтвердження дійсності відступлених вимог ТОВ ПРОДАГРОТРЕЙД як первісний кредитор надало ТОВ ГТС Рітейл як новому кредитору наступні документи: договір № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р., укладений між ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД» (постачальник) та ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» (покупець); рахунок № 627 від 10.06.2022 р. на суму 752036,20 грн.; виписку по рахунку від 10.06.2022 р.; видаткову накладну № 681 від 14.06.2022 р. на суму 752036,20 грн.; договір № 10/06-2022 на надання послуг по перевезенню вантажів від 10.06.2022 р.; рахунок на оплату № 117 від 14.06.2022 р. на суму 40000,00 грн.; акт надання послуг № 147 від 14.06.2022 р. на суму 40000,00 грн.; платіжне доручення № 1772 від 21.07.2022 р. на суму 40000,00 грн.; рахунок на оплату № 800 від 20.07.2022 р. на суму 3159000,00 грн.; виписку по рахунку від 20.07.2022 р.; виписку по рахунку від 21.07.2022 р.; рахунок на оплату № 834 від 26.07.2022 р. на суму 4149000,00 грн.; видаткову накладну № 1069 від 31.07.2022 р. на суму 1053000,00 грн.; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 000-001069/3624 від 31.07.2022 р.; договір-заявку на товарно-експедиторське обслуговування № 19180001 від 18.07.2022 р.; договір-заявку № 19180001 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 16.07.2022 р.; договір продажі № VT-PAT 15 від 04.04.2022 р.; митну декларацію UA903200/2022/002990; товарно-транспортну накладну (CMR) від 28.07.2022 р.; видаткову накладну № 1070 від 31.07.2022 р. на суму 1053000,00 грн.; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 0000-001070/3625 від 31.07.2022 р.; договір-заявку № 19183229 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 18.07.2022 р.; товарно-транспортну накладну (CMR) від 28.07.2022 р.; заявку № 2 від 21.07.2022 р.; видаткову накладну № 1300 від 29.08.2022 р. на суму 1542750,00 грн.; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 0000-001300/3626 від 29.08.2022 р.; договір-заявку на товарно-експедиторське обслуговування № 19167167 від 18.07.2022 р.; договір-заявку № 19167167/І на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 15.07.2022 р.; заявку № 4 від 21.07.2022 р.; товарно-транспортну накладну (CMR) від 28.07.2022 р.; акцизні та податкові накладні; акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 р. по 27.01.2023 р. між ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД» та ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС», не підписаний сторонами; претензію № 08/02-1 від 08.02.2023 р. на суму 1448750,00 грн., направлену ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД» на адресу ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» (з доказами направлення).

Як слідує з позову, ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» не розрахувалося з ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД» за поставку товару за договором № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р. згідно видаткової накладної № 1300 від 29.08.2022 р. на суму 1542750,00 грн. в сумі 1448750,00 грн.

ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД» було направлено на адресу ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» претензію № 08/02-1 від 08.02.2023 р. щодо сплати заборгованості в сумі 1448750,00 грн.

Відповідь на претензію отримано не було, заборгованість не сплачено.

Боржника ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» про укладання договору про відступлення права вимоги № 20-02 від 20.02.2023 р. та про необхідність здійснення оплати на користь нового кредитора було повідомлено листом № 1/24 від 24.02.2023 р. з описом вкладення від 27.02.2023 р., копії яких долучено до матеріалів справи.

Як зазначено в позові, позивач отримав право вимоги за договором про відступлення права вимоги від ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД», однак не отримав борг у розмірі 1448750,00 грн., що і стало підставою для звернення ТОВ ГТС Рітейл з даним позовом до суду про стягнення з ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» 1448750,00 грн. основного боргу, 390964,04 грн. пені, 144875,00 грн. штрафу, 108794,42 грн. інфляційних втрат, 23457,84 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності зі ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД» (первісний кредитор) (постачальник) та ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» (покупець) було укладено договір № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р., відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався передати, а покупець прийняти і оплатити пальне (нафтопродукти) (товар) на умовах, викладених у договорі.

Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних на товар (п. 4.1 договору).

У відповідності з п. 7.1 договору покупець зобов`язаний сплатити постачальнику вартість товару протягом 2-х банківських днів, з моменту його отримання, якщо інше не передбачено у додаткових угодах до договору.

Згідно з п. 8.2 договору сторони погодили, що у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків. У випадку, якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 10 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, протягом 3-х днів з дня одержання відповідної письмової вимоги постачальника.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом за долученими до справи первинними документами, у ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» перед ТОВ «ПРОДАГРОТРЕЙД» утворилась заборгованість в сумі 1448750,00 грн. за поставку товару за договором № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р. згідно видаткової накладної № 1300 від 29.08.2022 р. на суму 1542750,00 грн.

Поряд з цим, загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст. 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 517 ЦК України).

Тобто відступлення права вимоги (цесія) за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Договір відступлення права вимоги може бути як оплатним, так і безоплатним.

З аналізу наведених норм вбачається, що заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на характер, обсяг і порядок виконання боржником своїх обов`язків, не погіршує становище боржника і не зачіпає його інтересів, та здійснюється без згоди боржника.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 910/6553/17, від 30.01.2020 р. у справі № 904/1093/19.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначалося вище, 20.02.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОДАГРОТРЕЙД (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГТС Рітейл (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 20-02, відповідно до п. 1 якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно договору № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р., укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» (боржник), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основним договором, на суму 1448750,00 грн.

Про заміну кредитора та про необхідність здійснення оплати на користь нового кредитора боржник був повідомлений листом № 1/24 від 24.02.2023 р., однак заборгованості на користь нового кредитора не сплатив.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ «ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС» в порушення умов договору поставки і приписів чинного законодавства належним чином не виконало взяті на себе зобов`язання та не оплатило отримані нафтопродукти.

При цьому відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 ГПК України, доводів позивача не спростував, доказів належного виконання зобов`язання і, відповідно, відсутності заборгованості або її сплати на користь первісного чи нового кредитора суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Відповідно, за наслідком дослідження наявних у справі доказів, суд встановив, що відповідач за договором про відступлення права вимоги № 20-02 від 20.02.2023 р. не сплатив на користь позивача 1448750,00 грн.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, беручи до уваги викладені обставини та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем суми боргу, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1448750,00 грн. заборгованості є належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 390964,04 грн. пені за період з 01.09.2022 р. до 16.03.2023 р. та 10% штрафу у розмірі 144875,00 грн., нарахованих на суму заборгованості.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного

У пункті 8.2 договору № НП-27/04-2022 від 27.04.2022 р. сторони погодили, що у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків. У випадку, якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 10 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, протягом 3-х днів з дня одержання відповідної письмової вимоги постачальника.

Згідно з приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.08.2021 р. у справі № 910/13575/20 вказано, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців.

Проаналізувавши умови договору щодо нарахування штрафної санкції у вигляді пені, суд встановив, що пунктом 8.2 договору сторони встановили інший (більший) строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

За приписами ст.ст. 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Відтак, розглянувши вимогу позивача про стягнення 390964,04 грн. пені та 144875,00 грн. 10% штрафу, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що такі нарахування, здійснені позивачем, є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим пеня та штраф підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 108794,42 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з вересня 2022 року до лютого 2023 року на суму 1448750,00 грн. та 23457,84 грн. 3% річних, нарахованих за період з 01.09.2022 р. до 16.03.2023 р. на суму 1448750,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку розміру заявлених позивачем інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими, арифметично вірними, у зв`язку з чим 3% річних та інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача у даній справі є правомірними та обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Лугова, буд. 36А, оф. 109/1, код 44354637) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГТС Рітейл (11507, Житомирська обл., м. Коростень (з), вул. Богдана Хмельницького, буд. 10А, код 44123 (один мільйон чотириста сорок вісім тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 390964 (триста дев`яносто тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 04 коп. пені, 144875 (сто сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. штрафу, 108794 (сто вісім тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 42 коп. інфляційних втрат, 23457 (двадцять три тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 84 коп. 3% річних, 31752 (тридцять одну тисячу сімсот п`ятдесят дві) грн. 62 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07.08.2023 р.

Суддя В.М. Бабкіна