ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"02" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3343/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

дослідивши матеріали заяви ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 від 01.08.2023 за вх..№3848/23 про забезпечення позову по справі №916/3343/23 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ,) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про позбавлення виключних майнових прав на комерційне найменування, визнання права попереднього користувача на позначення,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 за вх..№3848/23 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про позбавлення виключних майнових прав на комерційне найменування, визнання права попереднього користувача на позначення.

Одночасно із позовом позивачі подали заяву про забезпечення позову, в якій просять суд: заборонити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії спрямовані на заборону використання будь-ким комерційного найменування (зареєстрованого товарного знаку, позначення) «VIZELL» до розгляду спору по суті.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заявниками визначено вимогу щодо забезпечення позову як «заборону ФОП ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії спрямовані на заборону використання будь-ким комерційного найменування (зареєстрованого товарного знаку, позначення) VIZELL до розгляду спору по суті», в той час як п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що такі дії мають визначатись заявником у вигляді їх конкретного означення, тобто за змістом викладатись у повному фактичному перерахуванні. Наразі, зазначена в заяві від 01.08.2023 вх.№3848/23 про забезпечення позову прохальна частина не містить належний захід забезпечення позову згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосовувати з обґрунтуванням його необхідності. Між тим, в обґрунтування необхідності забезпечення позову заявниками вказано суперечливі посилання на «невикористанням Мерт Хікмет у своїй підприємницької діяльності комерційного найменування «VIZELL», власником якого ОСОБА_4 вважає себе, оскільки не набула прав на нього, а Мерт Хікмет є першою особою, яка використала його для підприємницької діяльності, внаслідок чого Мерт Хікмет може його використовувати».

Звідси, заява від 01.08.2023 року за вх.№3848/23, загалом не відповідає п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України та п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України.

Згідно п.6 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

В порушення вимог п.6 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову від 01.08.2023 вх.№3848/23 не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

За положеннями ч.7 ст.140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так заявниками в своїй заяві про забезпечення позову вказано в прохальній частині «заборонити ФОП ОСОБА_3 вчинити будь-які дії спрямовані на заборону використання будь-ким комерційного найменування (зареєстрованого товарного знаку, позначення) VIZELL до розгляду спору по суті», натомість п. 2 ч.1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії. Також, заявники в обґрунтування заяви зазначають наступне «Крім того, права інтелектуальної власності ОСОБА_3 на комерційне найменування, «VIZELL» не є дійсними у відповідності до чинного законодавства. Таким чином, у своїй підприємницької діяльності ОСОБА_1 не використовує і комерційне найменування «VIZELL», власником якого ОСОБА_4 вважає себе, оскільки не набула прав на нього, а Мерт Хікмет є першою особою, яка використало його для підприємницької діяльності, внаслідок чого Мерт Хікмет може його використовувати», проте дане формулювання є суперечливим за своїм змістом, а тому не обґрунтовує необхідність застосування заходу забезпечення позову відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України. Разом з цим, заяву про забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 подано без додержання вимог п. 6 ч. 1 ст.139 ГПК України, а саме без вказання пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. За таких обставин, встановлені судом порушення є підставою в порядку ч. 7. ст. 140 ГПК України для повернення заявникам заяви від 01.08.2023 за вх.№3848/23.

Керуючись ст.ст. 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову від 01.08.2023 за вх.№3848/23.

2. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 02.08.2023 та згідно ч.2 ст.254, п.6 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сил.

Суддя І.А. Малярчук