ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2277/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

дослідивши матеріали справи №904/2277/23

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ (далі - відповідач) про стягнення 45.445,00 грн штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2277/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023.

Ухвалою від 10.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Через відділ документального забезпечення 26.06.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення, у яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2022 року зі станції Ароматна Придніпровської залізниці Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення вагону №60561206 згідно накладної № 46992715 на станцію Курахівка Донецької залізниці.

По прибуттю вагону на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт №454502/87 від 19.11.2022.

Так перевіркою було виявлено, що у накладній № 46992715 (вагон № 60561206) вказана маса вантажу складає 69.800 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 70.900 кг, що на 1100 кг більше, ніж вказано у накладній та більше вантажопідйомності вагону.

Відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України за невірно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення. За неправильно зазначену у накладній масу вантажу позивач нарахував штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 45.445,00 грн. (9,089,00 грн х 5).

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач ініціював проведення дослідження якості вугілля за показником «волога», а тому були відібрані проби вугілля з вагона №60561206 для проведення досліджень в незалежній лабораторії, що підтверджується актом відбору та підготовки про вугілля №2983 від 21.11.2022.

За результатами проведеного дослідження було складено протокол випробувань №45/1 від 21.11.2022, відповідно до якого якісний показник «волога» становить 17,1%, тобто збільшився на 9,2% порівняно з показником, який було визначено перед завантаженням вантажу перед перевезенням.

Оскільки перебування вантажу під впливом негативних погодних умов не залежали від вантажовідправника, вина останнього виключається, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: наявності/відсутності порушення з боку відповідача при оформленні накладної; правильності/неправильності зазначення в накладній маси вантажу; правомірності нарахування штрафу.

У листопаді 2022 року за накладною № 46992715, яка у відповідності із ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці відправлено вагон № 60561206 на станцію Курахівка Донецької залізниці (арк. 4, том 1).

Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною (графа № 4) є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (далі - одержувач) за адресою: 850432, Донецька область, с. Вовчанкае, вул. Нагірна, 1а.

Відправником є ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (відповідач).

19.11.2022 на станції Павлоград Придніпровської залізниці складено комерційний акт №454502/87 (арк. 5, том 1), яким зафіксовано, що вагон №60561206 вантажопідйомністю 70,0 т прибув 19.11.2022 поїздом № 9563. Вагон у технічному стані справний.

У розділі Д "Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку" комерційного акт зазначено: «При контрольному зважуванні вагона № 60561206, що прибув по відправці, вказаній на звороті даного акту. В документі зазначається: вугілля кам`яне марки Г-газовий, навалом, вантаж розміщено та закріплено згідно п. 3.1 гл. 14 додатку 3 до СМГС, розрівняний і маркований продольними борознами, у твердому стані.

Нетто 69800кг, тара з документу перевірена 23400/23200 кг, в/п 70000 кг. В дійсності виявилось: вантаж вугілля, брутто 94100 кг тара з документу 23200кг, нетто 70900 кг, що більше маси, зазначеної в документі, на 1100кг та вантажопідйомності на 9000кг. Зважування проводилось на справних повірених 150т вагонних вагах № 10 станції Павлоград І (повірка 11.07.2022) без відчеплення, при повній зупинці прийомоздавальником Захарова О. В. в присутності ДС ОСОБА_1 , приймальника поїздів ОСОБА_2 , ОВР ОСОБА_3 . Навантаження нижче рівня бортів на 10-30 см вантаж марковано повздовжними борознами, маркування не порушено, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люки зачинені, течі та слідів течі вантажу не має. Начальник вантажного району по штату відсутній».

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача як вантажовідправника штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати, яка складає 45.445,00 грн. (9.089,00 грн провізна плата за всю відстань перевезення х 5).

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу у п`ятикратному розмірі провізної плати у сумі 45.445,00 грн.

Відповідно до статей 909 ЦК України, 307 ГК України, статті 22 Статуту за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно частини 1 статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Матеріалами справи підтверджується, що на станції Павлоград Придніпровської залізниці на підставі акта загальної форми було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 60561206 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, та складено комерційний акт № 454502/87 від 19.11.2022, відповідно до якого за результатами переважування вагону № 60561206, виявилось розходження з документом, що на 1 100 кг більше маси зазначеної у накладній.

Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки підтверджує, що ваги 150 т, заводський № 1119, на яких проводилось зважування вагону № 60561206, повірені (арк. 11-12, том 1).

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами. Аналогічну норму містить ст. 129 Статуту залізниць України, згідно з якою обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах.

Як встановлено судом вище, комерційним актом від 19.11.2022 № 454502/87 підтверджується зазначення в накладній № 46992715 маси вантажу 69800 кг., однак фактично встановлено, що маса вантажу складає 70 900 кг, що більше на 1100 кг та більше вантажопідйомності вагону.

Названий комерційний акт складено у відповідності з Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

У відповідності зі статтями 118, 122 Статуту залізниць штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Такої ж позиції дотримується Верховний суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 05.04.2018 у справі №906/533/17.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Наведене узгоджується з позицією Верховного суду у складі Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач довів обставини наявності спірної заборгованості у повному обсязі.

Водночас належних доказів на підтвердження своїх доводів, викладених у відзиві, відповідач суду не надав.

Твердження відповідача про те, що причиною збільшення вантажу у вагоні стали метеорологічні умови, зокрема про те, що під час перевезення мали місце опади у вигляді дощу, відхиляються судом як необґрунтовані з огляду на таке.

В якості доказу опадів у вигляді дощу під час спірного перевезення відповідач надав лист Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології № 994-04/22/994-04 від 16.03.2023, у якому надано інформацію, що за даними метеостанції Павлоград Павлоградського району, найближчої до міста Павлоград і с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, 18.11.2022 зливовий дощ різної інтенсивності відмічався з 20:00 до 24:00 кількість опадів склала 13,8 мм. та 19.11.2022 зливовий дощ різної інтенсивності відмічався з 00:00 до 00:25, з 03:40 до 11:35 кількість опадів склала 28,1 мм.

Суд не приймає вказаний документ як такий, що може бути належним та допустимим доказом факту перевищення вказаної у накладній ваги вантажу за рахунок дощових опадів, оскільки в інформації зазначено лише про кількість опадів 18.11.2022 та 19.11.2022 на шляху прямування вагону, проте вона не підтверджує потрапляння води у вагон у кількості, що спричинила збільшення маси вантажу.

Подібного висновку також дійшов Центральний апеляційний господарський суд в постанові від 12.10.2021 у справі №904/6952/20.

Отже, долучені до матеріалів справи докази не можуть бути належними доказами набрання вологи вантажем. Крім того відповідачем не надано доказів наявності атмосферних опадів на шляху слідування, їх кількості та не доведено причинно-наслідкового зв`язку атмосферних явищ та стану вантажу. Тобто відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості, пройшов дощ чи сніг, і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість.

Подібного висновку також дійшов Центральний апеляційний господарський суд в постанові від 22.02.2023 у справі №904/1602/22.

Акт №2983 від 21.11.2022 відбору та підготовки проб вугілля складений представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглехімічна Лабораторія» в особі начальника Тімкової Т.В. свідчить про те, що позивач не брав участі у відборі проб, а тому вказаний акт оцінюється судом критично, оскільки є одноособовим документом, який складений на користь зацікавленої особи.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

При цьому судом не встановлено обставин оскарження одержувачем (відповідачем) комерційного акта в порядку пункту 16 Правил складання актів з підстав оформлення цього акта з порушенням вказаних правил та не встановлено обставин звернення відповідача з приводу подання ним скарги на комерційний акт. Більш того під час вирішення спору по суті відповідач також не заперечує дійсність комерційного акта, а лише наполягає на тому, що маса вантажу збільшилася через гідрофобність вантажу.

Суд вказує, що чинним законодавством не передбачений вплив погодних умов на перевезення та пов`язані з перевезенням технологічні процеси. При цьому інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких неможливо встановити точну кількість опадів на конкретно взятій місцевості. Тобто відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості пройшов дощ і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість. Крім того з огляду на те, що відповідальність за фактичну відповідність відомостей, внесених в накладну, покладена саме на вантажовідправника, саме він повинен врахувати всі особливості вантажу та зважувати ризики навантаження вантажу у вагони відкритого типу.

Відповідач у своїх письмових поясненнях зазначив, що Дніпропетровським регіональним центром з гідрометеорології було взято відповідні показники погодних умов з метеорологічної станції, яка максимально наближена до населених пунктів визначеного маршруту. Період запитуваної інформації визначений в межах 18-19 листопадом 2022 року. Найближчим населеним пунктом до визначеного маршруту є місто Павлоград та с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області.

Отже, отримана від Дніпропетровського регіонального центра з гідрометеорології інформація не свідчить беззаперечно про потрапляння води у вагон у кількості, що спричинила збільшення маси вантажу.

Суд також відзначає, що залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником в залізничній накладній, але не зобов`язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення. Оскільки маса вантажу визначалась без участі працівників залізниці, а сам вантаж прийнято шляхом візуального огляду, обугрунтованими є твердження про те, що залізниця не могла знати про невідповідність маси вантажу, а тому вантаж відправнику не повертався та не переоформлялися перевізні документи. При цьому факт зважування вагону на справних і повірених беззаперечно не вказує на те, що вага, зазначена відправником у накладній, є правильною, оскільки придатність ваг до використання сама по собі не свідчить про дотримання відповідачем процедури зважування та, як наслідок, внесення правильних відомостей у перевізний документ.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів визначено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%.

Пунктом 2.6 Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Норма надлишку у вагоні №60561206 становить 1110 кг, що менше надлишку (900 кг), фактично виявленого на попутній станції Павлоград-1, що є правомірною підставою для нарахування п`ятикратного штрафу.

Посилання відповідача на те, що причиною збільшення маси вантажу у вагонах під час перевезення стали метрологічні умови (атмосферні опади), судом не приймаються також із таких підстав.

Частиною другою статті 32 Статуту встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням технічних умов.

З наданого відповідачем акта №2983 від 21.11.2022 відбору та підготовки проб вугілля вбачається, що 21.11.20222 представник ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» начальник КВД Тімкова Т.В. провела відбір об`єднаної проби палива з 2-х залізничних вагонів (№67845669, 60561206, загальною масою за інформацією замовника 138,60т) згідно з ДСТУ 4096-2002.

21.11.2022 зразки взятих проб надійшли до лабораторії ТОВ «Вуглехімічна лабораторія», де з ними проводилися випробування (протокол випробувань №45/1 від 21.11.2022.

Доказів того, що 21.11.2022 представниками ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» проводився відбір проб вугілля, акти щодо проведеного відбору в спірну добу не склалися та не давалися на підпис представникам залізниці.

Таким чином протокол випробувань №5/1 від 21.11.2022 оцінюється судом критично.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ (Україна, 51400, Дніпропетровська обл., місто Павлоград, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) 45.445,00 грн (сорок п`ять тисяч чотириста сорок п`ять грн 00 к.) штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу, 2.684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк