ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 м. Дніпро Справа № 904/1465/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройпрогрес» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 та додаткове рішення від 03.04.2023 по справі № 904/1465/19 (суддя Бондарєв Е.М.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройпрогрес», м. Покров, Дніпропетровської області

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі», м. Дніпро

про визнання недійсним та скасування рішення комісії енергопостачальника, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог, рішення та додаткового рішення суду першої інстанції.

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройпрогрес» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - відповідач) про:

- визнання недійсним та скасування рішення комісії енергопостачальника АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», оформленого протоколом № 87 від 13.03.2019 з розгляду Акту про порушення № 125226 від 17.02.2019 про стягнення з ТОВ «Стройпрогрес» збитків на суму 395776,50 грн;

- анулювання Акту про порушення № 125226 від 17.02.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 по справі у задоволенні позовних вимог ТОВ «Стройпрогрес» до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання недійсним та скасування рішення комісії енергопостачальника відмовлено у повному обсязі.

Судові витрати позивача віднесено на позивача.

Додатковим рішенням від 03.04.2023 по справі заяву АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ «Стройпрогрес» на користь АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн.

Відмовлено ТОВ «Стройпрогрес» в розподілі витрат на професійну правничу допомогу адвоката по справі № 904/1465/19 у сумі 25000,00 грн.

2. Короткий зміст доводів апеляційної скарги.

Не погодившись з означеними вище рішенням та додатковим рішенням ТОВ «Стройпрогрес» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

В апеляційних скаргах ТОВ «Стройпрогрес» просить апеляційний господарський суд:

- скасувати рішення по даній справі та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги;

- скасувати додаткове рішення по справі та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;

- повністю задовольнити клопотання ТОВ «Стройпрогрес» в розподілі витрат на професійну правничу допомогу адвоката, здійснивши розподіл витрат ТОВ «Стройпрогрес» за розгляд даної справи в суді першої інстанції на суму 25000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, а саме: пп. 1 п. 2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562 (надалі Методика), оскільки, на думку позивача, без встановлення факту втручання споживача в роботу приладів обліку вказані приписи Методики застосуванню не підлягають, а відповідно і нарахування вартості необлікованої електроенергії в даному випадку можливе виключно за умови втручання споживача в роботу приладів обліку.

Також, апелянт звертає увагу колегії суддів на тому, що судом першої інстанції не звернуто увагу на той факт, що відповідач не був повідомлений позивачем про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Крім того, судом допущено положення ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), оскільки не було призначено експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо при тому, що для цього необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. При цьому, на думку апелянта, наявний в матеріалах справи висновок експерта не є достатнім, оскільки не містить відповідей на питання щодо механізму пошкодження пломби (пломбувального матеріалу, тросу) та причин, які спричинили пошкодження пломб.

Апеляційна скарга на додаткове рішення мотивована прийняттям рішення з допущеним порушенням норм процесуального права, а саме: п. 3 ч. 4 ст. 126 ГПК України, оскільки судом задоволено повністю клопотання відповідача при тому, що його витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

3. Короткий зміст доводів відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач не погоджується з доводами апеляційних скарг позивача та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

- складеним представниками відповідача Акт про порушення № 125226 від 27.02.2019 зафіксовано допущене позивачем порушення пунктів 2.3.4., 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) та пп. 2 п 2.1. Методики, а саме зірвана пломба на ввідному автоматі.

Пунктом 9 Акту доведено до відома споживача, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 13.03.2019 за адресою: м. Нікополь, вул. Світла, 44 кабінет 70 о 14:00 год.

Акт про порушення складено за участі уповноваженої особи позивача Голіка П.В., який ним же був підписаний;

- Посилання апелянта на пп 1 п. 2.1. Методики відповідач вважає помилковим, оскільки даний пункт стосується пломб, встановлених на приладі обліку. В даному ж випадку донарахування позивачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснено комісією енергопостачальника у зв`язку з допущеним споживачем порушенням пп 2 п. 2.1. Методики, що спростовує доводи апелянта про начебто прийняте рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, адже норма, на яку посилається позивач взагалі не підлягає застосуванню по даній справі.

У даному випадку, цілісність та збереження пломби, встановленої в ТП-А304, яка відповідно до акту про пломбування входить в межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності позивача, не забезпечено саме з вини споживача.

Сам по собі факт пошкодження цілісності пломби та відсутності її на місці пломбування (ввідний автомат) є окремим, самостійним порушенням ПРРЕЕ, незалежно від наявності ознак втручання споживача в роботу засобу обліку електричної енергії, за яке Методикою передбачено донарахування споживачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі пп. 2 п. 2.1. вказаної Методики;

- відповідач вважає відсутніми підстави для призначення експертизи з питань, поставлених позивачем в апеляційній скарзі, оскільки можливість здійснення донарахування вартості та обсягу необлікованої електричної енергії за складеним Актом про порушення, не залежить від відповідей експерта на питання позивача.

- доводи апелянта про неспівмірність витрат відповідача на професійну правничу допомогу з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт є необґрунтованими, оскільки розгляд даної справи, з урахуванням часу проведеної експертизи, здійснювався майже протягом трьох років, і саме протягом всього цього часу адвокатами АО «Перший радник» надавалася АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» правнича допомога по веденню даної справи, що виражалося як в участі в судових засіданнях, так і в підготовці заяв по суті справи, різного роду процесуальних документів.

Також, на думку відповідача, судом правомірно відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Крім того, позивач в порушення приписів ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України при поданні позовної заяви не подавав попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено позивачу в розподілі цих витрат.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

26.02.2010 між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», (далі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройпрогрес» (далі - споживач, позивач) укладено договір про постачання електричної енергії № 16 (далі - договір), який є чинним на теперішній час (п. 9.8, 9.8.1 договору).

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, споживач несе відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію відгалуження повітряної лінії 6 кВ від опори № 32, ТП - А304 та внутрішні розподільчі мережі.

Відповідно до однолінійної схеми електропостачання позивача, що наведена у Додатку 10.1 до договору, ТП А-304 знаходиться на балансі позивача і саме позивач є відповідальним за її належну експлуатацію.

Таким чином, в межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності позивача входить як ТП-А304, так і пломби, встановлені в даному ТП з метою унеможливлення несанкціонованого доступу до дооблікових ланцюгів.

05.07.2018 представниками постачальника електричної енергії за участю представника споживача, складено Акти № 315261 технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000 В та пломбування засобів обліку, у тому числі здійснено пломбування ввідного автомату пломбою типу «Карат» С46348556 (а. с. 63-64 т 1).

27.02.2019 представниками відповідача на об`єкті споживача проведена чергова технічна перевірка засобів обліку електричної енергії, за адресою: м. Покров, вул. Партизанська ТП-А304, в ході якої представниками відповідача виявлено порушення з боку позивача п. 2.3.4 та п. 5.5.5 ПРРЕЕ та пп. 2 п. 2.1. діючої на той час Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика) - зірвана пломба АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» типу «Карат» С46348556, яка була встановлена на ввідному автоматі. Виявлене порушення зафіксоване Актом № 125226 від 27.02.2019 (а. с. 18-19 т 1).

Акт про порушення № 125226 від 27.02.2019 складений представниками відповідача (у кількості трьох представників постачальника електричної енергії) за участі представника позивача Голіка П.В.

В пункті 9 Акту про порушення № 125226 від 27.02.2019 представнику позивача було доведено до відома, що засідання комісії з розгляду акту про порушення відбудеться 13.03.2019 за адресою: м. Нікополь, вул. Світла, 44, каб. 7 о 14:00 год.

Згідно з Актом про усунення порушення ПРРЕЕ № 125226 від 27.02.2019 представниками відповідача, у присутності представника позивача, виконано перевірку схеми обліку та складено Акти № 295735 від 27.02.2019 технічної перевірки засобів обліку електричної енергії та пломбування засобів обліку електричної енергії до 1000 В (а. с. 58-59 т 1).

13.03.2019 відбулося засідання комісії відповідача по розгляду Акту про порушення № 125226 від 27.02.2019, на якому прийнято рішення оформлене протоколом № 87 від 13.03.2019 про донарахування позивачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до протоколу № 87 від 13.03.2019 обсяг необлікованої електричної енергії склав 160 977 кВт*год, а її вартість 395776,50 грн (а. с. 20 т 1).

Позивачу виставлено рахунок на оплату активної електроенергії по Акту № 125226 від 27.02.2019 на суму 395776,50 грн (а. с. 21 т 1).

Позивач вважає що рішення відповідача, оформлене протоколом № 87 від 13.03.2019 є неправомірним, Акт № 125226 від 17.02.2019, складений із істотним порушенням вимог закону та за очевидної відсутності будь-яких неправомірних винних дій позивача.

Відповідач з доводами позивача не погоджується, вважає правомірно складаним Акт про порушення № 125226 від 17.02.2019 та прийняте на його основі рішення, оформлене протоколом № 87 від 13.03.2019 засідання комісії про нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. При цьому, за переконанням відповідача, виявлений представниками постачальника факт відсутності пломби на ввідному автоматі є окремим, самостійним порушенням споживачем ПРРЕЕ, а тому не вимагає доводити втручання та/або відсутності втручання в роботу самого засобу обліку електричної енергії.

Вищевказане і є предметом позовних вимог у даній справі.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

В силу приписів ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики тощо.

Відповідно до абз. 3 п. 1.1.1. ПРРЕЕ (у редакції, що діяла на момент складання Акту про порушення від 27.02.2019 № 125226) ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п. 2.3.4 ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладає на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщеній) якої вони встановлені.

В силу підпунктів 4, 8, 19 п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень.

Відповідно до п. 8.2.4 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Відповідно до вимог п. 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Згідно з п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Враховуючи те, що на момент розгляду акту про порушення № 125226 від 27.02.2019, чинною була Методика, відповідач прийняв рішення здійснити нарахування по зазначеному акту у відповідності з п. 2.5., за формулою № 2.4. Методики.

У висновку експерта від 27.07.2020, оформленого за результатами проведеної експертизи у даній судовій справі, встановлено відсутність факту втручання в роботу лічильника, однак, на думку колегії суддів, такий висновок правильно не врахований судом при вирішенні даної справи, оскільки він не може слугувати підставою для скасування спірного рішення комісії відповідача на підставі наступного.

За пп. 2 п. 2.1. Методики визначено, що ця Методика застосовується на підставі акту про порушення, з урахуванням вимог ПРРЕЕ та в разі виявлення таких порушень: пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПРРЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів.

Отже, як випливає зі змісту ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», пп. 2 п. 2.1. Методики, пошкодження або відсутність пломби є окремим порушенням, і в такому випадку факт втручання або відсутності втручання в роботу самого засобу обліку електричної енергії не має значення, оскільки таке порушення за своїм змістом свідчить про наявність у споживача доступу до струмоведучих частин схеми обліку. Зокрема, при такого роду порушеннях споживач отримує доступ до облікових токопровідних мереж, що в свою чергу надає можливість безоблікового споживання електричної енергії.

Сам по собі факт пошкодження чи відсутності пломби є окремим порушенням незалежно від наявності або відсутності ознак втручання в роботу лічильника і є достатньою правовою підставою для донарахування вартості необлікованої електричної енергії (аналогічного висновку дійшла ВП ВС у постанові від 05.10.2022 у справі № 906/513/18).

Отже, виявлений відповідачем за адресою м. Покров, вул. Партизанська ТП-А304 на об`єкті позивача факт зриву пломби дає право відповідачу складати Акт про порушення та здійснити донарахування вартості необлікованої електричної енергії. При цьому, можливість притягнення до відповідальності за вказане правопорушення не залежить від факту втручання позивача в роботу засобів вимірювальної техніки.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що без встановлення факту втручання споживача в роботу приладів обліку пп. 1 п. 2.1. Методики, оскільки у даному конкретному випадку відповідачем здійснено донарахування вартості спожитої позивачем електроенергії на підставі пп. 2 п 2.1. Методики, що є відмінною від пп. 1 п. 2.1. Методики.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, правильними є висновки суду першої інстанції про відхилення доводів позивача про те, що донарахування вартості необлікованої електроенергії можливе лише за наявності встановленого факту втручання позивачем у роботу приладу обліку (лічильника, лічильного механізму), а тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано відхилив висновки експертів № 5774/5902/5903-19 від 27.07.2020 та № 4470-21 від 23.12.2021, якими встановлено відсутність факту втручання в роботу лічильника.

Відповідно до п. 1.2 Методики у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками енергопостачальника) письмового повідомлення споживачем енергопостачальника про виявлені ним пошкодження приладів (систем) обліку, пошкодження або зрив пломб та за відсутності явних ознак втручання в роботу приладів (систем) обліку Методика не застосовується. У даній справі відсутні докази своєчасного (до моменту виявленого порушення та складання спірного Акту про порушення) письмового повідомлення споживачем енергопостачальника про пошкодження або зрив пломби типу «Карат» С 46348556, відповідальність за збереження якої покладено на позивача, що й стало підставою для здійснення відповідачем донарахування позивачу вартості необлікованої електричної енергії, відповідно до Акту про порушення № 125226 від 27.02.2019.

Здійснений відповідачем розрахунок суми необлікованої електричної енергії, відповідно до п. 2.5. за формулою 2.4 Методики, перевірений судом першої інстанції та позивачем в апеляційному порядку не оскаржується, а тому колегією суддів правомірність його донарахування відповідачем не досліджується.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав для визнання недійсним та скасування рішення комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з розгляду Акту про порушення № 125226 від 17.02.2019 оформленого протоколом № 87 від 13.03.2019 про донарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії в сумі 395776,50 грн, у зв`язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заявлене позивачем в апеляційній інстанції клопотання про призначення по справі комплексної судової трасологічної, пожежотехнічної та електротехнічної експертизи, колегія суддів відхиляє, оскільки призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду.

Як зазначалося вище, факт фіксації енергопостачальником зриву пломби є самостійним порушенням ПРРЕЕ, незалежно від встановлення факту втручання в роботу лічильника. У даному ж випадку матеріали справи є достатніми для вирішення спору без призначення експертизи, відповідно до наявних у ній доказів.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про місце, час і дату проведення позивачем засідання комісії, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються п. 9 Акту про порушення.

6. Щодо перегляду додаткового рішення про розподіл судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Як зазначалося вище, додатковим рішенням від 03.04.2023 по справі заяву АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ «Стройпрогрес» на користь АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн.

Відмовлено ТОВ «Стройпрогрес» в розподілі витрат на професійну правничу допомогу адвоката по справі № 904/1465/19 у сумі 25000,00 грн.

На думку апелянта, додаткове рішення, яким суд першої інстанції задовольнив повністю клопотання відповідача, прийняте з порушенням норм процесуального права, а саме: п. 3 ч. 4 ст. 126 ГПК України, оскільки витрати на професійну правничу допомогу відповідача є неспівмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До закінчення судових дебатів у справі представником відповідача заявлено про те, що докази щодо розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у зв`язку з чим судом першої інстанції для вирішення питання про судові витрати призначено судове засідання на 13.03.2023 о 14:30 год.

10.03.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява відповідача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ «Стройпрогрес» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн, які понесені відповідачем у зв`язку із розглядом справи № 904/1465/19.

13.03.2023 позивачем також подано до суду клопотання про прийняття доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 25000,00 грн.

03.04.2023 позивачем подано до суду клопотання про покладення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката повністю на відповідача.

Клопотання позивача мотивоване не дотриманням відповідачем процесуального обов`язку подання суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла або очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Також позивач зазначає, що вивчення відповідачем нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів не було складним і не потребувало багато часу. Крім того, позивач стверджує, що поведінка відповідача призвела до безпідставного затягування судового процесу більше ніж на рік (що становить більше 50% всього часу розгляду даної справи).

Враховую чи той факт, що саме поведінка відповідача призвела до значного затягування розгляду справи, зокрема, подання клопотання, від якого відповідач в подальшому відмовився, то в даному випадку, на думку позивача, судові витрати у справі мали бути покладеними на відповідача.

В процесі розгляду заявлених сторонами по даній справі клопотань про розподіл судових витрат судом першої інстанції встановлено, що 08.01.2021 між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - клієнт) та АО «Перший радник» (далі - виконавець) укладено договір № 210-ДЕ про надання правової допомоги, за умовами якого, в редакції додаткової угоди № 4 від 27.04.2021, виконавець зобов`язався надавати клієнтові правову допомогу (далі - послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього. Клієнт надає виконавцю право, а виконавець приймає на себе обов`язки здійснювати всі дії від імені та в інтересах клієнта, зокрема в господарському процесі (п. 1.4. договору).

Приймання-передача послуг за договором здійснюється сторонами за Актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за договором (п. 3.1. договору).

В акті наданих послуг за період з 28.05.2021 по 06.03.2023 між сторонами погоджено детальний опис наданих послуг та їх фіксовану вартість (розмір гонорару) у сумі 30000,00 грн.

В якості доказів понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надало суду наступні документи:

- довіреність (в порядку передоручення) на ім`я Мельник К.О. на представництво інтересів АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі»;

- копію договору № 210-ДЕ від 08.01.2021 про надання правової допомоги;

- копію додаткової угоди № 4 від 27.04.2021 до договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021;

- копію додаткової угоди № 20 від 31.12.2021 до договору № 210-ДЕ від 08.01.2021;

- копію додаткової угоди № 32 від 30.12.2022 до договору № 210-ДЕ від 08.01.2021;

- копію акту № 58 від 07.03.2023 наданих послуг за період з 28.05.2021 по 06.03.2023 на суму 30000,00 грн (фіксований розмір гонорару);

- копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю, з яких вбачається, що Мельник К.О., Козак Т.В., Тищенко Т.А. є адвокатами.

З Акту № 58 від 07.03.2023 наданих послуг вбачається, що на замовлення клієнта виконавцем у період з 28.05.2021 по 06.03.2023 надано професійну правничу допомогу адвокатами Мельник К.О., Козак Т.В., Тищенко Т.А. в рамках справи № 904/1465/19 в наступному обсязі:

1) вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів;

2) розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази;

3) підготовка та подання відзиву на позовну заяву;

4) підготовка та подання додаткових пояснень по справі, клопотання про долучення пояснення спеціаліста з питань проведення обстеження електроустановок споживачів, клопотання про надання доказів, клопотання про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні;

5) підготовка та подання клопотання про призначення експертизи, клопотання про надання витребуваних судом матеріалів, клопотання про виклик експерта;

6) участь у судових засіданнях в суді першої інстанції.

Вартість наданих послуг (розмір гонорару) визначається у фіксованому розмірі і складає 30000,00 грн (без ПДВ).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони передбачили фіксований розмір оплати за надані послуги.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже право сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, відшкодувати понесені нею судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката, передбачене зазначеними нормами закону.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 та 8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04).

У даному випадку, вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат, понесених на вирішення спору по даній справі, а також визначення суми, яка підлягає відшкодуванню, місцевий господарський суд врахував критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру. Судом враховано, що справа є складною, внаслідок чого були призначені декілька експертиз, які вимагали від адвокатів витрат значного часу та обсягу юридичної і технічної роботи.

Колегія суддів також враховує, що адвокати відповідача брали участь в п`ятнадцяти судових засіданнях з розгляду даної справи.

Врахувавши викладене, а також те, що у задоволенні позову було відмовлено, місцевий господарський суд, враховуючи такі критерії, як справедливість, добросовісність, розумність та співмірність судових витрат, складності даної справи, витраченого адвокатами відповідача часу на підготовку поданих заяв по суті спору, у відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України, правомірно задовольнив заяву відповідача про розподіл судових витрат понесених відповідачем на оплату послуг професійних адвокатів у сумі 30000,00 грн.

Щодо клопотання позивача про прийняття доказів судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката), які понесло ТОВ «Стройпрогрес» під час розгляду даної справи в суді першої інстанції у сумі 25000,00 грн колегія суддів відхиляє у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта про невідповідність оголошеної в судовому засіданні 06.03.2023 резолютивної частини рішення, наявній в матеріалах справи резолютивній частині, колегія суддів відхиляє, оскільки ці доводи спростовується технічним записом (відеофіксацією) судового засідання, в якому брав участь представник позивача, згідно якого суддею оголошено рішення про відмову в позові, що відповідає резолютивній частині рішення, оформленого за результатами судового засідання.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних вище обставин, апеляційні скарги позивача не підлягають задоволенню, а рішення і додаткове рішення місцевого господарського суду не підлягають зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройпрогрес» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 та додаткове рішення від 03.04.2023 по справі № 904/1465/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.08.2023 після виходу головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідача) із відпустки.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.А. Коваль

Т.А. Верхогляд