ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. Справа№ 910/1334/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

без виклику сторін,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023

у справі №910/1334/23 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 20 172,87 грн,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 20 172,87 грн недоплаченого страхового відшкодування, виплаченого позивачем власнику автомобіля марки "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з його пошкодженням у ДТП, яка сталася з вини водія автомобіля марки "АЗЛК 2140", д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за Полісом №ЕР/201730104.

2.Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 20 172 грн. 87 коп. страхового відшкодування, 5 000 грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу та 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" 12.05.2023 (засобами поштового зв`язку) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив відстрочити сплату судового збору та стягнути його з позивача чи відповідача після прийняття остаточного рішення у справі, поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду; в задоволенні позову до ПАТ "HACK "ОРАНТА" відмовити у повному обсязі. Також апелянт просив витребувати матеріали цивільної справи № 730/628/21 з Борознянського районного суду Чернігівської області (м. Борзна, Чернігівська область, вул. Незалежності, буд. 4 , і дослідити їх під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, а у ПАТ "НАСК "ОРАНТА" - належним чином завірені копії страхової справи, яка знаходиться в головному офісі (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 залишено без руху та запропоновано скаржнику сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі та надати докази отримання рішення суду першої інстанції.

29.05.2022 (згідно з відтиском штемпеля відділення поштового зв`язку) скаржник надіслав до Північного апеляційного господарського суду уточнення на виконання вимог ухвали суду, до якої долучив платіжне доручення № 26681 від 25.05.2023 про сплату 4 026 грн. судового збору. Також, скаржник долучив копію конверта суду першої інстанції за трекінг номером № 929, в якому надійшло оскаржуване рішення. Заяву подано в строк, встановлений судом.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що подані уточнення до апеляційної скарги не містять нових підстав апеляційного оскарження, межі та доводи апеляційної скарги фактично тотожні первісно поданій апеляційній скарзі. Також, до поданих уточнень було додано платіжне доручення на усунення недоліків, визначених ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.05.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 було поновлено ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 у справі №910/1334/23; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.

20.06.2023 позивачем було подано відзив (з доказами направлення відзиву іншій стороні) на апеляційну скаргу у даній справі, який суд апеляційної інстанції прийняв в порядку ст. 263 ГПК України. Також від позивача надійшло заперечення на клопотання апелянта про витребування матеріалів справи.

Розглянувши подане клопотання апелянта про витребування матеріалів цивільної справи №730/628/21 із Борознянського районного суду Чернігівської області, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За приписами ч. 1, 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заявляючи клопотання про витребування доказів, скаржник вказує про необхідність витребування матеріалів цивільної справи №730/628/21 із Борознянського районного суду Чернігівської області.

Заперечуючи проти вказаного клопотання, позивач зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в його задоволенні.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник заявляв відповідне клопотання у суді першої інстанції, однак в його задоволенні було відмовлено з підстав його необґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення у справі №730/628/21 є у вільному доступі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, більше того, заявником не наведено обставин, які може підтвердити ці докази, або аргументи, які він може спростувати по суті заявлених позовних вимог, що виключає можливість задоволення такого клопотання. Відповідно, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні вказаного клопотання у розумінні наведених норм процесуального права.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні, обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, доводи апелянта фактично зводяться до того, що в порядку цивільного судочинства розглядалась аналогічна справа № 730/628/21, що виключає можливість розгляду даної справи в порядку господарського судочинства.

Також апелянт, заперечуючи проти позову, зазначає, що автомобіль "Skoda", вже відновлювався ремонтом до дати ДТП, тож ним при розрахунку страхового відшкодування було враховано коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,46, та вирахувано франшизу за Полісом ЕР/201730104 в розмірі 2.500,00 грн, тож належна до виплати відповідачем сума страхового відшкодування складає 64 659,98 грн та була виплачена позивачу. А оскільки відповідачем було виплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 64 659,98 грн, що є належним виконанням відповідачем свого зобов`язання, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про відмову в позові повністю.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував та зазначив, що справа № 730/628/21 не є аналогічною, оскільки у вказаній справі розглядався позов до фізичної особи, тоді як провадження у справі у частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" було закрито, через непідсудність такого спору цивільній юрисдикції.

А тому позивач просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 31.08.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №435/20-Т/Ц5, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1 .

07.12.2020 в с. Велика Доч Чернігівської області по вул. Привокзальній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та "АЗЛК 2140", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху, що встановлено постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області 23.12.2020 у справі №730/1024/20.

На підставі заяви страхувальника, протоколу огляду ТЗ, рахунків-фактур СТО №000231008 від 15.12.2020, №000236336 від 04.03.2021, № від 09.03.2021 страхових актів №006.02991120-1 від 18.12.2020, №006.02991120-2 від 09.03.2021, №006.02991120-3 від 10.03.2021 та розрахунків страхового відшкодування до них, виконуючи свої зобов`язання за договором, позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів на рахунок СТО в загальній сумі 120 872,96 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №68955252 від 21.12.2020 на суму 113 151,99 грн, №12746181 від 10.03.2021 на суму 2 820,62 грн, №12746209 від 10.03.2021 на суму 4 900,35 грн.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Стаття 11 ЦК України відносить до підстав виникнення цивільних прав і обов`язків завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу).

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Так, матеріалами справи підтверджується, що вина ОСОБА_4 , який керував автомобілем "АЗЛК 2140", д.н.з. НОМЕР_2 , встановлена в судовому порядку, що підтверджується постановою Борознянського районного суду Чернігівськогої області у справі № 730/1024/20 від 23.12.2020.

Як вбачається з полісу №ЕР/201730104, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "АЗЛК 2140", д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована відповідачем.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом ЕР/201730104, становить 2.500,00 грн. Ліміт страхової суми за шкоду майну - 130.000,00 грн.

Водночас, сторонами не заперечується, що відповідачем було виплачено позивачу 64 659,98 грн страхового відшкодування. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача з доповненням до претензії від 26.02.2021, в якій зазначив про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до Звіту №17598/1 від 15.03.2021, за яким вартість відновлювального ремонту складає 84 832,85 грн, та просив здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі 20 172,87 грн.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, №17598/1 від 15.03.2021, виконаного на замовлення позивача кваліфікованим оцінювачем ТОВ "Експертно-асистуюча компанія "Довіра", вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіль "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в означеній ДТП, складає 84 832,85 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Згідно з п. 7.36. Методика ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою: ССЗ=Цс (1-ЕЗ), де: ССЗ - вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, грн; Цс - ціна нової складової частини, грн; ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

У п. 7.37. Методики наведено формулу розрахунку коефіцієнту фізичного зносу ЕЗ.

Відповідно до п. 7.38 Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно з п. 7.39. Методики винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 2 до цієї Методики.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що оцінювачем у звіті №17598/1 від 15.03.2021 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, було належним чином розраховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1 , та визначено розмір оціненої шкоди (матеріального збитку), завданої власнику цього ТЗ, в сумі 84 832,85 грн вже з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Таким чином, відповідач мав сплатити позивачу суму страхового відшкодування в загальному розмірі 84 832,85 грн, проте такі зобов`язання відповідачем виконано частково, в розмірі 64 659,98 грн. А тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення страхового відшкодування з відповідача в розмірі 20 172,87 грн.

Щодо доводів апелянта з посиланням на справу № 730/628/21, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, в межах справи № 730/628/21 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі за текстом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося з позовом до ОСОБА_1 й Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі за текстом «ПАТ «НАСК «Оранта»), в якому просило стягти з ПАТ «HACK «Оранта» матеріальну шкоду в сумі 17672 грн 87 коп. та з ОСОБА_1 - в сумі 40150 грн 11 коп. і вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Борознянського районного суду Чернігівської області від 05.10.2023 було закрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування матеріальної шкоди. Водночас, рішенням від 05.10.2023 в позові було відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.01.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задоволено частково, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення частини збитку в сумі 2500 грн 00 коп. і відмови у стягненні з нього судових витрат скасовано і задоволено вказані вимоги.

Разом з цим, у вказаній справі, суд апеляційної інстанції встановив, що з копії доповнення до претензії № 260321-933/р від 26.03.2021 вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» висунуло ПАТ «НАСК «Оранта» вимогу про те, що відповідно до звіту від 15.03.2021 № 17598/1 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки SKODA Superb, з урахуванням зносу деталей становить 84832 грн 85 коп.; ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено виплату за претензією у розмірі 64659 грн 98 коп.; таким чином невиплаченою залишається частка відшкодування у розмірі 20 172 грн 87 коп., яку позивач просить доплатити до 13.04.2021 (арк. 64). Відомостей про задоволення цієї претензії у справі немає.

Також у мотивувальній частині постанови від 09.01.2023 у справі № 730/628/21 суд встановив наступне:

- після сплати ПрАТ «СК «Арсенал страхування» у вищеописані способи страхового відшкодування у загальній сумі 122482 грн 96 коп. у зв`язку з настанням страхового випадку, що є об`єктом судового розгляду, до цього товариства перейшло право вимоги у межах понесених ним фактичних витрат, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки;

- страхове відшкодування у зазначеній вище сумі, яке визначене та фактично сплачене позивачем, є меншим, ніж ліміт відповідальності ПАТ «HACK «Оранта» згідно з полісом страхування № ЕР/201730104, який становить 130000 грн 00 коп.;

- вимога позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в сумі 40150 грн 11 коп. на відшкодування частини виплаченого ним страхового відшкодування не ґрунтується на нормах закону, які регулюють спірні правовідносини, так як загальна сума виплаченого позивачем страхового відшкодування у зв`язку з страховим випадком, що є об`єктом судового розгляду, не перевищує ліміту відповідальності ПАТ «HACK «Оранта» за страховим полісом № ЕР/201730104;

- ПАТ «HACK «Оранта» правомірно не відшкодувало ПрАТ «СК «Арсенал страхування» частину збитку в сумі 2500 грн 00 коп. франшизи, передбаченої страховим полісом № ЕР/201730104, яким було забезпечено автомобіль марки АЗЛК 2140, на момент настання страхового випадку і яким у цей момент керував ОСОБА_1 .. Отже саме останній має відшкодувати ПрАТ «СК «Арсенал страхування» цю частину збитку.

Разом з цим, за результатами розгляду вказаної справи, постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.01.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задоволено частково, рішення Борознянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення частини збитку в сумі 2500 грн 00 коп. і відмови у стягненні з нього судових витрат скасовано і задоволено вказані вимоги.

Таким чином, в межах справи № 730/628/21 судом було стягнуто з ОСОБА_4 частини збитку в розмірі 2 500,00 грн та закрито провадження в частині позовних вимог до «HACK «Оранта» (через непідсудність такого спору цивільній юрисдикції, а господарській).

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що відображується в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності. Також преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин. Вказана позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у cправі № 910/6648/18.

Таким чином, відхиляються доводи апелянта про те, що Борознянським районним судом Чернігівської області та Чернігівським апеляційним судом розглядалась аналогічна справа між тими ж самими сторонами про той самий предмет, через необґрунтованість. Оскільки відповідачем у вказаній справі був ОСОБА_4 , з якого було стягнено частини збитку в розмірі 2 500,00 грн. Тоді як в даній справі розглядались позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 20 172,87 грн.

Тоді як той факт, що як і вказаній справі, так і в указаній справі, частково досліджувались одні і ті ж обставини, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі, закриття провадження, тощо. А тому такі доводи апелянта є необґрунтованими через вищенаведене.

Інші доводи апеляційної скарги необґрунтовані підставами апеляційного оскарження, та не спростовують наведених в рішенні висновків та не впливають на них. Аргументи, наведені у апеляційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування постановленого у справі судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин.

А тому апеляційну скаргу у даній справі слід залишити без задоволення як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, оскільки останнє було прийнято з дотриманням вимог ГПК України. Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги (в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України) суд апеляційної інстанції не встановив.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених до стягнення позивачем позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

8. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 у справі №910/1334/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 у справі №910/1334/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати, у з в`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/1334/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич