ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
02.08.2023р. Справа №905/631/23
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 198938,11 грн
На виконання вимог ч.ч.6, 7 ст.176 Господарського процесуального кодексу України, з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , судом неодноразово вчинялись запити до відповідних органів реєстрації, зокрема, до Державної міграційної служби України, Центру надання адміністративних послуг Курахівської міської ради та Міністерства соціальної політики України (ухвали суду від 29.05.2023р., 24.07.2023р.).
За висновками суду, позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного:
За змістом п.п.5, 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 вказаного нормативно-правового акту позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Приписами п.5.26 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
До позовної заяви додані документи, оформлення яких має певні недоліки:
Зокрема, виписки по рахункам, не містять оригінального підпису відповідальної особи банку, яка уповноважена перевіряти правильність оформлення документів та відображення їх в обліку. Фактично, представником позивача надано суду та засвідчено як копії роздруківки виписок.
Відповідно до п.60-61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою №75 від 04.07.2018р. Правління Національного банку України, клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою №89 від 11.09.2017р. Правління Національного банку України (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку. Форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:
1) номер клієнтського рахунку;
2) дату здійснення останньої (попередньої) операції;
3) дату здійснення поточної операції;
4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок;
6) сума вхідного залишку за рахунком;
7) код ID НБУ банку-кореспондента;
8) номер рахунку кореспондента;
10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);
11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку;
12) суму вихідного залишку.
Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.62 Положення).
У розумінні цього Положення, зокрема, його п.п.7, 95, 98, контроль правильності оформлення документів та відображення їх в обліку виконують відповідальні виконавці.
З наданих роздруківок виписок по рахункам зокрема, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , не вбачається, що визначена у них інформація перевірена належним чином та відповідальним працівником з визначенням посади, прізвища відповідальної особи, у якої наявне право на підписання даних, що відображені у виписках. З огляду на таке, представлені заявником виписки не можна вважати копіями, що засвідчені належним чином, оскільки вони виготовлені не з оригіналу документу.
Відтак, такі документи не можуть бути прийняті судом у якості належних доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
За приписами ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, розглядувана позовна заява підлягає залишенню без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.162, ч.2 ст.164, ч.ч.1-3 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Фермерського господарства «Агро-мілк» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.12.2021р. в розмірі 198938,11 грн, залишити без руху.
Надати Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання оригіналів або належним чином засвідчених копій виписок по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .
Роз`яснити Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк», що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О.Паляниця