ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"08" серпня 2023 р. Справа №903/1040/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Саврій В.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши заяву ТОВ «Ковельська оптово-торгова база» про відвід (вх.№3063/23 від 03.07.2023)

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" на рішення господарського суду Волинської області від 09.06.22 в частині задоволення позову про стягнення вартості майна пропорційно частки в статутному капіталі в розмірі 1224144 грн та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" на рішення Господарського суду Волинської області від 09.06.22 в частині відмови в позові про стягнення 1124304,00 грн по справі №903/1040/21 (суддя Слободян О.Г., м.Луцьк, повний текст складено 21.06.2022)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база»

про стягнення 2454048 грн вартості частки учасника в статутному капіталі товариства

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 задоволено клопотання Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2431/15/вих.-23/ЛЕП від 20.04.2023 про погодження строку проведення експертизи у справі №903/1040/21 понад 90 календарних днів. Погоджено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз проведення призначеної у даній справі судової експертизи у строк понад 90 календарних днів. Клопотання судових експертів Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Посікан Л., Харченко Г. про уточнення змісту експертного завдання постановленого на вирішення експертизи, задоволено частково, шляхом поставлення на вирішення судової експертизи питань в наступній редакції:

"- Яка ринкова вартість сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база, станом на 31.07.2018 року з урахуванням ринкової вартості майна: складу металевого, площею 587,2 кв. м; прохідної, площею 11,7 кв. м; складу С-1, площею 1033,2 кв.м; складу металевого, площею 933,4 кв.м; складу Є-1, площею 514,3 кв.м; складу Д-1, площею 1205,9 кв.м та складу О-1, площею 1047 кв.м, які знаходяться за адресою: Волинська область, м. Ковель, провулок Кияна Володимира, 9?

- Яка вартість частки учасника Волинської обласної спілки споживчих товариств (Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка") , що пропорційна 24% ринкової вартості сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база, , станом на 31.07.2018 року?"

Матеріали господарської справи №903/1040/21 направлено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (43001, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 16). Попереджено експерта, який буде здійснювати судову експертизу про відповідальність, передбачену Законом України "Про судову експертизу", статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Провадження у справі №903/1040/21 зупинено на час проведення судової експертизи.

28 червня 2023 року на адресу суду апеляційної інстанції від судових експертів Волинського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз Харченко Г, Посікан Л. надійшло повідомлення про неможливість надання висновку комплексної судової експертизи разом з матеріалами справи №903/1040/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 поновлено апеляційне провадження у справі №903/1040/21 та призначено справу до розгляду на 10 серпня 2023 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" подано заяву від 30.06.2023 №41 про відвід судової колегії у справі №903/1040/21, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 03.07.2023 за вх.№3063/23.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що призначення судом апеляційної інстанції експертизи вартості майна на іншу дату, ніж ту яку зазначав позивач в суді першої інстанції, зобов`язання експертів врахувати майно, яке вибуло до моменту виходу учасника та неврахування часткового повернення внеску до статутного капіталу до моменту виходу з учасників за вище викладених обставини, вихід за межі позовних вимог, є таким діями, що викликають сумнів щодо неупередженості та об`єктивності розгляду даної справи судовою колегією.

Разом з тим, заявник зазначає, що в Північно-західному апеляційному господарському суді утворена постійна колегія у складі суддів Гудак А.В., Мельник О.В. Олексюк Г.Є.

В ухвалі від 06.09.2022 по даній справі судом апеляційної інстанції зазначено: Обґрунтовуючи заяву про самовідвід суддя Олексюк Г.Є. посилається на те, що ознайомлюючись з матеріалами апеляційної скарги та справи, нею встановлено, що представником ТОВ «Волинська облспоживспілка» є адвокат Сорока В.Г., що підтверджується наявною довіреністю. Водночас, чоловік судді Олексюк Г.Є. перебуває у трудових відносинах з Адвокатським об`єднанням «Рівненська правова компанія», засновником і керівником якої є адвокат Сорока В.Г. Отже, враховуючи те, що її чоловік перебуває у трудових відносинах з Адвокатським об`єднанням «Рівненська правова компанія», засновником і керівником якої є адвокат Сорока В.Г., з метою уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суддя Олексюк Г.Є. заявляє самовідвід.

Разом з тим, відповідач звертає увагу на те, що у справі №903/215/22 під головуванням судді Мельника О.В, за участю ТОВ «Ковельська оптово-торгова база» та представника позивача Сороки Віталія Григоровича суддя Олексюк Г.Є приймала участь. Постановою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Ковельської оптово-торгової бази».

Отже, відповідач вважає, що вищевказана обставина також викликає сумнів в об`єктивності судді Мельника О.В.

Таким чином, зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач вважає за необхідне заявити відвід всьому складу суду у справі №903/1040/21, оскільки дії суду викликають сумнів щодо неупередженості та об`єктивності розгляду даної справи судовою колегією суддів у складі: Гудак А.В., Мельник О.В., Бучинська Г.Б.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база» про відвід колегії суддів в частині відводу судді Бучинської Г.Б. у справі №903/1040/21 залишено без розгляду. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база» про відвід колегії суддів в частині відводу суддів Гудак А.В. та Мельника О.В. від розгляду справи №903/1040/21 визнано необґрунтованою. Передано матеріали справи №903/1040/21 на автоматизований розподіл для визначення судді з метою розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база» про відвід колегії суддів в частині відводу суддів Гудак А.В. та Мельника О.В. від розгляду зазначеної справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2023 для вирішення питання про відвід визначено суддю Саврія В.А.

Щодо заявленого відводу головуючому судді Гудак А.В. та члену колегії судді Мельнику О.В., суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 39 ГПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з частинами другою, третьою статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами частин сьомої, восьмої статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.96, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.96). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Приписами частини четвертої статті 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В обґрунтування підстав для відводу зокрема суддів Гудак А.В. та Мельника О.В. відповідач у поданій заяві вказує на те, що призначення судом апеляційної інстанції експертизи вартості майна на іншу дату, ніж ту яку зазначав позивач в суді першої інстанції, зобов`язання експертів врахувати майно, яке вибуло до моменту виходу учасника та неврахування часткового повернення внеску до статутного капіталу до моменту виходу з учасників за вище викладених обставини, вихід за межі позовних вимог, є таким діями, що викликають сумнів щодо неупередженості та об`єктивності розгляду даної справи.

Таким чином, вказаними обставинами відповідач висловлює незгоду з процесуальними рішеннями суду щодо призначення експертизи у справі №903/1040/21, що в свою чергу не може бути підставою для відводу та не підтверджує необ`єктивність чи упередженість суддів Гудак А.В. та Мельника О.В. у результаті розгляду вказаної справи.

При цьому, наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база» сумнівів щодо об`єктивності судді Мельника О.В., у зв`язку з його участю у розгляді справи №903/215/22 не є підставою для відводу зазначеного судді у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки незгода учасника справи із процесуальним рішенням судді прийнятим у іншій справі, не свідчить про його необ`єктивність.

Суд звертає увагу, що неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника справи можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких його не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №761/16124/15-ц).

Таким чином, обставини наведені у заяві про відвід колегії суддів, зокрема судді Мельника О.В. від розгляду справи №903/1040/21 жодним чином не свідчать про його необ`єктивність чи упередженість, а всі доводи щодо відводу судді Мельника О.В., що викладені у ній є виключно припущеннями та незгода відповідача із судовим рішенням у справі №903/215/22.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Ковельська оптово-торгова база» про відвід колегії суддів в частині відводу суддів Гудак А.В. та Мельника О.В. від розгляду справи №903/1040/21 є необґрунтованою, а тому відмовляє у її задоволенні.

Керуючись статтями 35, 38-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база» про відвід колегії суддів в частині відводу суддів Гудак А.В. та Мельника О.В. від розгляду справи №903/1040/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Саврій В.А.