УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.08.2023Справа № 910/9796/23
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку.

Разом з тим, 23.06.2023 до суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" надійшли заперечення щодо відкриття провадження у справі № 910/9796/23, у яких останній із посиланням на невідповідність позовної заяви п. 3 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, просить залишити позов ОСОБА_1 без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, оформленої належним чином (із урахуванням вимог суду щодо відсутності печатки «Згідно з оригіналом» на підписі представника позивача) та із зазначенням ціни позову за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; обґрунтованого розрахунку середнього заробітку, який позивач просить стягнути з відповідача; доказів сплати судового збору у визначених законом порядку та розмірі (із урахуванням заявлених чотирьох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, та з урахуванням уже сплаченої суми судового збору) за реквізитами Господарського суду міста Києва, які розміщені на офіційному веб-сайті Судової влади; доказів направлення позовної заяви з усіма доданими до неї документами відповідачу (опис вкладення у цінний лист та розрахунковий документ); засвідчених у встановленому законодавством порядку копій документів, доданих до позовної заяви.

28.07.2023 до суду від позивача надійшов новий примірник позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 27.06.2023.

Дослідивши поданий позивачем позов, суд зазначає, що позивач не усунув всі визначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 недоліки позовної заяви, а саме: не надав суду обґрунтованого розрахунку середнього заробітку, який позивач просить стягнути з відповідача, як і не навів жодних пояснень з приводу неможливості подання такого розрахунку, що позбавляє суд можливості визначити суму, із якої необхідно обчислювати розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також визначити необхідну до сплати суму судового збору за подання майнової вимоги.

Частиною 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено основні засади (принципи) господарського судочинства, серед яких: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, в ухвалі суду від 27.06.2023 було наголошено на тому, що вимога про стягнення середнього заробітку є вимогою майнового характеру, оскільки об`єктом такої вимоги є благо (грошові кошти), яке підлягає грошовій оцінці, а відтак має бути визначена ціна позову.

В той же час, позивачем проігноровано зазначене та повторно подано позовну заяву із зазначенням «позовна заява немайнового характеру», у якій позивач зазначив, що середній заробіток визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи, втім жодних доказів, на підставі яких суду можна було б встановити середньомісячну заробітну плату позивач не надав.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 27.06.2023, внаслідок чого позов підлягає поверненню заявнику.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 02.08.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко