УХВАЛА

01 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 915/381/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Губенко Н.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕКСКОЛОР"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2023

(головуючий - Принцевська Н.М, судді Ярош А.І., Діброва Г.І.)

та рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2023

(суддя - Алексєєв А.П.)

та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.03.2023

(суддя - Алексєєв А.П.)

по справі №915/381/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕКСКОЛОР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАФТ"

про стягнення заборгованості за договором поставки №132 від 30.06.2021,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕКСКОЛОР" (далі - ТОВ «УКРТЕКСКОЛОР») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАФТ" (далі - ТОВ «КРАФТ) про стягнення заборгованості за договором поставки №132 від 30.06.2021, а саме переплати грошових коштів у розмірі 179 639,89 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2023 у справі №915/381/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.03.2023 у справі №915/381/22 заяву ТОВ «КРАФТ» задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства «УКРТЕКСКОЛОР» на користь ТОВ «КРАФТ» понесені судові витрати у розмірі 1600,00 грн на засвідчення справжності підписів на заявах свідків, у решті заявлених вимог відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 у справі №915/381/22 рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.03.2023 залишено без змін.

20.07.2023 ТОВ «УКРТЕКСКОЛОР» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2023, рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.03.2023 у справі №915/381/22 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ «УКРТЕКСКОЛОР», Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2 481,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №915/381/22 є стягнення грошових коштів у розмірі 179 639,89 грн. Оскільки предметом спору в цій справі є стягнення суми меншої, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2022 рік - 248 100,00 грн), то у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, що передбачена пп.пп. "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження обґрунтовує тим, що: при прийнятті оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постановах Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 21.09.2022 у справі №904/3469/21; сторонами до матеріалів справи було долучено всі платіжні доручення згідно яких позивачем сплачувалися кошти за договором поставки на користь відповідача на загальну суму 14 190 220,93 грн та які з урахуванням інших матеріалів справи підтверджували наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 179 639, 89 грн; в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції не застосував ч. 1 ст.75 ГПК України норми права з урахуванням вказаних висновків Верховного Суду та дійшов помилкового, необґрунтованого та безпідставного висновку про те, що позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність переплати в сумі 179 639,89 грн; з огляду на викладене, на думку скаржника, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проте Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки зазначені доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи. Інших аргументів та доводів, які б свідчили про фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з матеріалів касаційної скарги не вбачається.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судових рішень не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №915/381/22 є стягнення суми, що є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу ТОВ «УКРТЕКСКОЛОР» подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «УКРТЕКСКОЛОР» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2023, рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.03.2023 у справі №915/381/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕКСКОЛОР" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2023, рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.03.2023 у справі №915/381/22.

2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець

Н.М. Губенко