ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. м.Київ Справа№ 910/9734/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 01.02.2023

у справі № 910/9734/22 (судя Баранов Д.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про стягнення 46 051, 97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

26.09.2022 до Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення страхового відшкодування в сумі 46 051, 97 грн за полісом № АР000955146.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.12.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_1 було укладено договір страхування наземного транспорту № 445/20-Т/С, згідно якого Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Volkswagen" д.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.02.2023 по справі № 910/9734/22 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, місто Київ, пр-т Повітрофлотський, будинок 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, будинок 154, ідентифікаційний код 33908322) страхове відшкодування в сумі 20 626 (двадцять тисяч шістсот двадцять шість) грн 71 коп. та судовий збір в сумі 1 111 (одна тисяча сто одинадцять) грн 24 коп.;

- в іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

- враховуючи виплату позивачем суми страхового відшкодування та перехід до нього права вимоги, а також враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та відповідно стягненню з відповідача підлягає страхове відшкодування в розмірі 20 626, 71 грн.;

- в іншій частині страхового відшкодування в розмірі 31 984, 72 грн. позов не підлягає задоволенню, оскільки, з даними вимогами позивач звернувся безпосередньо до суду, втім, поза межами річного строку, який є присічним і поновленню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (16.02.2023 згідно відмітки поштового трекера на описі вкладеного в цінний лист, з яким була направлена апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення Господарського суду м. Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно та неупереджено з`ясовані фактичні обставини справи, що мають важливе значення для правильного вирішення спору, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвели до незаконного винесення рішення суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем не доведено факту звернення до відповідача в межах річного строку із заявою про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 31 984,72 грн., що була відшкодована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відповідно до умов договору страхування згідно платіжного доручення № 27362544 від 21.05.2021. Скаржник вважає, що дане твердження є помилковим, враховуючи, що доплата - це коригування суми фактичних збитків, понесених Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Вказує, що позивач звертався до відповідача з первинною заявою 30.04.2021, тобто з дотриманням встановленого законом річного строку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (21.02.2023 згідно відмітки поштового штемпеля на описі вкладеного в цінний лист, з яким була направлена апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції припустився порушень приписів ст. ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України щодо встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи. При ухваленні рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків викладених у рішенні суду недійсним обставинам справи, що в цілому спричинило прийняття необґрунтованого рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- суд першої інстанції неправильно застосував п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;

- при ухваленні рішення суд першої інстанції не звернув увагу на істотні порушення законодавства в сфері оцінки майна, допущені оцінювачем Цурпаленко Є.В. та безпідставно прийняв виконаний зазначеним оцінювачем звіт до уваги;

- висновки суду першої інстанції про наявність у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» обов`язку доплатити страхове відшкодування позивачу є помилковим, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» при визначенні суми страхового відшкодування позивачу не було дотримано вимог спеціального закону у сфері обов`язкового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачено страхове відшкодування в повному обсязі, яке було розраховано у порядку встановленому законодавством.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (16.02.2023 згідно відмітки поштового трекера на описі вкладеного в цінний лист, з яким була направлена апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9734/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (21.02.2023 згідно відмітки поштового штемпеля на описі вкладеного в цінний лист, з яким була направлена апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

27.02.2023 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 910/9734/22.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 01.03.2023 по 03.03.2023 включно, з 06.03.2023 по 10.03.2023 включно, перебував у відпустці і вирішення питання стосовно поданої апеляційної скарги здійснюється після виходу судді з відпустки.

Північний апеляційний господарський суд за результатами розгляду питання про відповідність апеляційної скарги дійшов висновку про відповідність апеляційної скарги вимогам, які зазначені у ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно Конституції України реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: для працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривень.

Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує: 248 100,00 грн. грн. (2 481,00 грн * 100 = 248 100,00 грн.) - станом на момент звернення з відповідним позовом та на момент звернення з апеляційною скаргою.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимога щодо стягнення коштів у розмірі 46 051, 97 грн. вказана справа, у відповідності до приписів п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, відноситься до малозначних справ.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 № 910/9734/22 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9734/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22 ухвлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 у справі № 910/9734/22 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9734/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023. Об`єднано апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9734/22, в одне апеляційне провадження. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" призначено для спільного розгляду з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 надіслані позивачу - Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» засобами поштового зв`язку за адресою: вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056, а відповідачу - Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» надіслана в зареєстрований електронний кабінет відповідача, в системі «Електронний суд».

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Отже, учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відзиви на апеляційні скарги від учасників спору не надходили, проте, відсутність відзивів на апеляційні скарги не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, що обумовлено ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18 квітня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119- IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 23 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573 від 12 серпня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 7 листопада № 757/2022, частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого № 58/2023, від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ , продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, і на даний час воєнний стан продовжено і триває.

Крім того, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10, 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статтями 2, 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022, враховуючи положення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", розпоряджень Ради оборони міста Києва, прийнятих відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 №1 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" наказано тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.12.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_1 було укладено договір страхування наземного транспорту № 445/20-Т/С, згідно якого Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Volkswagen" д.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

16.04.2021 в м. Суми на вул. Героїв Крут, сталася ДТП за участю автомобіля марки "Ford" д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки "Volkswagen" д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Відповідно до постанови Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2021 у справі № 591/2702/21, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

19.04.2021 страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

У зв`язку з названою подією, згідно Звіту № 83245 від 27.05.2021, наданого СПД Цурпаленко Євгеном Валентиновичем вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen" д.н. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, склала 161 075, 41 грн.

В той час, відповідно до рахунку-фактури № ЗАDZN015756 від 20.04.2021 та рахунку № 445/20-Т/С наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дом "Соллі-Плюс" вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Volkswagen" д.н. НОМЕР_1 склала 136 559, 46 грн.

Також, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" були складені страхові акти № 006.00812021-1 на суму 104 574,74 грн. та № 006.00812021-2 на суму 31 984,72 грн., а також відповідні розрахунки страхового відшкодування від 23.04.2021 та від 20.05.2021.

На підставі вищевказаних документів, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" було здійснено виплату страхувальнику (шляхом сплати коштів організації, яка здійснила відновлювальний ремонт) страхового відшкодування в розмірі 136 559, 46 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 21889198 від 26.04.2021 на суму 104 574, 74 грн та № 27362544 від 21.05.2021 на суму 31 984, 72 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 000955146.

Відповідно до полісу № АР 000955146 ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 2 600, 00 грн.

Відтак, позивач вказує, що відповідач несе відповідальність в межах ліміту з урахуванням франшизи, та значення коефіцієнта фізичного зносу, тобто в сумі 127 400, 00 грн.

30.04.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № /р про відшкодування збитків в сумі 104 574, 74 грн. з додатком копій необхідних документів.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" було здійснено виплату по даній претензії в розмірі 81 348, 03 грн.

Таким чином, невідшкодованою на переконання позивача, залишилась частина збитку в розмірі 46 051, 97 грн. (127 400, 00 грн - 81 348, 03 грн), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду першої інстанції з відповіднми позовом про стягнення спірної суми.

Також, позивачем до матеріалів справи було додано претензію за вих. № 040221-638/р про відшкодування збитків на підставі в сумі 104 075,34 грн. з додатком копій необхідних документів і з зазначенням, що вказана сума підлягає відшкодуванню згідно СА № 006.00146421-2 від 01.02.2021 , без пдв. Проте, дослідивши вказану претензію, суд апеляційної інстанції встановив, що вона не відноситься до спірних правовідносин, а стосується дтп, яке є предметом дослідження у даному спорі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Для виконання вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України необхідним є аналіз доказів та констатація відповідних висновків за результатами такого аналізу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Водночас 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Касаційним господарським судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи здійснюється в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України, відповідно, і оцінка доказів у ній здійснюватиметься через призму такого стандарту доказування, як "баланс вірогідностей" .

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Предметом даного спору є зворотна вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду, про стягнення компенсації страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику за договором добровільного страхування.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, і що вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, вина водія автомобіля "Ford" д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2021 у справі № 591/2702/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

За умовами п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом першої інстанції вірно встановлено, з чиим погоджується і суд апеляційної інстанції, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № АР 000955146 в розмірі 46 051, 97 грн (враховуючи розмір франшизи - 2 600, 00 грн та частково здійсненої оплати в сумі 81 348, 03 грн), у зв`язку з тим, що позивачем було виплачено страхувальнику (шляхом сплати коштів безпосередньо організації, яка здійснювала відновлювальний ремонт) суму страхового відшкодування в розмірі 136 559, 46 грн, згідно платіжних доручень № 21889198 від 26.04.2021 на суму 104 574, 74 грн та № 27362544 від 21.05.2021 на суму 31 984, 72 грн.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 30.04.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № /р про відшкодування збитків в сумі 104 574, 74 грн.

В свою чергу, суму страхового відшкодування в розмірі 104 574,74 грн позивачем було виплачено страхувальнику згідно платіжного доручення № 21889198 від 26.04.2021.

Що стосується іншої частини суми страхового відшкодування в розмірі 31 984, 72 грн., що була відшкодована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" відповідно до умов договору страхування згідно платіжного доручення № 27362544 від 21.05.2021, то суд першої інстанції дійшов правильних висновків, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що саме заява на виплату страхового відшкодування із відповідним переліком документів згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є підставою для її виплати страховиком.

Відповідно до п. 37.1.4. ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є в тому числі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 вказано, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, позивачем не доведено факту звернення до відповідача в межах річного строку із заявою про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 31 984, 72 грн., що була відшкодована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" відповідно до умов договору страхування згідно платіжного доручення № 27362544 від 21.05.2021, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, оскільки, відсутні підстави для стягнення з відповідача заявлених позивачем коштів. Доводи позивача в цйі частині не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Також, суд першої інстанції дійшов вірним висновків, що враховуючи дату ДТП - 16.04.2021 позивач звернувся до суду з даним позовом 22.09.2022 (відтиск штемпеля пошти про відправлення позову суду першої інстанції), тобто, також поза межами встановлено законом річного строку, який є присічним і поновленню не підлягає.

Разом з тим у Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору, не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не здійснено оплату на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 20 626, 71 грн., у зв`язку з чим вимоги позивача у цій частині є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у цій частині, з відмовою решті заявлених вимог. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, а доводи відповідача в цй частині є необгурнтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи відповідача про те, що суд першої інстанції неправильно застосував п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - є необґрунтованими та спростовуються змістом оскаржуваного рішення.

Також, доводи відповідача про те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не звернув увагу на істотні порушення законодавства в сфері оцінки майна, допущені оцінювачем Цурпаленко Є.В. та безпідставно прийняв виконаний зазначеним оцінювачем звіт до уваги - судом апеляційної інстанції також відхиляються як необгрунтовані та безпідставні, оскільки матеріали справи не містять належних доказів оспорювання вказаного звіту, або його скасування в установленому порядку. Крім того, жодних клопотань щодо призначення відповідної експертизи з метою спростування висновків вказаного звіту - відповідачем в установленому порядку не заявлялось.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній справі щодо спірних правовідносин учасників справи, з урахуванням меж апеляційного оскарження, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задоволено частково, а саме: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" страхове відшкодування в сумі 20 626 грн 71 коп, з відмовою у решті позовних вимог, з висновками якого погоджується і суд апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржників викладені в апеляційних скаргах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду м. Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22 за наведених скаржниками доводів апеляційних скаргах.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на кожного з скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду м. Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9734/22-залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційних скарг залишити за скаржниками.

4. Матеріали справи № 910/9734/22 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко