ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1375/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін у справі:

Від ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» - адвокат Клачок Б.О.

Від ДП «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» - адвокат Ільченко К.Р.

Від ТОВ «Еліксир Україна» - адвокат Михайлова Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову, суддя суду першої інстанції Петренко Н.Д., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 07.04.2023

по справі №916/1375/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ»

до відповідача: Державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК»

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Фонду державного майна України

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліксир Україна»

про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору/ одностороннього розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

05.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови Державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» від Договору про надання послуг № 28Д від 24.01.2023 року, укладеного з ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ», що вчинений державним підприємством «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» відповідно до листа №256/01/03-23 від 13.03.2023 року.

Разом із позовною заявою позивачем надано до Господарського суду Одеської області заяву про забезпечення позову, в якій позивач вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони ДП «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» використовувати критий склад літ. «Г» у портовому пункті Кілія за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4, (загальна площа 1040 кв. м, корисна площа - 960 кв. м, інв. номер 767) за договором про надання послуг № 28Д від 24.01.2023 р., укладеного між сторонами - до розгляду даної справи по суті.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстнації.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 в задоволенні заяви позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» про забезпечення позову /вх. № 2-466/23 від 05.04.2023 року/ у справі № 916/1375/23 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про забезпечення позову позивач просив вжити заходи забезпечення позову, які спрямовані на надання йому безперешкодного користування майном за Договором про надання послуг № 28Д від 24.01.2023 р, укладеним між сторонами. При цьому предметом заявленого позову у даній справі є визнання за позивачем права користування майном відповідно до Договору надання послуг № 28Д від 24.01.2023 р, внаслідок визнання недійсною односторонньої відмови від договору. З наведеного вбачається, що заходи забезпечення позову фактично спрямовані на настання того ж результату, що є метою позовних вимог, а саме на надання позивачу права користування спірним майном, що по факту є тотожними вимогами. В свою чергу, відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд першої інстанції відхилив твердження позивача стосовно того, що у випадку не застосування заходів забезпечення позову настануть наслідки: знищення чи пошкодження майна, передача третім особам у власність/користування, оскільки такі твердження позивачем жодними доказами не підтверджено та не обґрунтовано.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23.

На думку апелянта, зазначені судом першої інстанції підстави для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Зерновий термінал Кілія» є передчасними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, процесуальним та матеріальним нормам, з огляду на наступне.

Апелянт посилається на те, що у позивача існує реальна загроза втрати вантажу, що знаходиться на спірному складі, оскільки склад буде передано (якщо вже не передано) у користування іншій особі, а також буде вжито на підставі незаконного розірвання правочину заходів кримінального переслідування, що також створить підстави для подальшого арешту вантажу, тощо. Навіть самий швидкий розгляд зазначеної справи не зможе гарантувати наразі дієвого захисту прав та законних інтересів позивача від свавільних дій ДП «МТМ «Усть- Дунайськ», тому що, у випадку задоволення позовних вимог, ТОВ «ЗТК» доведеться звертатись з додатковими позовними заявами для подальшого захисту своїх законних прав та інтересів, що не відповідає принципу процесуальної економії та принципу верховенства права.

Апелянт вказує, що спосіб вжиття заходів забезпечення позову не є тотожним за змістом задоволенню позовних вимог, з огляду на те, що предметом позову є визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору, а заява про забезпечення направлена на заборону перешкоджанню використовувати склад літ. «Г» за призначенням відповідно до умов Договору, як реальний запобіжник запобіганню ускладненню виконання рішення суду по даній справі. У іншому випадку, задоволення позову в даному проваджені не буде захищати порушені права TOB «ЗТК», оскільки після цього останній змушений буде звертатись до суду з окремими позовами до відповідача/третіх осіб з позовними заявами про відновлення порушених прав та компенсації упущеної вигоди, відшкодування вартості вантажу, тощо.

З огляду на викладене вище, апелянт просить ухвалу Господарського суду Одеської області по справі № 916/1375/23 від 07.04.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову - скасувати та прийняти постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Короткий зміст пояснень Державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК».

Відповідач вказав, що позивач зловживаючи своїми правами порушував умови договору №28Д від 24.01.2023, що стало підставою для його розірвання. У порядку п. 8.3. Договору, вказаний договір є розірваним з 27.03.2023.

Відповідач зазначає, що він неодноразово звертався до позивача щодо необхідності звільнення складу за літ. «Г», однак керівництво позивача використовує державне майно у власних цілях за відсутності договірних правовідносин.

Окрім того, відповідач вказує, що забезпечення позову фактично зводиться та є тотожним з предметом позову.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ЗТК» та залишити в силі ухвалу Господарського суду Одеської області по справі № 916/1375/23 від 07.04.2023.

Короткий зміст пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ».

Позивач зазначив, що 09.06.2023 починаючи з 2:50 годин, невідомі озброєні особи у кількості 8 чоловік, здійснили блокування критого складу у портовому пункті Кілія за адресою м. Кілія, вул. Портова, 4, (загальна площа 1040 кв. м, корисна площа - 960 кв. м, інвент. номер 767), в якому перебуває майно ТОВ «ЗТК». Після чого, з 11:00 до 11:30, 09.06.2023 працівники ДП «МТП «Усть-Дунайськ» здійснили зміну замків на воротах складу літ. «Г» та фактично заблокували доступ до вантажів ТОВ «ЗТК».

Позивач зазначив, що зважаючи на такі незаконні дії працівників ДП «МТП Усть-Дунайськ», у дату 10.06.2023 ТОВ «ЗТК» не змогло приступити до транспортного оброблення вантажів та завантажити вже задекларований вантаж на судно MV «Haskal», яке перебуває у критому складі літ. «Г», портового пункту «Усть-Дунайськ» за адресою м. Кілія, вул. Портова, 4, (загальна площа 1040 кв. м, корисна площа - 960 кв. м, інвент. номер 767), оскільки ДП «МТП «Усть-Дунайськ» вчинило незаконне блокування складу.

Позивач доходить до висновку, що враховуючи факт відсутності доступу до майна, яке перебуває у складі, є всі реальні підстави вважати, що ДП «МТП «Усть-Дунайськ» самовільно та/або з залученням третіх осіб вчинять дії зі звільнення складу літ. "Г" від вантажу, який належить ТОВ «Зерновий термінал Кілія", та/або передадуть склад літ. "Г" у користування разом з вантажем іншій особі, що унеможливить виконання позивачем своїх зобов`язань портового оператора перед клієнтами та завдасть додаткових збитків, що в свою чергу унеможливить ефективний захист порушених прав ТОВ «ЗТК.

З огляду на викладені обставини, позивач просить задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Короткий зміст відзиву ТОВ «Еліксир Україна» на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ».

Третя особа зазначає, що забезпечивши позов, суд фактично надасть позивачу можливість безоплатно використовувати майно, яке належить позивачу, що спричинить збитки, які можуть бути завдані відповідачеві у зв`язку з таким безоплатним використанням позивачем державним майном.

ТОВ «Еліксир Україна» вказує, що неаргументована позиція апелянта про те, що розірвання договору про надання послуг можна тлумачити як порушення або втручання в господарську діяльність ТОВ «Зерновий термінал Кілія» з боку ДП «Морський торгівельний порт Усть-Дунайськ». Адже ТОВ «Зерновий термінал Кілія» отримав статус портового оператора ще в 2021 році, а з огляду навіть на інформаційну довідку, подану ТОВ «Зерновий термінал Кілія», в період за 2022 р. перевантажено 90034,97 т. зерна. Тому доречно вважати, що господарська діяльність портового оператора не залежить від наявності чи відсутності договору про надання послуг з розміщення вантажу в критому складі. А тому позивач свідомо маніпулює і ставить в неіснуючу залежність успішність ведення своєї господарської діяльності від можливості надання відповідачем послуг з розміщення вантажів в критому складі відповідача.

Керуючись даними обставинами, третя особа просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Зерновий термінал Кілія».

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/1375/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Таран С.В., Поліщук Л.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 916/1375/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 до надходження матеріалів оскарження ухвали на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/1375/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 08.06.2023; призначено справу № 916/1375/23 до розгляду у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на 15 червня 2023 року о 12:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

15.06.2023 у судовому засіданні прийняли участь представник ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» - адвокат Клачок Б.О. та ТОВ «Еліксир Україна» - адвокат Михайлова Ю.О.

15.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ «Еліксир Україна» (з врахуванням уточнень наданих представником у судовому засіданні) про розгляд апеляційної скарги за участю третьої особи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 вирішено розглядати апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду державного майна України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліксир Україна»; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» направити на адресу Фонду державного майна України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліксир Україна» копію апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 і доданих до неї документів у строк до 30.06.2023; встановлено Фонду державного майна України та Товариству з обмеженою відповідальністю «Еліксир Україна» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ», а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 17.07.2023; відкладено розгляд справи №916/1375/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 на 03 серпня 2023 року о 11.00; встановлено, що судове засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

03.08.2023 у судовому засіданні прийняли участь представники ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» - адвокат Клачок Б.О., ДП «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» - адвокат Ільченко К.Р., ТОВ «Еліксир Україна» - адвокат Михайлова Ю.О.

Представник Фонду державного майна України у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023, якою відкладено розгляд справи №916/1375/23 на 03 серпня 2023 року о 11.00, була отримана ФДМ України 22.06.2023.

Окрім того, у наданому до суду відзиві на апеляційну скаргу, ФДМ України клопотало здійснити розгляд справи за відсутності представника.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 03.08.2023, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23, не дивлячись на відсутність представника третьої особи, повідомленої про судове засідання належним чином. Відсутність третьої особи у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

31.07.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Фонду державного майна України на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ».

Колегія суддів ухвалою у протокольній формі залишила даний відзив без розгляду з огляду на наступне.

Даний відзив до суду було направлено до суду електронною поштою 31.07.2023.

В той же час, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 встановлено Фонду державного майна України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ», а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 17.07.2023.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Строк на подання відзиву був встановлений судом, тому він не може бути поновленим, а може бути виключно продовженим, однак відповідне клопотання про продовження такого строку від третьої особи не надходило.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тому відзив Фонду державного майна України на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» підлягає залишення без розгляду, за винятком повідомлення про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

03.08.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» надійшли письмові пояснення по справі.

Колегія суддів ухвалою у протокольній формі залишила дані пояснення без розгляду з огляду на наступне.

Дані пояснення до суду було направлено до суду електронною поштою 03.08.2023.

В той же час, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 08.06.2023.

За своїм змістом вказані пояснення містять заперечення на доводи апеляційної скарги, які повинні бути надані суду у строк, встановлений для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Строк на подання відзиву був встановлений судом, тому він не може бути поновленим, а може бути виключно продовженим, однак відповідно клопотання про продовження такого строку від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тому пояснення Державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» підлягають залишення без розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом.

05.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 1429/23/ до державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» від Договору про надання послуг № 28Д від 24.01.2023, укладеного з ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ», що вчинений державним підприємством «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» відповідно до листа №256/01/03-23 від 13.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не вчиняв жодних дій, спрямованих на порушення умов договору, не уникав оплати наданих послуг, не завдавав відповідачу матеріальних збитків/ шкоди.

Позивач зауважив, що він є власником певного рухомого майна, що розташоване на території портового пункту Кілія, який входить до складу ДП «МТП Усть-Дунайськ» та в якому виконуються всі види вантажно-розвантажувальних робіт. Обмеження доступу до даного рухомого майна шляхом односторонньої відмови відповідача від Договору № 28Д від 24.01.2023 р. призведе до порушення прав портового оператора ТОВ «Зерновий термінал Кілія» за договором про забезпечення доступу портового оператора до причалу, а також за договором, укладеним між позивачем та відповідачем про надання послуг, який, власне, односторонньо розірвано, а також позбавить позивача можливості здійснювати свою господарську діяльність як портового оператора.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1375/23; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою позивачем надано до суду першої інстнації заяву про забезпечення позову /вх. № 2-466/23 від 05.04.2023/, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони ДП «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» використовувати критий склад літ. «Г» у портовому пункті Кілія за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4, (загальна площа 1040 кв. м, корисна площа - 960 кв. м, інв. номер 767) за договором про надання послуг № 28Д від 24.01.2023, укладеного між сторонами - до розгляду даної справи по суті.

В обгрунтування заяви позивач посилався на те, що на складі літ. «Г» станом на дату звернення з позовною заявою на умовах Договору надання послуг № 28Д від 24.01.2023 перебуває 1300 тон зернового вантажу, що належить на праві власності клієнтам позивача, для подальшого перегруження на судно.

28.03.2023 листом за № 323/01/03-23 В.о. директора ДП МТМ Усть-Дунайськ" повторно надав вимогу про звільнення складу від вантажів, в якому крім повторної вимоги про одностороннє розірвання Договору про надання послуг № 28Д, зазначає про обов`язок товариства звільнити склад літ. Г від вантажів клієнтів, які обробляє товариство.

Враховуючи факт незаконного одностороннього розірвання Договору № 28Д, правомірність якого наразі є предметом даного провадження, у позивача виникають реальні підстави вважати, що працівники порту самовільно та/або з залученням третіх осіб вчинять звільнення складу літ. Г від вантажу, який належить клієнтам ТОВ Зерновий термінал Кілія, та/або передадуть склад літ. Г у користування разом з нашим вантажем іншій особі, що унеможливить виконання нами взятих на себе зобов`язань Портового оператора.

Позивач зауважив, що у випадку задоволення позовної заяви в даному провадженні подальше виконання рішення суду, а отже і поновлення порушеного права ТОВ Зерновий термінал Кілія буде значно ускладнено, враховуючи можливе використання складу іншою особою, а також враховуючи можливе порушення права власності на вантаж клієнтів, який перебуває на складі, оскільки нашому товариству доведеться звертатись до суду з новими позовами щоб поновити відповідні порушені права позивача вже на підставі наявного рішення суду, чого можна уникнути шляхом застосування інституту забезпечення позову в даному провадженні.

Позивач вказав, що станом на даний час існує достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ДП «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» використовувати критий склад літ. «Г» у портовому пункті Кілія за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4, (загальна площа 1040 кв. м, корисна площа - 960 кв. м, інвент. номер 767) за Договором про надання послуг № 28Д від 24.01.2023 р., може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Позивач наголошував на тому, що встановлення саме такого заходу забезпечення позову відповідатиме предмету заявленого позову та водночас не зумовить фактичного вирішення спору по суті, позаяк буде спрямовано виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті позовних вимог.

Позивач підкреслював те, що до того часу, поки не буде розглянута дана справа, існують ризики вчинення відповідачем та/або іншою особою дій на порушення прав позивача, зокрема: передання в користування складу літ. «Г» іншій особі, зокрема з вантажем, та або вчинення незаконних дій з вантажем позивача.

При цьому позивач зауважив, що припинення користування TOB «ЗТК» складом літ. «Г» та не виконання своїх зобов`язань перед контрагентами щодо вивантаження вантажів, які зберігаються у складі, призведе до припинення його господарської діяльності як портового оператора на території Морського торговельного порту «Усть-Дунайськ», що є прямим порушенням добросовісної конкуренції, передбаченої ч. 3 ст. 18 Закону України «Про морські порти України».

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову. (Такі висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 905/491/19).

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача

Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас, для встановлення наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Оскільки в даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову являються предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Колегія суддів зазначає, що предметом укладеного між сторонами договору про надання послуг №28Д від 24.01.2023 є надання «Виконавцем» (ДП «МТП УСТЬ-ДУНАЙСЬК» «Замовнику» (ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ») послуг з розміщення вантажів в критому складі Виконавця у портовому пункті Кілія за адресою м. Кілія., вул. Портова, 4, (загальна площа 1040 кв.м., корисна площа 960 кв.м., інвентарний номер 767), в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

Відповідно до п. 8.3. Договору, якщо інше прямо не передбачено цим Догвоором, цей Договір може бути достроково розірваний шляхом повідомлення стороною ініціатором не менше чим за 14 днів, але в частині розрахунків Договір діє до повного розрахунку сторонами.

Листом №256/01/03-23 від 13.03.2023 ДП «МТП УСТЬ-ДУНАЙСЬК» повідомило ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ», що на підставі п. 8.3. укладеного між сторонами договору, вимушений розірвати Договір про надання послуг №28Д від 24.01.2023 з 27.03.2023.

Отже, наразі укладений між сторонами договір про надання послуг №28Д від 24.01.2023 є розірваним в односторонньому порядку з боку відповідача.

Втім, позивач з правочином про односторонню відмову від договору не погодився та звернувся із позовом до суду про визнання недійсним правочину, вчиненого відповідачем щодо односторонньої відмови від договору про надання послуг №28Д від 24.01.2023, укладеного між сторонами, викладеного у листі №256/01/03-23 від 13.03.2023, що й є предметом даного спорту.

Як на підставу позову ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» зазначає про безпідставну та необґрунтовану односторонню відмову позивача від укладеного між сторонами договору, без наявності на то жодних об`єктивних причин, оскільки з боку позивача не було допущено будь-яких порушень умов договору, навпаки, як стверджує позивач, він належним чином виконував умови укладеного між сторонами договору та не допускав будь-яких порушень.

Разом з цим, позивач просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони ДП «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання ТОВ «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» використовувати критий склад літ. «Г» у портовому пункті Кілія за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4, (загальна площа 1040 кв. м, корисна площа - 960 кв. м, інв. номер 767) за договором про надання послуг № 28Д від 24.01.2023, укладеного між сторонами - до розгляду даної справи по суті.

Колегія суддів вважає, що такі заходи забезпечення позову фактично зводяться до вирішення справи по суті та задоволення заявлених позовних вимог, оскільки, не дивлячись на односторонню відмову відповідача від договору, яка наразі оскаржується позивачем та відсутність рішення по суті, яким би такі вимоги було задоволено, позивачем фактично заявлено заходи забезпечення позову, які є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки такі заходи надають позивачеві безперешкодний доступ до використання об`єктів портової інфраструктури, балансоутримувачем яких є ДП «МТП УСТЬ-ДУНАЙСЬК», задля забезпечення власних потреб.

При цьому, за умовами укладеного між сторонами договору, передбачається надання відповідачем послуг на платній основі.

Отже, апелянт фактично просить надати йому можливість безоплатного використання майна, яке не належить позивачеві та балансоутримувачем якого є ДП «МТП УСТЬ-ДУНАЙСЬК» та не взято до уваги наявність або відсутність збитків, які можуть бути завдані відповідачеві, у зв`язку з таким безоплатним використанням позивачем його майна.

До того ж, суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку спір виник з договірних відносин двох сторін, а саме позивача та відповідача, однак, апелянт просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти певні дії, тобто заборона стосується невизначено кола осіб, які не є ані сторонами за договором, ані учасниками даного спору. Отже заявлений позивачем захід забезпечення позову надає позивачу навіть ширший об`єм, прав ніж він може отримати в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, апелянтом не обґрунтовано, яким чином інші невизначені особи перешкоджають його діяльності, з урахуванням, як предмету укладеного між сторонами договору, так й предмету та підстав даного позову.

З наведеного вбачається, що заходи забезпечення позову фактично спрямовані на настання того ж та навіть більшого результату, що є метою позовних вимог, а саме на надання позивачу права користування спірним майном, що по факту є тотожними вимогами.

У зв`язку із чим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що встановлення саме такого заходу забезпечення позову відповідатиме предмету заявленого позову та водночас не зумовить фактичного вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження позивача стосовно того, що у випадку не застосування заходів забезпечення позову матимуть наслідки знищення чи пошкодження майна, передача третім особам у власність/користування, оскільки такі твердження позивачем жодними доказами не підтверджено та не обґрунтовано. Крім того, у зв`язку з розірванням спірного Договору позивач мав самостійно вжити дії щодо вивезення власного майна з критого складу літ. «Г» у портовому пункті Кілія за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4.

Крім того, вживаючи заходи забезпечення позову, які не узгоджуються з предметом укладеного між сторонами договору, який наразі є розірваним, фактично позивачеві буде надано право безперешкодного доступу до державного майна, балансоутримувачем якого є ДП «МТП УСТЬ-ДУНАЙСЬК», за відсутності договірних відносин між сторонами, а також за відсутності погодження власника майна в особі Фонду державного майна України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити, є тотожними заявленим позовним вимогам, що не допускається в силу ч. 11 ст. 137 ГПК України, тому у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» про забезпечення позову /вх. № 2-466/23 від 05.04.2023 року/ у справі № 916/1375/23 необхідно відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/1375/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, не підлягає оскарженню до Верховного Суду відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 та п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.08.2023.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран