УХВАЛА

01 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/8384/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Губенко Н.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023

(головуючий - Буравльов С.І., судді Андрієнко В.В., Шапран В.В.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023

(суддя - Котков О.В.)

у справі №910/8384/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна"

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна" (далі - ТОВ "ТК "Євротранс Україна") про стягнення плати за користування вагонами в розмірі 181 988,16 грн та збору за зберігання вантажу у сумі 6 121,20 грн у зв`язку із несвоєчасним забиранням відповідачем вагонів на свою під`їзну колію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 у справі №910/8384/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023, позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "ТК "Євротранс Україна" на користь АТ "Українська залізниця" грошові кошти: плати за користування вагонами - 181 988,16 грн, збору за зберігання вантажу - 6 121,20 грн, судовий збір - 2 821,64 грн.

22.07.2023 ТОВ "ТК "Євротранс Україна" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 у справі №910/8384/22.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "ТК "Євротранс Україна", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2 481,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №910/8384/22 є стягнення 188 109,36 грн. Оскільки предметом спору в цій справі є стягнення суми меншої, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2022 рік - 248 100,00 грн), то у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, що передбачена пп.пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження обґрунтовує тим, що: розгляд даної скарги, на думку скаржника, є вкрай необхідним для встановлення єдиного підходу для правильності нарахування спірних платежів, виправлення судових помилок та недоліків судочинства, адже з такими нарахуваннями плат та зборів скаржник та інші транспортно-експедиторські організації стикаються щоденно; вказаними справами завантажені господарські суди по всій України, а з урахуванням різного підходу до вирішення справ цієї категорії формування єдиної правозастосовної практики є вкрай необхідним; оскільки предметом даної справи є правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, розгляд даної касаційної скарги має суспільний інтерес не тільки для скаржника, як для експедитора і оператора, а й для інших експедиторів та учасників процесу перевезення вантажів залізничним транспортом, учасникам яких є, також, вантажовласники та вантажоотримувачі; правомірне нарахування плати на користування вагонами та збору за зберігання вантажу є об`єктом суспільного інтересу великого кола суб`єктів підприємницької діяльності, що вносить значний вклад у розвиток економіки країни та підтримує життєдіяльність нашої країни особливо в такий важкий військовий час, саме тому дуже важливо зараз здійснювати дії, які направлені на забезпечення стабільності, безпеки та розвитку залізничних перевезень; суспільний інтерес в цій справі вбачається у дотримані справедливого балансу між інтересами АТ "Українська залізниця" та інтересами інших учасників перевезення, в тому числі експедиторів, яким є скаржник; рішення по справі може вплинути на права та обов`язки цілої ланки юридичних осіб, які в тому числі працюють на обороноздатність держави її суверенітет та територіальну цілісність.

Проте Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки зазначені доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи.

Окрім того, посилання скаржника на те, що справа №910/8384/22 становить значний суспільний інтерес визнаються необґрунтованими, оскільки вищевказані доводи зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про значний суспільний інтерес.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судових рішень не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №910/8384/22 є стягнення суми, що є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу ТОВ "ТК "Євротранс Україна" подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ТК "Євротранс Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 у справі №910/8384/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 у справі №910/8384/22.

2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець

Н.М. Губенко