ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02.08.2023 р. Справа № 914/2322/23

Господарський суду Львівської області у складі судді Березяк Н.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами Акрополь», м. Львів,

до відповідача: Національної спілки художників України, м. Київ,

про: визнання передавального акту від 01.03.2021 недійсним, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на майно

визнав подані матеріали недостатніми для відкриття провадження у справі, враховуючи наступне.

Господарський процесуальний кодекс України у статтях 162, 164 встановлює низку вимог до позовної заяви та до документів, які додаються до неї. Однак позивач не дотримався деяких з них, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з наступними вимогами:

- визнати передавальний акт від 01.03.2017 укладений між Національною спілкою художників України та товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» в частині передачі скульптурної майстерні, літ. В-1, площею 411,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, недійсним;

- скасувати державну реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» на скульптурну майстерню, літ. В-1, площею 411,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами Акрополь» право власності на скульптурну майстерню, літ. В-1, площею 411,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Натомість, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19.

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом позивач мав сплатити по 2368,00 грн судового збору за вимоги немайнового характеру та 1,5% від вартості майна за вимогу про визнання права власності. Однак, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено 8052,00 грн, як за три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, керуючись 162, 164, ч. 1 та 2 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами Акрополь» до Національної спілки художників України про визнання передавального акту від 01.03.2021 недійсним, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на майно залишити без руху.

2. Надати позивачу строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирала законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію про справу можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5015.

Суддя Березяк Н.Є.