ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.08.2023м. ДніпроСправа № 904/3441/23

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Фізичної особи-підприємця Конькова Кирила Валерійовича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним договору

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський електро-механічний завод", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 244 204, 63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський електро-механічний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" про стягнення заборгованості за договором поставки № 5 від 03.01.2019 у розмірі 244 204, 63 грн., з яких:

- 177 540, 00 грн. - основний борг;

- 57 751, 87 грн. - інфляційні збитки;

- 8 912, 76 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки № 5 від 03.01.2019 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

02.08.2023 від Фізичної особи-підприємця Конькова Кирила Валерійовича надійшов позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у якому він просить прийняти даний позов до провадження у справі та визнати недійсним договір поставки № 5 від 03.01.2019, укладений між Приватним акціонерним товариством "Металургтрансремонт" та Фізичною особою-підприємцем Коньковим Кирилом Валерійовичем.

Позивач за вказаним позовом визначає свій процесуальний статус у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та зазначає правовою підставою звернення до суду статтю 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Правовою підставою позову зазначає статті 13, 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

В обґрунтування позовних вимог ФОП Коньков К.В. посилається на укладений між ним та відповідачем у цій справі договір покладення боржником обов`язку на іншу особу № 5/20 від 05.07.2020 (в порядку статті 528 ЦК України) (далі договір № 5/20 від 05.07.2020), за яким ФОП Коньков К.В. погодився частково виконати грошові зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський електро-механічний завод", що виникли за договором ремонту електрообладнання № 5/20 від 03.01.2019 (п. 1.1 договору).

За змістом пункту 1.2 цього договору його укладення зумовлено потенційною небезпекою втрати орендованого майна, прийнятого ФОП Коньковим К.В. в оренду від відповідача.

Аналізуючи положення пунктів 2.5, 2.6, 2.7 договору № 5/20 від 05.07.2020, що визначають підстави для покладення на ФОП Конькова К.В. обов`язку виконання зобов`язань за цим договором, а саме належне його повідомлення ПрАТ "Металургтрансремонт" протягом 10 днів з дня отримання останнім відповідної претензії, позовної заяви або постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі (в залежності від того, що відбулося раніше), заявник стверджує про недотримання його контрагентом (ПрАТ "Металургтрансремонт") обов`язку щодо такого його повідомлення, а відтак констатує, що відповідно до пункту 2.6 цього договору прострочення вказаного строку дає йому підстави для розірвання договору № 5/20 від 05.07.2020 в судовому порядку або визнання недійсним договору поставки № 5 від 03.01.2019 як такого, що існує на шкоду його правам та охоронюваним законом інтересам.

Також заявник зауважує, що пункт 2.7 договору № 5/20 від 05.07.2020 надає йому право участі у справі про стягнення грошових коштів за договором із ПрАТ "Металургтрансремонт" з набуттям статусу третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору щодо розірвання даного договору.

Підсумовуючи, ФОП Коньков К.В. вважає, що укладаючи договір поставки № 5/20 від 03.01.2020 та договір № 5/20 від 05.07.2020, ПрАТ "Металургтрансремонт" діяв недобросовісно, плануючи зняти із себе частину грошових зобов`язань перед позивачем.

За частиною першою статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 ГПК України.

Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.

Водночас, подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас, така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.

Як убачається з матеріалів справи, спір між сторонами за первісним позовом виник із зобов`язальних відносин щодо сплати відповідачем вартості поставленого позивачем товару за договором № 5/20 від 03.01.2019.

Разом з тим, позов Фізичної особи-підприємця Конькова Кирила Валерійовича як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, щодо визнання недійсним договору поставки №5 від 03.01.2019, обґрунтовано тим, що на підставі укладеного ним і відповідачем договору покладення боржником обов`язку на іншу особу №5/20 від 05.07.2020, заявник має право визнати договір поставки недійсним, як такий що існує на шкоду правам та охоронюваним законом інтересам заявника, тобто спір виник щодо різних предметів спору: за первісним позовом - щодо заборгованості за договором поставки, а за позовом третьої особи із самостійними вимогами - щодо визнання недійсним самого договору, на підставі якого виник спір за первісним позовом.

Оскільки заявлений Фізичною особою-підприємцем Коньковим Кирилом Валерійовичем позов не взаємопов`язаний з первісним позовом, адже вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовані нормами зобов`язального права, це унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом.

За таких обставин позовна заява ФОП Конькова К.В. не відповідає вимогам статей 49, 180 ГПК України.

Господарський суд, установивши, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не відповідає вимогам статті 49 ГПК України, не пов`язана з первісним позовом, не містить самостійних вимог на предмет спору, що розглядається у межах справи, повертає таку позовну заяву без розгляду (постанова КГС ВС від 15.07.2019 у справі № 904/1337/17).

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги .

ФОП Коньковим К.В. за подання позову сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджується квитанцією № від 01.08.2023.

З огляду на викладене, ФОП Конькову К.В. підлягає поверненню з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір у сумі 2684,00 грн, однак за умови подання ним відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 49, 180, 232 - 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути Фізичній особі-підприємцю Конькову Кирилу Валерійовичу позовну заяву № б/н від 01.08.2023 з додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 07.08.2023 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко