РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.08.2023Справа № 910/7978/23

За позовомФермерського господарства "Прометей"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ТДК-Горизонт"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаФізична особа-підприємець Шарпанцов Павло Сергійович
простягнення 139589,19 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Прометей" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДК-Горизонт" 139589,19 грн, з яких 110000,00 грн основного боргу, 23808,22 грн пені, 1428,49 грн 3% річних, 4352,48 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №17/11/22 від 17.11.2022 в частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/7978/23, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі Фізичну особу-підприємця Шарпанцова Павла Сергійовича третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов, встановлено строк для подання пояснень третьою особою щодо позову - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про яку надавались у зазначений реєстр самим відповідачем, а відтак, неотримання поштового відправлення за вказаною самим відповідачем адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

19.07.2023 від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог.

24.07.2023 від позивача надійшла заява свідка по справі №910/7978/23, яку суд приймає до розгляду як письмові пояснення з огляду на невідповідність зазначеного документу вимогам ч.ч.3, 4 ст.88 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.11.2022 між Фермерським господарством "Прометей" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДК-Горизонт" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №17/11/22 (договір), згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність), а покупець прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію (що далі іменуються - товар), в асортименті (номенклатурі), кількості та за цінами, що зазначені у видаткових (товарних) накладних, які є складовими та невід`ємними частинами даного договору. Асортимент (номенклатура), кількість та ціна товару, строки і умови його поставки узгоджуються сторонами в кожному окремому випадку поставки товару. Товар згідно даного договору поставляється партіями. Сторони погодили, що під партією товару вважається та кількість (асортимент) товару, поставка якого засвідчена відповідною видатковою (товарною) накладною. Загальний обсяг товару, що поставляється за цим договором, визначається протягом строку дії договору з урахуванням кількості та асортименту (номенклатури) товару за всіма поставленими відповідно до умов договору окремими партіями товару (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4).

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 договору визначено, що ціна кожної одиниці товару, його асортимент (номенклатура) та загальна вартість партії товару визначається за погодженням сторін та вказується у відповідних рахунках та видаткових (товарних) накладних. Сторони визнають, що ціна товару є динамічною та встановлюється постачальником залежно від змін цін на ринку товару, індексу інфляції, зміни цін на паливно-мастильні матеріали тощо. Загальна сума договору складає суму згідно видаткових накладних протягом дії договору. Підписання покупцем видаткової (товарної) накладної на поставку окремої партії товару є свідченням того, що покупець погодив ціну товару зазначену в такій накладній та зобов`язується оплати повну ціну (вартість) поставленого товару на встановлених договором умовах.

Поставка товару зі складу постачальника в пункт призначення здійснюється постачальником на умовах EXW (село Борщівська Турка, склад постачальника) або DDP (склад покупця) відповідно до правил Інкотермс 2010 року. Конкретні умови поставки товару (окремої партії), що вказані в цьому пункті договору, попередньо погоджуються сторонами до моменту здійснення поставки. Транспортування товару здійснюється автомобільним транспортом покупця або постачальника в залежності від узгоджених сторонами умов поставки. Товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем в момент його безпосереднього вручення покупцеві. Датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженим представником покупця видаткової (товарної) накладної або іншого товаросупроводжувального документу, який був пред`явлений постачальником до підпису покупцю під час приймання-передачі товару. Право власності на товар, а також ризики його випадкового знищення та/або пошкодження переходять від постачальника до покупця в момент фактичної передачі товару покупцеві, що засвідчується підписанням сторонами видаткової (товарної) накладної (п.п.3.1, 3.3, 3.4 договору).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що приймання-передача товару здійснюється в місці поставки повноважними представниками сторін.

Оплата товару (окремої партії) проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі у формі 20% попередньої оплати вартості товару (окремої партії) і 80% оплата після отримання товару, протягом 10 робочих днів. Постачальник вправі поставляти товар (окрему партію, її частину) без отримання від покупця 100 % попередньої оплати (п.6.2 договору). В такому випадку покупець зобов`язаний здійснити повний розрахунок поставленого йому товару (окремої партії) в термін, що не перевищує 5 (п`яти) календарних днів з дати поставки товару (окремої партії). Оплата вартості товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару на підставі рахунку фактури постачальника. При цьому, сторони погодили, що відсутність виставленого постачальником рахунку фактури на оплату уже поставленого товару (окремої партії) не позбавляє покупця від обов`язку щодо оплати такого товару (п.п.6.2, 6.3, 6.4 договору).

У випадку порушення покупцем строку оплати товару (окремої партії) (проти строків встановлених у п.6.2, 6.3 договору), покупець сплачує постачальнику неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості (п.7.3 договору).

Цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022 включно в частині поставок, а в частині оплат - до повного виконання зобов`язань за цим договором (п.10.1 договору).

Як стверджує позивач у позовній заяві, на виконання умов договору, постачальником згідно видаткової накладної №399 від 29.11.2022 було поставлено покупцю с/г продукцію - буряк столовий ІІ сорт в кількості 22 т на суму 110000,00 грн.

Оскільки вартість поставленого позивачем товару відповідач в повному обсязі не оплатив, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За твердженнями позивача та третьої особи, на виконання умов укладеного між сторонами договору, постачальником згідно видаткової накладної №399 від 29.11.2022 було поставлено покупцю с/г продукцію - буряк столовий ІІ сорт в кількості 22 т на суму 110000,00 грн та виписано рахунок на оплату №76 від 29.11.2022.

Поставка зазначеного товару, згідно п.3.1 договору, здійснювалася автомобільним транспортом покупця на умовах - склад постачальника: село Борщівська Турка, вул.Бригадна, буд.1, а отже товар передавався постачальником не безпосередньо покупцю, а автомобільному перевізнику, послуги якого замовив покупець.

На підтвердження факту передачі товару постачальником як вантажовідправником, було виписано товарно-транспортну накладну №4 від 29.11.2022, відповідно до якої автомобільним перевізником - Фізичною особою-підприємцем Шарпанцовим Павлом Сергійовичем (автомобіль Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 , водій Шарпанцов П.С. ) прийнято до перевезення вантаж - буряк столовий II сорт, в кількості 36690 кг в сітках, вантажовідправником якого був позивач, а вантажоодержувачем відповідач, пункт навантаження: Івано-Франківська обл., Снятинський р-н, с.Борщівська Турка, вул.Бригадна, буд.1, пункт розвантаження: м.Київ, вул.Каховська, 64.

Зазначена товарно-транспортна накладна скріплена печаткою вантажовідправника - позивача та засвідчена підписом перевізника - водія транспортного засобу Шарпанцова П.С. у графі "отримав водій/експедитор".

Отже, суд дійшов висновку про передачу постачальником визначеного товару покупцю на умовах EXW (село Борщівська Турка, склад постачальника), у зв`язку з чим товар підлягає оплаті.

З урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та п.6.3 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару настав.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання по оплаті товару належним чином та у строк, встановлений укладеним між сторонами договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість загальну суму 110000,00 грн, а отже позовні вимоги позивача про стягнення зазначеної суми заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання зобов`язання з оплати товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 23808,22 грн пені, 1428,49 грн 3% річних за загальний період прострочки з 05.12.2022 по 11.05.2023 та 4352,48 грн інфляційних втрат за період прострочки з грудня 2022 року по квітень 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару, то вимоги позивача про стягнення з 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, який долучений позивачем до позовної заяви, дійшов висновку, що він є арифметично вірним, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 1428,49 грн 3% річних за загальний період прострочки з 05.12.2022 по 11.05.2023 та 4352,48 грн інфляційних втрат за період прострочки з грудня 2022 року по квітень 2023 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд зауважує наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом п.7.3 договору визначено, що у випадку порушення покупцем строку оплати товару (окремої партії) (проти строків встановлених у п.6.2, 6.3 договору), покупець сплачує постачальнику неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості.

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати за поставлений позивачем товар не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

За висновками суду, долучений позивачем до позовної заяви розрахунок пені є арифметично вірним, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 23808,22 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, позовні вимоги Фермерського господарства "Прометей" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДК-Горизонт" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДК-Горизонт" (04111, місто Київ, вул.Шолуденка, будинок 3, офіс 308, ідентифікаційний код 43067524) на користь Фермерського господарства "Прометей" (78268, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, село Перерив, вулиця Довбуша, будинок 5, ідентифікаційний код 30344875) заборгованість у розмірі 110000 (сто десять тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 23808 (двадцять три тисячі вісімсот вісім) грн 22 коп. пені, 1428 (одна тисяча чотириста двадцять вісім) грн 49 коп. 3% річних, 4352 (чотири тисячі триста п`ятдесят дві) грн 48 коп. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова