РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2023Справа № 910/7876/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Скубашевської Тетяни Станіславівни ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний ліцей КІДЗ СТУДІО м. Києва» (02140, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, 5, офіс 71)

про стягнення 252 000,00 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Скубашевська Тетяна Станіславівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний ліцей КІДЗ СТУДІО м.Києва» про стягнення 242 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем орендної плати за червень 2022 у сумі 63 000,00 грн, липень 2022 у сумі 63 000,00 грн, серпень 2022 у сумі 63 000,00 грн та грудень 2022 у сумі 63 000,00 грн у загальному розмірі 252 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Скубашевської Тетяни Станіславівни було залишено без руху, встановлено позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення відповідних недоліків.

29.05.2023 через загальний відділ діловодства суду (направлений засобами поштового зв`язку 25.05.2023) від Фізичної особи-підприємця Скубашевської Тетяни Станіславівни надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви із додатковими документами до неї.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/7876/22 та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

20.06.2023 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про виправлення арифметичної помилки в позовній заяві та збільшення позовних вимог.

Судом встановлено, що під час розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем, останнім було допущено арифметичну помилку, а саме, замість розміру загальної суми боргу 252 000,00 грн, помилково зазначено 242 000,00 грн.

В той же час, виправлення вищевказаної арифметичної помилки має наслідком збільшення позовних вимог позивача.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши заяву позивача про збільшення позовних вимог від 20.06.2023, дійшов висновку, що остання подана із дотриманням вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, та приймаються судом до розгляду, а відтак має місце нова ціна позову, а саме 252 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 про відкриття провадження у справі, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Як встановлено судом, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.05.2023 не був отриманий відповідачем та 17.07.2023 повернувся на адресу суду відділом поштового зв`язку з поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Крім цього, суд відзначає, що вказана ухвала була направлена відповідачу на електронну адресу, що вказана позивачем у позовній заяві, та доставлена одержувачу 30.05.2023.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення від 04.07.2023 про повернення поштового відправлення у зв`язку із закінченням терміну його зберігання, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 30.05.2023.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.05.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких заяв, клопотань або заперечень від відповідача до суду не надходило.

За приписами ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

21.05.2021 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди нежилих приміщень.

Згідно з п.1.1 Договору Позивач передає, а Відповідач бере у тимчасове платне користування на умовах цього договору нежитлове приміщення г/п № 211, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Є.Чавдар, буд. 3, загальною площею 1555,60 кв.м.

Приміщення належить Позивачу на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 15.09.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. за реєстровим № 911 та витягом про державну реєстрацію прав № 31414401 від 23.09.2011, виданого КП Київське підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до п. 1.4. Договору оренди від 21.05.2021, приміщення передаються Відповідачу в оренду на підставі акту прийому-передачі, що після його підписання є невід`ємною частиною цього договору.

Враховуючи положення цього Договору, строком оренди за цим Договором Сторони визначили частину строку цього Договору, протягом якого Сторонами встановлено існування правовідносин оренди Приміщень. (п.1.6 Договору)

Правовідносини оренди Приміщень, передбачені цим Договором, виникають (а строк оренди Приміщення починає відлік) з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі Приміщень, на підставі якого Позивач передав, а Відповідач прийняв в оренду Приміщення, та закінчуються (а строк оренди Приміщення закінчується) 30.06.2022 року (включно) та/або моментом підписання Сторонами Акту прийому-передачі (повернення Приміщень, на підставі якого Відповідач повернув, а Позивач прийняв Приміщення, а також при настанні підстав (передбачених цим Договором), з якими Сторони пов`язують дострокове припинення правовідносин оренди Приміщень. (п.1.6.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору оренди від 12.05.2021 встановлено, що розмір орендної плати за 1 (один) повний календарний місяць оренди Приміщень становить 63 000 (шістдесят три тисячі) грн 00 коп.

Згідно з п.п. 2.1.3., 2.1.4. п. 2.1. Договору оренди від 21.05.2021 орендна плата сплачується Відповідачем в безготівковому порядку щомісячно в поточному місяці за поточний місяць в строк до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця на підставі Договору. Не виставлення Позивачем та/або не отримання Відповідачем рахунку на орендну плату не звільняє останнього від обов`язку сплати орендної плати в строки, передбачені Договором оренди від 21.05.2021 р.

Відповідно до п.2.5 Договору, Відповідач зобов`язується сплатити на користь Позивача орендну плату за перший місяць оренди та гарантійну суму в розмірі щомісячної орендної плати протягом 3 (трьох) днів з дня підписання Договору.

Гарантійна сума повертається Відповідачу після припинення Договору в разі відсутності зауважень до фізичного стану Приміщень та відсутності заборгованості по орендній платі, комунальним платежам за весь термін оренди, штрафним санкціям, а також у разі не зарахування гарантійної суми у якості орендної плати (як повністю так і частково) за останній місяць оренди. (п. 2.5.1 Договору).

Як вбачається з п.4.1 Договору, приміщення передаються Відповідачу з майном, що в них встановлене та вказане в Акті прийому-передачі, що після його підписання додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Відповідач зобов`язаний повернути (передати) приміщення Позивачу з оренди за Актом прийому-передачі протягом 2 (двох) календарних днів, які передують останньому дню строку оренди, встановленого п.п. 1.6.1 п. 1.6. цього Договору, якщо Сторони не домовилися про подовження строку оренди, або у випадку дострокового припинення правовідносин оренди з підстав, передбачених цим Договором, - протягом 2 (двох) календарних днів, наступних за днем такого дострокового припинення правовідносин оренди. (п.4.3 Договору).

Приміщення повертаються Позивачу в стані, не гіршому, ніж на час передачі їх в оренду з урахуванням їх нормального зносу. Відповідач зобов`язаний здати Приміщення без пошкоджень наявного інтер`єру, вивезти сміття. (п.4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.5. Договору Приміщення вважаються повернутими Позивачу з моменту підписання Акту прийому-передачі. Акт прийому-передачі надається Відповідачем Позивачу. Обов`язки Відповідача щодо сплати орендної плати та компенсації Позивачу витрат на комунальні послуги, що пов`язані з утриманням Приміщень, припиняються з дня повернення Відповідачем Позивачу Приміщень з оренди, що зазначається в Акті прийому-передачі (про повернення Приміщень з оренди).

Згідно до п. 6.1 Договору, Відповідач відшкодовує Позивачу збитки спричинені останньому неналежною експлуатацією приміщень.

В порядку п. 6.7. Договору у разі залишення Відповідачем Приміщень без письмового попередження, а також без складання Акту прийому-передачі Приміщень, Відповідач несе повну матеріальну відповідальність за понесені в зв`язку з цим збитки в повному обсязі. При цьому Відповідач не звільняється від сплати орендних платежів (орендної плати, компенсації витрат на комунальні послуги тощо) до повернення Приміщень за Актом прийому-передачі.

Пунктом 7.11 Договору встановлено, що Сторони з розумінням норм чинного законодавства України за взаємною згодою встановили, що Відповідач може відмовитись від цього Договору, якщо у нього - Відповідача відпала необхідність в оренді Приміщень, про що він письмово повідомляє Позивача за 30 (тридцять) календарних днів. Сторони за взаємною згодою встановили наступні правові наслідки відмови Відповідача від цього Договору: правовідносини оренди, встановлені цим Договором, припиняються достроково на тридцять перший календарний день з дня отримання Позивачем повідомлення про відмову від Договору.

30.06.2022 між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору оренди від 21.05.2021, якою було продовжено строк оренди до 30.06.2023 (включно) та/або до моменту підписання сторонами акту прийому - передачі (повернення) Приміщень.

01.07.2021 на виконання положень укладеного між сторонами договору оренди, Позивачем було передано, а Відповідачем прийнято в оренду Приміщення, що підтверджується підписаним між Позивачем та Відповідачем актом прийому - передачі Приміщення від 01.07.2021.

В порушення укладеного між сторонами Договору оренди, за твердженням Позивача, у Відповідача утворилась заборгованість у розмір 189 000,00 грн на користь Позивача за несплачену у червні, липні та серпні 2022 орендну плату у розмірі 63 000, 00 грн за кожний місяць.

Також, за твердженням Позивача, 04.12.2022, Відповідач залишив орендоване ним згідно Договору оренди приміщення, г/п № 211, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Є.Чавдар, буд. 3, загальною площею 1555,60 кв.м. без підписання відповідного акту, у стані гіршому ніж приміщення передавалось в оренду, чим спричинив позивачу збитки, а також не сплатив орендну плату за грудень 2022 року у сумі 63 000,00 грн.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань, Позивач звернувся із відповідним позовом до суду, у якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по орендній платі у загальному розмірі 252 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Беручи до уваги положення укладеного між сторонами договору, послуги оренди є наданими належним чином. Вказані обставини сторонами не спростовані в межах розгляду справи, а тому суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів є таким що настав.

Таким чином, внаслідок невиконання грошових зобов`язань за Відповідачем обліковується заборгованість по орендній платі за червень 2022 у сумі 63 000,00 грн, липень 2022 у сумі 63 000,00 грн та серпень 2022 у сумі 63 000,00 грн, всього на загальну суму 189 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку зі сплати орендних платежів настав, заявлена сума боргу відповідача, яка складає 189 000,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу у розмірі 189 000,00 грн.

Щодо заборгованості позивача у розмірі 63 000,00 грн по орендній платі за грудень 2022, судом зазначається таке.

З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2022 позивачем у месенджері Viber отримано смс-повідомлення, що відповідач виїхав з приміщення, г/п № 211, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Є.Чавдар, буд. 3, загальною площею 1555,60 кв.м. ще 04.12.2022.

При цьому, як вбачається з наданого позивачем електронного листування між позивачем та відповідачем вбачається, що 01.12.2022 позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату орендної плати за грудень 2022. В подальшому, позивач 19.12.2022 звернувся до відповідача з попередженням про сплату оренди за грудень 2022, а 22.12.2022 звернувся їх попередженням про приведення приміщення в належний стан та сплату оренди за грудень 2022 року.

Так, електронним листом від 22.12.2022 позивачем було повідомлено відповідача, що результатами огляду приміщення по вул. Є.Чавдар, буд. 3 в м.Києві, яке знаходиться у відповідача в оренді, виявлена відсутність частини майна переданого останньому в оренду разом з приміщенням та визволено пошкодження самого приміщення, а саме: відсутність столу з полицею у кількості 2 шт, відсутність лави з полками у кількості 3 шт, відсутність вішалки в кількості 1 шт., пошкоджено стелю (діра в стелі); відірвана дверна ручка, брудні стіни, не здійснено прибирання приміщення.

26.12.2022 позивач повторно звернувся електронним листом до відповідача із попередженням про приведення приміщення в належний стан та сплату орендної плати за грудень 2022.

У відповідь на вказаний лист, відповідач електронним листом від 26.12.2022 повідомив позивача, що 01.12.2022 відповідач направив позивачу повідомлення про переїзд у нове приміщення, яке було зумовлено неможливістю використання орендованого у позивача приміщення у зв`язку із низькою температурою у ньому, спричиненою відключенням електроенергії та електричного опалення приміщення через масовані ракетні обстріли критичної інфраструктури України з боку країни-агресора. Також, відповідачем було повідомлено позивача про те, що він не заперечує проти відшкодування вартості майна, яке було пошкоджено, або помилково вивезено під час переїзду. Проте, оскільки приміщення не використовувалось відповідачем з 02.12.2022, останній не вбачає підстав для нарахування йому орендної плати за грудень 2022.

Також, відповідач вказує, що Акт приймання-передачі приміщення від відповідача позивачу був переданий відповідачем, проте не підписаний позивачем на підставі відсутності чи пошкодження майна.

У відповідь на лист відповідача від 26.12.2022, позивач електронним листом від 29.12.2022 надав відповідачу пояснення, відповідно до яких він зазначив про неотримання ним попередження про переїзд відповідача з орендованого приміщення з огляду на форс-мажорні обставини. Також позивач вказав, що ним не було отримано підписаний відповідачем акт приймання-передачі приміщення, а отже нарахована орендна плата за грудень 2022 є правомірною та такою, що підлягає сплаті відповідачем.

Електронним листом від 21.01.2023 позивач надав відповідачу розрахунок понесених позивачем збитків у розмірі 74 389,00 грн та просив погасити їх у найкоротший термін.

Електронним листом від 23.01.2023, відповідач запропонував позивачу завершити законну процедуру закриття договору оренди нежилих приміщень № 2105-21 від 21.05 2021 згідно порядку ведення бухгалтерського обліку і передати підписаний акт прийому-передачі приміщення та задовольнитись отриманою на користь позивача гарантійною сумою в розмірі 63 000,00 грн що була сплачена відповідачем на виконання п. 2.5 договору оренди нежилих приміщень та покрити з цієї суми витрати на ремонт/відновлення пошкоджень від діяльності навчального закладу протягом оренди та скласти про це відповідний акт. Цим самим листом, було зазначено, що сторони погодили гарантійну суму у розмірі 63 000,00 грн, що була сплачена відповідачем на користь позивача 26.05.2021, вважати оплатою позивачу матеріальних збитків, та не мають в цій частині претензій один до одного.

Відповідно до п.7.11 Договору, сторони з розумінням норм чинного законодавства України за взаємною згодою встановили, що Відповідач може відмовитись від цього Договору, якщо у нього - Відповідача відпала необхідність в оренді Приміщень, про що він письмово повідомляє Позивача за 30 (тридцять) календарних днів. Сторони за взаємною згодою встановили наступні правові наслідки відмови Відповідача від цього Договору: правовідносини оренди, встановлені цим Договором, припиняються достроково на тридцять перший календарний день з дня отримання Позивачем повідомлення про відмову від Договору.

Матеріали справи не містять, а відповідачем в процесі розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до позивача із повідомленням про відмову від договору.

Поряд із цим, відповідно до п. 4.5. Договору Приміщення вважаються повернутими Позивачу з моменту підписання Акту прийому-передачі. Акт прийому-передачі надається Відповідачем Позивачу. Обов`язки Відповідача щодо сплати орендної плати та компенсації Позивачу витрат на комунальні послуги, що пов`язані з утриманням Приміщень, припиняються з дня повернення Відповідачем Позивачу Приміщень з оренди, що зазначається в Акті прийому-передачі (про повернення Приміщень з оренди).

В порядку п. 6.7. Договору у разі залишення Відповідачем Приміщень без письмового попередження, а також без складання Акту прийому-передачі Приміщень, Відповідач несе повну матеріальну відповідальність за понесені в зв`язку з цим збитки в повному обсязі. При цьому Відповідач не звільняється від сплати орендних платежів (орендної плати, компенсації витрат на комунальні послуги тощо) до повернення Приміщень за Актом прийому-передачі.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність права позивача, у зв`язку із порушенням відповідачем процедури повернення орендованого приміщення, передбаченого п.7.11 Договору, в частині повідомлення позивача про відмову від договору за 30 календарних днів у письмовій формі, на нарахування орендної плати за грудень 2022 року у розмірі 63 000,00 грн, та відповідно до стягнення її з відповідача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Скубашевської Тетяни Станіславівни в повному обсязі у сумі 252 000,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний ліцей КІДЗ СТУДІО м. Києва» (02140, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, 5, офіс 71, ідентифікаційний код: 43708189) на користь Фізичної особи-підприємця Скубашевської Тетяни Станіславівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 252 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 780 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.08.2023

Суддя Л.Г. Пукшин