РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.08.2023Справа №910/8246/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг"

про стягнення 40 002,55 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" про стягнення 40 002,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором підряду №30/06 від 30.06.2022 були виконані будівельно-монтажні роботи теплової мережі загальною вартістю 256 150,37 грн., в той час як відповідач частково оплатив такі роботи - у сумі 220 000,00 грн., у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" виник борг перед позивачем у сумі 36 150,37 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" своїх грошових зобов`язань за Договором підряду №30/06 від 30.06.2022 позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 3 852,18 грн., нарахованої за період з 13.03.2023 по 24.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 відкрито провадження у справі №910/8246/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 29.05.2023 була надіслана відповідачу 30.05.2023 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №007 була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" 02.06.2023.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі №910/8246/23 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" вправі було подати відзив на позов у строк до 19.06.2023 включно (згідно приписів ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній день 15-денного строку на подання відзиву припадав на вихідний день - 17.06.2023 - суботу).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

06.06.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач, посилаючись на сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" 05.06.2023 суми боргу у розмірі 36 150,37 грн., просив зменшити свої вимоги до стягнення із відповідача пені у розмірі 3 852,18 грн., нарахованої за період з 13.03.2023 по 24.05.2023.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" про зменшення позовних вимог, суд не приймає її до розгляду з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 статті 46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" до своєї заяви про зменшення позовних вимог не долучило жодних доказів направлення примірника даної заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг", а відтак суд не приймає до розгляду та повертає позивачу відповідну заяву.

22.06.2023 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" надійшли письмові пояснення, в яких відповідач звертає увагу суду, що 05.06.2023 ним було повністю погашено суму основного боргу перед позивачем у розмірі 36 150,37 грн.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін до суду не надходило, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

30.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" (замовник) укладено Договір підряду №30/06 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого підрядник зобов`язався за завданням замовника виконати будівельно-монтажні роботи теплової мережі згідно проекту №009-2020-ТМ (Додаток №3), а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи в строк, визначений договором.

Згідно п. 2.1 Договору замовник надає підряднику визначені специфікацією (Додаток №2) необхідні дані, характеристики та іншу інформацію щодо об`єкту, визначеного у п. 1.1 цього договору за актом приймання-передачі документів, в строк не пізніше 10 календарних днів з дня підписання даного договору.

Термін виконання робіт за цим договором становить до 31.12.2022 включно при умові отримання підрядником від замовника передоплати, визначеної пунктом 4.3.1 договору, та за умови виконання замовником пункту 2.1 договору (п. 2.3 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 31.08.2022).

Відповідно пункту 4.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 31.08.2022 вартість робіт за даним договором становить 400 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 66 666,67 грн.

У пункті 4.3 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 31.08.2022 сторонами було погоджено, що розрахунки здійснюються в національній валюті, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

4.3.1 на підставі виставленого підрядником рахунку замовник протягом 5 робочих днів з дати підписання договору перераховує підряднику попередню оплату в розмірі 38% від суми, визначеної пунктом 4.1 договору в розмірі 152 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 25 333,33 грн.;

4.3.2 на підставі виставленого підрядником рахунку замовник протягом 5 робочих днів після виконання підрядником 50% робіт, визначених договірною ціною (локальний кошторис, Додаток №1), перераховує підряднику попередню оплату в розмірі 43% від суми, визначеної пунктом 4.1 Договору в розмірі 172 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 28 666,67 грн.;

4.3.3 остаточний розрахунок здійснюється на підставі виставленого підрядником рахунку, замовник протягом 5 робочих днів з дня підписання акту здачі-приймання виконаних робіт перераховує підряднику оплату в розмірі 19% від суми, визначеної пунктом 4.1 договору в розмірі 76 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 12 666,67 грн.

У пункті 7.3 Договору вказано, що за несвоєчасне здійснення замовником передоплати, оплати згідно договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 30.06.2023, а в частині оплати - до повного розрахунку (п. 8.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 31.08.2022).

За умовами п. 8.3 Договору підрядник має право відмовитись від договору в будь-який час, письмово повідомивши про це замовника не раніше ніж за 20 календарних днів до дати розірвання договору. Замовник повинен прийняти та оплатити фактично виконані підрядником роботи/послуги та понесені підрядником витрати протягом 3-х робочих днів з дня направлення письмового повідомлення про розірвання договору. При цьому передоплати не повертаються.

Договір вважається розірваним з дати укладення відповідної додаткової угоди про розірвання договору (п. 8.5 Договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" із листом вих. №21/03 від 21.02.2023 про розірвання договору на підставі п. 8.3 Договору.

07.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" (замовник) укладено Додаткову угоду №2, у відповідності до якої сторони дійшли згоди розірвати Договір.

У пункті 2 Додаткової угоди №2 від 07.03.2023 сторони погодили, що замовник повинен прийняти та оплатити фактично виконані підрядником роботи та понесені витрати протягом 3-х робочих днів з дня направлення підрядником письмового повідомлення про розірвання договору. Відповідно:

- замовник не має претензій та зауважень до підрядника щодо якості, кількості та строків виконання робіт;

- за актом приймання-виконання робіт Товариство з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" виконало роботи на загальну суму 256 150,37 грн. з ПДВ, тобто заборгованість становить 46 150,37 грн. з ПДВ.

Також керівниками сторін було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.06.2022 по 01.02.2023, згідно якого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" наявний борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" у розмірі 46 150,37 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача боргу у розмірі 36 150,37 грн. з оплати виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" згідно Договору робіт, а також про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" пені у розмірі 3 852,18 грн., нарахованої за період з 13.03.2023 по 24.05.2023.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частинами 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Позивачем на підтвердження виконання робіт за Договором надано суду акти приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в) №1 від 16.09.2022 за вересень 2022 року на суму 57 400,24 грн., №2 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 65 116,57 грн., №3 від 06.12.2022 за грудень 2022 року на суму 66 842,33 грн., №4 від 22.12.2022 за грудень-2 2022 року на суму 66 791,23 грн. та довідки (форми №КБ-3) від 16.09.2022 за вересень 2022 року на суму 57 400,24 грн., від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 65 116,57 грн., від 06.12.2022 за грудень 2022 року на суму 66 842,33 грн., від 22.12.2022 за грудень-2 2022 року на суму 66 791,23 грн.

Вказані акти та довідки підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін без жодних зауважень, а відтак суд приходить до висновку, що останні підтверджують виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" робіт за Договором на суму 256 150,37 грн.

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" в якості оплати за виконані за Договором роботи згідно платіжного доручення №353 від 15.08.2022 кошти у розмірі 50 000,00 грн., згідно платіжного доручення №387 від 01.09.2022 кошти у розмірі 50 000,00 грн., згідно платіжного доручення №386 від 07.09.2022 кошти у розмірі 50 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №51 від 23.12.2022 кошти у розмірі 60 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №83 від 10.05.2023 кошти у розмірі 10 000,00 грн. та згідно платіжної інструкції №89 від 05.06.2023 кошти у розмірі 36 150,37 грн., а всього 256 150,37 грн.

Із наведеного вбачається, що станом на дату укладення Додаткової угоди №2 від 07.03.2023 про розірвання Договору, неоплаченими залишались роботи вартістю 46 150,37 грн., що і було відображено у пункті 2 даної угоди.

При цьому, сторонами у пункті 2 Додаткової угоди №2 від 07.03.2023 було зазначено, що замовник повинен прийняти та оплатити фактично виконані підрядником роботи та понесені витрати протягом 3-х робочих днів з дня направлення підрядником письмового повідомлення про розірвання договору.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, суд, враховуючи, що повідомлення про розірвання Договору було направлене позивачем до укладення Додаткової угоди №2 від 07.03.2023, проте сторони все одно послались у пункті 2 цієї угоди на обов`язок оплатити виконані підрядником роботи та понесені витрати протягом 3-х робочих днів, суд дійшов до висновку, що сторони фактично мали на увазі, що відповідач повинен остаточно оплатити роботи протягом 3-х робочих днів з дати укладення додаткової угоди про розірвання договору.

Наведені висновки підтверджується позивачем в позовній заяві, де зазначається, що сторонами у Додатковій угоді №2 від 07.03.2023 було визначено додатково строк для погашення заборгованості (хоча такий строк було визначено у п. 8.3 Договору), а також вбачається із розрахунку пені, яка обраховується після спливу 3-х робочих днів з дати укладення Додаткової угоди №2 від 07.03.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

З огляду на погодження сторонами у п. 2 Додаткової угоди №2 від 07.03.2023 обраховувати строк в робочих днях, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" повинне було остаточно розрахуватись за виконані позивачем роботи до 10.03.2023 включно (оскільки через запровадження воєнного стану в Україні 08.03.2023 являлось робочим днем).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначалось, борг у розмірі 46 150,37 грн. перед позивачем було погашено відповідачем шляхом перерахування згідно платіжної інструкції №83 від 10.05.2023 коштів у розмірі 10 000,00 грн. та згідно платіжної інструкції №89 від 05.06.2023 коштів у розмірі 36 150,37 грн. При цьому, частина боргу у розмірі 36 150,37 грн. була сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" після відкриття провадження у справі №910/8246/23.

Відтак, станом на дату розгляду даного спору у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" відсутній борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" з оплати виконаних згідно Договору робіт.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення (закриття) провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №905/1582/15, від 18.07.2018 у справі №905/1587/15, від 05.06.2018 у справі №905/1585/15 та 26.07.2018 у справі №910/23359/15.

Враховуючи, що сума боргу у розмірі 36 150,37 грн. була сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, то провадження у цій частині підлягає закриттю, так як вказаний предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи.

Попри наведене, із встановлених судом обставин вбачається неналежне (із простроченням) виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" своїх грошових зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" з оплати виконаних підрядних робіт.

Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" пені у розмірі 3 852,18 грн., нарахованої за період з 13.03.2023 по 24.05.2023.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Додатковою угодою №2 від 07.03.2023 до Договору строк свого обов`язку по оплаті виконаних підрядних робіт не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" у своєму листі вих. №256 від 02.05.2023 як на форс-мажорні обставини, які унеможливлюють своєчасне виконання ним своїх грошових зобов`язань перед позивачем, посилалось на початок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, що зумовило зупинення його господарської діяльності, відсутність замовлень та призупинення трудових відносин із робітниками.

Щодо наведених доводів відповідача, то суд відзначає, що воєнний стан та військова агресія Російської Федерації проти України в рівній мірі має негативний влив на діяльність сторін, в той час як відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Принципи підприємницької діяльності визначено ст. 44 Господарського кодексу України, а саме: підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тотожні приписи містяться в ст. 617 Цивільного кодексу України.

Суд враховує, що Договір був укладений сторонами 31.08.2022 (тобто майже через 6 місяців після початку повномасштабної військової агресії проти України), а прийняття останніх виконаних позивачем робіт мало місце у останній декаді грудня 2022 року, в той час як п. 8.4 Договору наділяв замовника правом відмовитись від договору в будь-який час з оплатою фактично виконаних робіт.

Відповідно відповідач станом на дату укладення Договору та на час прийняття підрядних робіт був обізнаний із наявністю обставин, якими обґрунтовує неможливість своєчасного розрахунку за своїми зобов`язаннями, а відтак міг та повинен був передбачити наявність проблем із оплатою таких робіт у разі їх виконання, однак на власний ризик прийняв рішення про укладення спірного договору із позивачем.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за несвоєчасне здійснення замовником передоплати, оплати згідно договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначеного позивачем періоду їх нарахування (з 13.03.2023 по 24.05.2023) та бази нарахування пені - 36 150,37 грн., суд приходить до висновку, що правомірним є нарахування та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" пені у розмірі 3 615,04 грн.

Суд здійснював наведений розрахунок за наступною формулою: 36 150,37 грн. (сума боргу) x (2 x 25,00 облікової ставки НБУ : 365) x 73 днів (прострочення). Тобто за розрахунками суду кількість днів прострочення у спірний період є більшою, ніж за розрахунками позивача, проте розмір пені у суду вийшов меншим ніж у Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг".

Суд не вбачає за можливе пояснити яким чином позивачем було розраховано пеню в більшому розмірі, ніж за розрахунками суду, зважаючи на те, що розрахунок здійснювався за той самий період і на ту саму суму боргу.

Відтак, в іншій частині заявлена до стягнення пеня у розмірі 237,14 грн. не підлягає задоволення, як арифметично невірно розрахована.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" підлягає стягненню пеня у розмірі 3 615,04 грн. Провадження у справі №910/8246/23 за вимогою про стягнення суми боргу в розмірі 36 150,37 слід закрити.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату судового збору.

В поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено до відповідача 1 вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача 40 002,55 грн., за розгляд якої підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Приписами частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" після відкриття провадження у справі №910/8246/23 (29.05.2023) та до початку розгляду справи по суті (29.06.2023) було погашено (05.06.2023) борг у розмірі 36 150,37 грн., що свідчить про фактичне визнання відповідачем боргу та обґрунтованості вимог позивача в цій частині.

З огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" було визнано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" в частині стягнення боргу у розмірі 36 150,37 грн., суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в пропорційній частині, що підлягала оплаті за визнані відповідачем вимоги, а інша частина витрат позивача по сплаті судового збору, який підлягав оплаті за звернення до господарського суду із даним позовом, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 130, 231, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5; ідентифікаційний код 39961198) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" (03142, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд. 27А; ідентифікаційний код 43062217) пеню у розмірі 3 615 (три тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 04 к коп. та судовий збір у розмірі 1 455 (одна тисяча чотириста п`ятнадцять) грн. 32 коп. Видати наказ.

3. Закрити провадження за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Білдінг" суми основного боргу у розмірі 36 150,37 грн.

4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" (03142, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд. 27А; ідентифікаційний код 43062217) з Державного бюджету України судовий збір в частині 1 212 (одна тисяча двісті дванадцять) грн. 77 коп., сплачений за платіжною інструкцією №1748 від 24.05.2023. Видати наказ.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 03.08.2023.

Суддя Р.В. Бойко