ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. Справа № 922/2518/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А; )
до Фізичної особи-підприємця Саркісян Крістіни Едуардівни (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про стягнення 50000 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Саркісян Крістіни Едуардівни (далі - відповідач) 50000,00 грн заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/0077/92122 від 04.09.2012 у сумі початкового кредитного ліміту.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов зазначеного вище договору та додаткового договору від 11.09.2012 (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використання платіжної картки № 011/0077/92122 від 04.09.2012 щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2023 відкрито провадження у справі № 922/2518/23; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 14.06.2023 про відкриття провадження у справі.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення (а. с. 57).

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 14.06.2023 повернулась на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 58-61). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В даному випадку повернення відділенням поштового зв`язку на адресу суду копії ухвали може засвідчувати факт відмови одержувача у отриманні цієї кореспонденції протягом встановленого строку.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2023.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 04.09.2012 між позивач, та відповідачем було укладено договір № 011/0077/92122 від 04.09.2012 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної карти, відповідно до умов якого позивач зобов`язався відкрити на ім`я відповідача поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної карти.

11.09.2012 між позивачем, як кредитором, та відповідачем, як позичальником, укладено додатковий договір (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використання платіжної картки № 011/0077/92122 від 04.09.2012 (далі за текстом - договір; а. с. 13-16), за умовами якого (п. 1.1 договору) кредитор встановлює позичальнику кредитну лінію (надалі - кредит) до поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, № 260555577 - номер рахунку позичальника у внутрішніх програмних комплексах банку), МФО 350589, відкритому відповідно до договору банківського рахунку (далі по тексту - рахунку) в розмірі 50000,00 гривень. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту.

Відповідно до п. 1.2 договору, строк дії кредиту по 11.09.2014 включно (може змінюватись в порядку, передбаченому цим договором). Тривалість дії кредиту - 24 місяці.

За змістом п. 1.3 договору без укладення додаткових угод до цього договору кредитор має право продовжити строк дії кредиту, встановлений в п. 1.2 цього договору, на строк тривалості дії кредиту.

Відповідно до п. 5.1 договору, позичальник зобов`язався протягом дії договору здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному договором.

Згідно з п. 5.2 договору, позичальник зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, наступного за першою (з дати укладення цього договору) датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15 (п`ятнадцяти) відсотків від залишку заборгованості за кредитом на день розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами кредитора, або залишку заборгованості, якщо вона менше за зазначену фіксовану суму. При цьому залишок заборгованості, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та неустойок за всіма видами заборгованості та не включає суму не внесеного позичальником щомісячного обов`язкового платежу попередніх періодів.

У п. 8.1.2 договору кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів) вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, комісій, неустойок та інших платежів відповідно до умов цього договору.

Таким чином, відповідно до умов договору до обов`язків відповідача, як позичальника, належить вчасне повернення позивача отриманого кредиту, сплати процентів та комісій за його користування, тоді як у випадку прострочення оплати позивач має право вимоги дострокового погашення заборгованості за зазначеним договором.

Як свідчать надана позивачем виписка про рух коштів на рахунку за період з 14.09.2012 по 17.01.2023 позивач належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит в відповідному розмірі.

Однак, всупереч вимогам укладеного між сторонами договору, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання та не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 17.01.2023 його заборгованість перед позивачем за кредитним договором становить 197087,64 грн, у тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску становить 104219,34 грн.

Обставини щодо стягнення заборгованості за договором в сумі 50000,00 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно з ч. 3 ст. 346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст. 1056 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фі ксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, відповідач порушив свої зобов`язання за договором, оскільки не виконав їх в строк встановлений його умовами. Зокрема, відповідачем допущено прострочення оплату щомісячного внеску в загальній сумі 104219,34 грн., тоді як загальна сума заборгованості за договором становить 197087,64 грн

На підставі п. 8.1.2 договору позивач має безумовне право вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, комісій, неустойок та інших платежів відповідно до умов цього договору.

На час вирішення даного спору, відповідачем зазначені вище обставини не спростовано, доказів виконання умов договору та погашення заборгованості за кредитом суду не надано.

Згідно зі ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивач керуючись зазначеною нормою чинного законодавства заявив до стягнення з відповідача існуючий борг за договором в сумі 50000 грн., тобто в розмірі початкового кредитного ліміту.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 50000,00 грн заборгованості за договором.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України за результатами розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Саркісян Крістіни Едуардівни (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; д. н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А; ):

50000,00 грн заборгованості за договором;

2684,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак