ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"20" липня 2023 р. Справа № 916/3477/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
до: Фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 440000,00 грн.
За зустрічним позовом: Фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),
про визнання договору недійсним.
За участю представників сторін:
від ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС Нараєвська Н.І., самопредставництво;
від ФОП Богачова Д.Г. адвокат Козлов М.С., ордер серія ВН № 1217914 від 16.01.2023.
Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю ВАЙН ХАНТЕРС звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича про стягнення заборгованості за користування приміщенням в розмірі 440000,00 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору суборенди № 26/06/20 від 26.06.2020 та договору суборенди № 26/06/20-н від 26.06.2020, в частині повної та своєчасної оплати за користування приміщенням.
Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЙН ХАНТЕРС до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3477/22. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.01.2023 о 12:30 год.
16 січня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема в обґрунтування вказаного відзиву відповідач зазначає, що 26.06.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір суборенди № 26/06/20, відповідно до умов якого ФОП Богачов Д.Г. прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення, з метою розміщення в ньому магазину роздрібної торгівлі продуктами харчування та безалкогольними напоями, що знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м „Дружній, буд. 1, приміщення № 4.
Відповідно до умов цього Договору Суборендар зобов`язався вносити суборендні та комунальні платежі відповідно до наданих рахунків та актів прийому-передачі послуг (виконаних робіт). Відповідачем здійснювалась сплата за вказаним договором суборенди, що підтверджується банківською випискою від 14.12.2022 року. Також позивачем на адресу відповідача було надіслано лист №04/05/22 від 04.05.2022 року про розірвання договору суборенди та звільнення приміщення з 10 травня 2022 року. Тобто з 10.05.2022 року суборендні відносини сторін припинились. Таким чином в зв`язку з розірванням договору суборенди №26/06/20 від 26 червня 2020 року, сплатою орендних платежів, відсутністю будь-яких підписаних сторонами первинних документів, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.
Щодо договору суборенди №26/06/20-н від 26.06.2020, відповідач зазначає, що позивачем доданий до позовної заяви договір суборенди №26/06/20-н від 26 червня 2020 року, відповідно до умов якого відповідач нібито прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення, з метою розміщення в ньому магазину роздрібної торгівлі продуктами харчування та безалкогольними напоями, що знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м „Дружній, буд. 1, приміщення № 4. Позивач безпідставно стверджує, що між сторонами по цьому договору існували господарські відносини. У відповідача відсутній вказаний договір. З огляду на зміст вказаного договору, його предметом є теж саме приміщення за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м „Дружній, буд. 1, приміщення № 4, із тією ж самою площею 42,1 кв.м. Один об`єкт суборенди у період дії відповідного договору не може бути об`єктом суборенди за іншим договором, оскільки це унеможливлює реалізацію права користування цим об`єктом і не відповідає вимогам ЦК України. Не можливо передати один й той же об`єкт у користування. Також позивачем не надано жодного доказу існування відносин за цим договором (рахунків, актів наданих послуг, здійснення платежів, пред`явлених вимог чи претензії, листування, бухгалтерської та податкової звітності тощо), звідси позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.
Вказаний відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
16 січня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про витребування доказів.
Вказане клопотання про витребування доказів суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
16 січня 2023 року до Господарського суду Одеської області від фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича надійшла зустрічну позовна заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЙН ХАНТЕРС про визнання договору суборенди № 26/06/20-н від 26.06.2020 недійсним. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
У підготовчому засіданні 17.01.2023 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 14.02.2023 о 14:10 год.
Ухвалою від 17.01.2023 суд витребував у ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС на огляд суду оригінали наступних документів: оригінал договору суборенди № 26/06/20-н від 26 червня 2020 року та оригінал акту приймання-передачі до договору суборенди № 26/06/20-н від 26 червня 2020 року.
19 січня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про залучення доказів.
Вказане клопотання про залучення доказів суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою від 20.01.2023 суд прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича до ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС про визнання недійсним Договору суборенди від 26.06.2020 № 26/06/20-н. Об`єднано первісний позов ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС до фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича про стягнення 440000,00 грн із зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича до ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС про визнання договору недійсним, в одне провадження в межах справи № 916/3477/22. Підготовче засідання призначено на 14.02.2023 о 14:10 год.
06 лютого 2023 року до суду від ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС надійшла заява з додатками.
Вказану заява з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
08 лютого 2023 року до суду від ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС надійшла відповідь на відзив, в якій заявник просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема в обґрунтування вказаної відповіді на відзив позивач зазначає, що починаючи з березня 2022 ФОП Богачов Д.Г. припинив проводити оплати за Договором суборенди №26/06/20 від 26.06.2020, що спонукало ТОВ „ВАЙН ХАНТЕРС скористатись правом, наданим п.10.2. Договору, а саме розірвати Договір у випадку несвоєчасної сплати відповідачем суборендної плати або комунальних платежів. В травні 2022 року орендар направив на поштову адресу суборендаря лист від 04.05.2022 вих. №04/05/22 про розірвання Договору суборенди №26/06/20 від 26.06.2020 з 10.05.2022 та з вимогою звільнити приміщення.
Однак суборендар проігнорував отриману вимогу та безпідставно продовжував користуватись об`єктом суборенди декілька наступних календарних місяців та самовільно, без відома суборендаря, належного повернення приміщення, ключів та без підписання Акту приймання-передачі (повернення) залишив приміщення лише 31 жовтня 2022. Відповідно, позивачем було нараховано суборендні платежі за весь строк фактичного користування, які не були сплачені ФОП Богачовим Д.Г.
Також, як вказує позивач 26 червня 2020 року за Актом приймання-передачі, який є Додатком № 1 до Договору суборенди №26/06/20-н відповідач отримав у користування іншу частину приміщення за тією ж адресою, такою ж площею. Таким чином, ФОП Богачов Д.Г. отримав 84,2 кв. м. приміщення за двома окремо укладеними договорами суборенди, при цьому не виконуючи грошових зобов`язань належним чином.
Доводи Суборендаря щодо неукладення Договору суборенди-2 є безпідставним та такими, що не відповідають дійсності, оскільки договір було укладено з дотриманням вимог чинного законодавства України, у Договорі та Акті приймання-передачі проставлено власноручний підпис відповідача.
Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
08 лютого 2023 року до суду від ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому заявник просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. В обґрунтування вказаного відзиву на зустрічну позовну заяву, ТОВ „ВАЙН ХАНТЕРС зазначає, що ним виконано свій обов`язок належним чином та за весь період дії Договорів суборенди приміщення фактично використовувалось ФОП Богачовим Д.Г. У зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом помилково зазначає, що укладений Договір суборенди №26/06/20-н є фіктивним, оперуючи тим, що даний правочин було вчинено „лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний.
Укладення Договорів суборенди та підписання відповідних Актів приймання-передачі приміщення обидві сторони переслідували реальні цілі - досягнення позитивних результатів у господарській діяльності. Тобто, припущення позивача за зустрічним позовом щодо того, що відносини були не реальними, а вчинений правочин мав інший характер, є нелогічними, безпідставними та необґрунтованими.
Стосовно доводів позивача за зустрічним позовом про те, що один об`єкт суборенди в період дії відповідного договору не може бути предметом суборенди за іншим договором, звертає увагу на те, що нормами законодавства не тільки не заборонено, але і встановлено можливість участі одночасно декількох осіб, так, згідно з ч.2 ст. 510 ЦК України у зобов`язанні зі сторони боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. При цьому обмежень щодо кількості осіб як орендарів (суборендарів) за договором суборенди жодними законодавчими нормами не передбачено.
За час співпраці на адресу ТОВ „ВАЙН ХАНТЕРС не надходило жодного повідомлення щодо неможливості використання приміщення та/чи настання форс-мажорних обставин відповідно до п.п. 7.4.-7.7 Договору. Отже, правові підстави у ФОП Богачова Д.Г. не сплачувати орендну плату за користування приміщенням відсутні. ТОВ „ВАЙН ХАНТЕРС вважає, що Договір суборенди №26/06/20-н від 26.06.2020 є реальним двостороннім правочином, який створив реальні права та обов`язки, як для ТОВ „ВАЙН ХАНТЕРС, так і для ФОП Богачова Д.Г., а припущення позивача за зустрічним позовом щодо нереальності таких відносин виникло внаслідок недостатнього дослідження останнім чинного законодавства України, тому визнання Договору суборенди-2 недійсним з підстав його фіктивності є недопустимим та протиправним.
Вказаний відзив на зустрічну позовну заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 14.02.2023 суд оголосив перерву до 12:00 год. 21.03.2023. Підготовче засідання у справі № 916/3477/22 ухвалено провести впродовж розумного строку.
Ухвалою суду від 14.02.2023 повідомлено ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС, що наступне підготовче засідання у справі № 916/3477/22 призначене на 21.03.2023 о 12:00 год.
06 березня 2023 року до суду від ФОП Богачова Д.Г. надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом, в якій заявник просить суд задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом у повному обсязі. В обґрунтування вказаної відповіді на відзив за зустрічним позовом ФОП Богачов Д.Г. зазначає, що позиція ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС викладена у відзиві на зустрічну позовну заяву є необґрунтованою, недоведеною жодним доказом та суперечить правовій позиції викладеній у первісному позові. ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС не надано жодного доказу існування відносин за Договором суборенди №26/06/20-н від 26.06.2020. Відповідач за зустрічним позовом мав би вести бухгалтерський та податковий облік, мав формувати первинні документи по оспорюваному Договору суборенди. Таким чином, з огляду наявних у справі доказів, визнання оспорюваного договору є допустимим та правомірним.
Вказану відповідь на відзив за зустрічним позовом суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
16 березня 2023 року до суду від ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій заявник просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема в обґрунтування вказаних запереченнях на відповідь на відзив, ТОВ „ВАЙН ХАНТЕРС зазначає, що у день підписання обома Сторонами Договору суборенди-1 та Договору суборенди-2 орендар на виконання свого обов`язку фактично передав приміщення суборендарю. Підтвердженням даного факту є підписані двосторонні Акти приймання-передачі, зокрема у п. 6 Актів вказано, що на момент передачі Приміщення сторони не мають претензій одна до одної. На кожному Акті проставлений власноручний підпис ФОП Богачова Д.Г., що свідчить про фактичне отримання ним у користування загалом 84.2 кв.м. приміщення. Наявність однакової площі приміщень, які знаходяться за однією і тією ж адресою, а також передані за окремо укладеними Договорами одній і тій же особі, не є підставою вважати, що один із цих Договорів недійсний.
Також, відповідно до змісту Договору суборенди №26/06/20-н в обов`язки орендаря, яким є ТОВ „ВАЙН ХАНТЕРС, входить, зокрема, виставлення рахунків на оплату суборендної плати, а також надання Актів приймання-передачі наданих послуг, таким чином, усі вказані документи по Договору суборенди-1 та Договору суборенди-2 надсилались разом або надавались особисто при зустрічі із ФОП Богачовим Д.Г., тому усі вказані документи у двох екземплярах наразі знаходяться у позивача за зустрічним позовом. Просимо звернути увагу, що такий спосіб передачі документів є допустимим, оскільки Договір суборенди №26/06/20-н не містить обов`язковості щодо надсилання документів поштовим відправленням рекомендованим листом чи цінним листом з описом-вкладення.
Вказані заперечення на відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 21.03.2023 суд оголосив перерву до 17:00 год. 04.04.2023.
29 березня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про витребування доказів.
Вказане клопотання про витребування доказів суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 04.04.2023 суд оголосив перерву до 17:00 год. 11.04.2023.
Протокольною ухвалою від 11.04.2023 суд відклав підготовче засідання на 16.05.2023 о 12:00 год.
12 травня 2023 року до суду від ФОП Богачова Д.Г. надійшло клопотання про залучення доказів.
Вказане клопотання про залучення доказів суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
15 травня 2023 року до суду від ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС надійшла заява з додатками.
Вказану заява з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою від 16.05.2023 суд закрив підготовче провадження у справі № 916/3477/22. Постановлено здійснити розгляд справи № 916/3477/22 по суті впродовж розумного строку. Призначено справу до судового розгляду по суті на 20.06.2023 о 14:30 год.
У судовому засіданні 20.06.2023 суд оголосив перерву у засіданні суду до 04.07.2023 о 11:00 год.
06 липня 2023 року до суду від ФОП Богачова Д.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У судовому засіданні 06.07.2023 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання на 20.07.2023 о 14:40 год.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЙН ХАНТЕРС у судовому засіданні 20.07.2023 позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Проти задоволення зустрічного позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.
Представник фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича у судовому засіданні 20.07.2023 позовні вимоги за первісним позовом не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві та відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву.
У судовому засіданні 20.07.2023 після повернення з нарадчої кімнати судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представників сторін про орієнтований час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд
Матеріали справи свідчать, що 26 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЙН ХАНТЕРС» (надалі - Позивач або Орендар) і фізичною особою-підприємцем Богачовим Дмитром Георгійовичем (надалі - Відповідач або Суборендар) були укладені два договори суборенди на передачу останньому в користування 42,1 кв.м. приміщення, яке знаходиться за адресою: Одеська обл., с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м «Дружний», буд. 1, приміщення 4 (надалі - Об`єкт суборенди або Приміщення), а саме: Договір суборенди № 26/06/20 (надалі - Договір суборенди-1) та Договір суборенди № 26/06/20-н (надалі - Договір суборенди-2).
На виконання умов п. 2.1. Договору суборенди-1, 26.06.2020 сторони уклали акт приймання-передачі (Додаток № 1 до Договору суборенди-1), згідно якого Орендар передав, а Суборендар прийняв нежитлове приміщення, яке передається в оренду за Договором № 26/06/20 від 26.06.2020 року, що знаходиться за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м «Дружній», буд. 1, приміщення № 4. Загальною площею 42.1 кв.м. (далі - Приміщення).
Також на виконання умов п. 2.1. Договору суборенди-2, 26.06.2020 сторони уклали акт приймання-передачі (Додаток № 1 до Договору суборенди-2), згідно якого Орендар передав, а Суборендар прийняв нежитлове приміщення, яке передається в оренду за Договором № 26/06/20-н від 26.06.2020 року, що знаходиться за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м «Дружній», буд. 1, приміщення № 4. Загальною площею 42.1 кв.м. (далі - Приміщення).
Передача Позивачем Приміщень в користування Відповідачу відбулась на підставі Договору оренди № 01/11/19 від 01.11.2019, укладеного між ТОВ «ВАЙН ХАНТЕРС» і ФОП Дідич Олександром Володимировичем та Листа-згоди від 23.06.2020.
Відповідно до умов Договору суборенди-1 сторони встановили, що Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення, надалі за текстом - «Об`єкт суборенди», з метою розміщення в ньому магазину роздрібної торгівлі продуктами харчування та безалкогольними напоями (п. 1.1. Договору суборенди-1).
Об`єкт суборенди знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м «Дружній», буд. 1, приміщення № 4 (п. 1.2. Договору суборенди-1).
Загальна площа Об`єкта суборенди: 42.1 квадратних метрів (п. 1.3. Договору суборенди-1).
План-схема Об`єкта суборенди є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.4. Договору суборенди-1).
Суборендна плата щомісячної Суборендної плати за користування Об`єктом суборенди складає 5000 (п`ять тисяч) гривень (п. 3.1. Договору суборенди-1).
Суборендні платежі нараховуються з 10.07.2020, але в будь якому разі не раніше підписання Сторонами Акту прийому-передачі приміщення (п. 3.2. Договору суборенди-1).
Суборендар перераховує грошові кошти за перший та останній місяць користування об`єктом суборенди протягом трьох днів з моменту підписання цього Договору (п. 3.3. Договору суборенди-1).
Також відповідно до умов Договору суборенди-2 сторони встановили, що Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення, надалі за текстом - «Об`єкт суборенди», з метою розміщення в ньому магазину роздрібної торгівлі продуктами харчування та безалкогольними напоями (п. 1.1. Договору суборенди-2).
Об`єкт суборенди знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м «Дружній», буд. 1, приміщення № 4 (п. 1.2. Договору суборенди-2).
Загальна площа Об`єкта суборенди: 42.1 квадратних метрів (п. 1.3. Договору суборенди-2).
План-схема Об`єкта суборенди є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.4. Договору суборенди-1).
Суборендні платежі нараховуються з 10.07.2020, але в будь якому разі не раніше підписання Сторонами Акту прийому-передачі приміщення (п. 3.2. Договору суборенди-2).
Суборендар перераховує грошові кошти за перший та останній місяць користування об`єктом суборенди протягом трьох днів з моменту підписання цього Договору (п. 3.3. Договору суборенди-2).
Позивач за первісним позовом в обґрунтування позовних вимог зазначає, що на прохання Відповідача було прийнято рішення розділити суму орендних платежів за окремими договорами.
Також зазначає, що відповідно до п. 8.2. Договорів суборенди термін дії суборенди - до 30 вересня 2022 року. Однак Суборендар безпідставно продовжував користуватися Об`єктом оренди додатковий календарний місяць та самовільно, без складення Актів приймання-передачі (повернення) залишив приміщення 31 жовтня 2022 року.
Починаючи з серпня 2020 року ФОП Богачов Дмитро Георгійович припинив проводити оплати за Договором суборенди-2, та з березня 2022 року за Договором суборенди-1.
Оскільки Відповідачем свої зобов`язання в частині проведення розрахунків за користування Об`єктом оренди не виконано, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЙН ХАНТЕРС підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.
Отже, виходячи з зазначених положень законодавства, правовідносини, що виникли між сторонами за договорами є орендними.
Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).
Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.
Відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, що 26 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЙН ХАНТЕРС» і фізичною особою-підприємцем Богачовим Дмитром Георгійовичем були укладені два договори суборенди на передачу останньому в користування 42,1 кв.м. приміщення, яке знаходиться за адресою: Одеська обл., с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м «Дружний», буд. 1, приміщення 4, а саме: Договір суборенди № 26/06/20 та Договір суборенди № 26/06/20-н.
Суд звертає увагу, що відповідно до умов п. 1.4. Договору суборенди-1 та Договору суборенди-2, План-схема Об`єкта суборенди є невід`ємною частиною цього Договору.
Разом з тим, суд звертає увагу, що сторонами у справі не було надано підписаних План-схем Об`єкта суборенди, які є невід`ємними частинами договорів суборенди.
Відповідач взагалі зазначив, що сторони ніколи не укладали та не підписували План-схему Об`єкта суборенди до договорів суборенди.
Наданий позивачем до суду 15.05.2023 оригінал План-схеми об`єкта суборенди до Договорів суборенди № 26/06/20 та № 26/06/20-н (т. 2, а.с. 2), суд до уваги не приймає, оскільки цей доказ взагалі не підписаний жодною із сторін Договорів, а також не зрозуміло якого нерухомого об`єкта стосується цей доказ.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сторонами у справі не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що сторони уклали усі обов`язкові додатки до договорів суборенди.
З викладеного слідує, що сторони у справі в порушення приписів ч. 1 ст. 284 ГК України не узгодили істотні умови Договору суборенди-1 та Договору суборенди-2, які стосуються об`єкта оренди.
Згідно норм ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (ч. 8 ст. 181 ГК України).
Разом з тим, вчинення особою дій, спрямованих на виконання умов договору суборенди, має підтверджуватись відповідними документами.
Суд звертає увагу, що матеріали справи містять лише докази виконання сторонами Договору суборенди-1 (т.1, а.с. 51-53), а саме:
- Лист № 04/05/22 від 04.05.2022, яким Позивач повідомив Відповідача про розірвання Договору суборенди № 26/06/20 від 26.06.2020, починаючи з 10.05.2022 та просить Відповідача звільнити приміщення у вказаний строк;
Таким чином, надані Відповідачем докази (т.1, а.с. 51-53) - є належними і допустимими, які підтверджують вчинення обома сторонами Договору суборенди-1 дій, спрямованих на виконання умов цього договору. Також факт виконання сторонами умов Договору суборенди-1 визнається самим Відповідачем.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Матеріали справі свідчать, що Відповідачем в порушення умов п. 3.6 Договору суборенди-1 та ч.1 ст. 530 ЦК України за період з 01.03.2022 року по 09.05.2022 не було здійснено повного розрахунку з Позивачем за користування приміщенням.
Судом перевірено правильність виконаних Позивачем розрахунків заборгованості за Договором суборенди-1, та встановлено наявність помилок у здійсненому Позивачем розрахунку, які призвели до зайвого нарахування сум орендної плати.
Вказані помилки виразились у тому, що Позивач неправомірно нараховує Відповідачу орендну плату за користування приміщенням до 31.10.2022, з огляду на наступне.
Суд звертає увагу Позивача, що листом № 04/05/22 від 04.05.2022 сам Позивач повідомив Відповідача про розірвання Договору суборенди № 26/06/20 від 26.06.2020, починаючи з 10.05.2022 та просить Відповідача звільнити приміщення у вказаний строк.
З викладеного слідує, що з 10.05.2022 припинив дію Договір суборенди № 26/06/20 від 26.06.2020, оскільки Позивач повідомив про його розірвання саме з 10.05.2022.
Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, суд вважає, що відповідачем не здійснено оплату за користуванням приміщенням по Договору суборенди-1, за період з 01.03.2022 року по 09.05.2022.
Отже, за здійсненим судом розрахунком, загальна сума заборгованості за Договором суборенди-1 за період прострочення з 01.03.2022 по 09.05.2022 становить 6451,61 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з Відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором суборенди-1 лише у розмірі 6451,61 грн.
В іншій частині вимог щодо стягнення заборгованості за Договором суборенди-1 - заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо нарахованої Позивачем заборгованості за Договором суборенди-2 у розмірі 405000,00 грн, суд дійшов до наступних висновків.
Положеннями ст. 284 Господарського кодексу України визначені істотні умови договору оренди.
Так, Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (ч.1 ст.284 ГК України).
Проаналізувавши зміст Договору суборенди-2, судом встановлено, що сторони цього договору не узгодили його предмет, оскільки в порушення умов п. 1.4. Договору сторони не уклали "План-схему Об`єкта суборенди", який є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до частин 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Судом встановлено, що предмет договору - "План-схема Об`єкта суборенди", яка є невід`ємною частиною Договору суборенди-2 не погоджено.
Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (ч. 8 ст. 181 ГК України).
Разом з тим, вчинення особою дій, спрямованих на виконання умов Договору суборенди-2, має підтверджуватись відповідними документами. У випадку надання приміщення в суборенду - це перерахування грошових коштів за перший та останній місяць користування приміщенням, внесення суборендної плати, сплата комунальних та експлуатаційних послуг, письмова переписка між сторонами Договору, тощо.
Суд звертає увагу, що по Договору суборенди-1, в якості доказів виконання сторонами його умов були надані - Лист № 04/05/22 від 04.05.2022 про розірвання Договору суборенди № 26/06/20 від 26.06.2020 та Фільтрована виписка АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.01.2019 по 14.12.2022(т.1, а.с. 51-53).
Однак щодо доказів, які б підтверджували виконання сторонами умов Договору суборенди-2, сторонами взагалі жодного доказу не було надано.
Суд також враховує твердження Відповідача в частині того, що Позивач безпідставно стверджує, що між сторонами по Договору суборенди-2 існували господарські відносини. З огляду на зміст Договору суборенди-2, його предметом, тобто є теж саме приміщення за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Жемчужна, ж/м «Дружній», буд. 1, приміщення № 4, із тією ж самою площею 42,1 кв.м. Один об`єкт суборенди у період дії відповідного договору не може бути об`єктом суборенди за іншим договором, оскільки це унеможливлює реалізацію права користування цим об`єктом і не відповідає вимогам ЦК України. Не можливо передати один й той же об`єкт у користування. Також Позивачем не надано жодного доказу існування відносин за Договором суборенди-2 (рахунків, актів наданих послуг, здійснення платежів, пред`явлених вимог чи претензії, листування, бухгалтерської та податкової звітності тощо).
Таким чином, Позивачем за первісним позовом не надано суду жодних доказів, які б підтверджували вчинення обома сторонами Договору суборенди-2 дій, спрямованих на виконання його умов.
Отже, у зв`язку з відсутністю в Договорі суборенди-2 погодження такої істотної умови як Об`єкт суборенди (відсутня відповідно до п. 1.4. Договору "План-схема Об`єкта суборенди"), а також те, що судом не встановлено фактів вчинення сторонами будь-яких дій на виконання умов Договору суборенди-2, суд дійшов висновку, що Договір суборенди № 26/06/20-н від 26.06.2020 є неукладеним.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості за Договором суборенди-2 у розмірі 405000,00 грн - заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо вимог зустрічної позовної заяви фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича до ТОВ ВАЙН ХАНТЕРС про визнання недійсним Договору суборенди 26.06.2020 № 26/06/20-н., суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.
У зв`язку з цим суду необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України тощо).
Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).
Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.
Як вже було вищевстановлено судом, суд дійшов висновку, що Договір суборенди № 26/06/20-н від 26.06.2020 - є неукладеним.
З викладеного слідує, що вимога фізичної особи-підприємця Богачова Дмитра Георгійовича про визнання недійсним Договору суборенди 26.06.2020 № 26/06/20-н, задоволенню не підлягає, оскільки зазначений договір є неукладеним.
Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявним спорам, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваних спорів, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про часткову обґрунтованість первісного позову та про необґрунтованість зустрічного позову.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.
Згідно п. 3 ч. 4ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору по первісному позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати пов`язані з розглядом зустрічного позову покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Первісний позов задовольнити частково.
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог первісного позову відмовити.
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.
5. У задоволенні зустрічного позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 01 серпня 2023 р.

Суддя Нікітенко С.В.