СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
01 серпня 2023 року м. Харків Справа № 917/1203/22
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.
без виклику учасників справи
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду клопотання представника Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" (вх.№8457 від 20.07.2023) про ухвалення додаткового судового рішення у справі №917/1203/22 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр", м.Дніпро (вх. № 650 П)
на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 у справі №917/1203/22 (суддя Кльопов І.Г., повний текст рішення складено 10.03.2023)
за позовом Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект", м. Кременчук, Полтавська область
про стягнення 80 712,00 грн,-
Приватне підприємство "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" про стягнення 80 712,00 грн попередньої оплати за товар згідно рахунку №191 від 26.10.2021.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 у справі №917/1203/22 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з вищевказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 у справі №917/1203/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, стягнути з ТОВ з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" на користь Приватного підприємства Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" 80 712,00 грн суми попередньої оплати за товар; покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2023 для розгляду справи №917/1203/22 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" задоволено. Рішення Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 у справі №917/1203/22 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" на користь Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" 80712,00 грн попередньої оплати, 2481,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову та 3721,50 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Господарському суду Полтавської області доручено видати відповідний наказ.

Справу було розглянуто в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

20.07.2023 через систему Електронний суд від представника Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" адвоката Базюкевича Є.В. надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якому представник, посилаючись на норми ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, ст. 30 Закону україни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" на користь Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн, які понесені у зв`язку із розглядом справи №917/1203/22 у суді апеляційної інстанції.

Представник ПП "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" посилався на результати розгляду справи судом апеляційної інстанції, зазначав, що розмір гонорару за представництво позивача у суді апеляційної інстанції є фіксованим і становить 12 000,00 грн, що відповідає розміру, зазначеному в попередньому розрахунку в апеляційній скарзі, вважав, що такий розмір є виправданим, співмірним із складністю справи та обсягом наданих послуг, перелік послуг вказаних в акті був необхідним для даної справи.

Одночасно до клопотання представником ПП "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" надано договір про надання професійної правової/правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022, додаткова угода від 20.03.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022, акт передання-прийняття послуг від 19.07.2023 за договором про надання професійної правової/правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022, докази направлення клопотання на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2023 прийнято до розгляду клопотання Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №917/1203/22. Запропоновано відповідачу надати суду письмові пояснення або заперечення з приводу вимог позивача, викладених у заяві. Ухвалено розгляд заяви позивача про винесення додаткового рішення у справі здійснювати за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на скорочений термін, встановлений ст. 244 ГПК України для вирішення судом питання про судові витрати, ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2023 направлено ПП "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" та доставлено 24.07.2023 до його «Електронного кабінету». Крім того, вказану ухвалу направлено судом 25.07.2023 на електронну адресу ТОВ з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект", яка зазначена відповідачем в поданій до суду апеляційної інстанції заяві від 04.05.2023 та відзиву на апеляційну скаргу, а саме . Колегія суддів зазначає, що при надсиланні листів на електронну пошту у відправника, є можливість запросити сповіщення про доставку (що фактично є отриманням листа) та про прочитання такого листа, складання довідки про факт надсилання, тощо. Згідно довідки, що міститься в матеріалах справи, суд сповіщено, що текст ухвали від 21.07.2023 у справі 917/1203/22 доставлено відповідачу на вказану електронну адресу 26.07.2023.

Колегія суддів враховує, що якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №920/367/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом вчинено належні заходи щодо своєчасного повідомлення сторін про винесення судом ухвали від 21.06.2023, якою прийнято до розгляду клопотання позивача про прийняття додаткового рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. ч. 2, 13 ст. 32 ГПК України справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим саме суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В контексті встановлених п. 1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантій, з огляду на приписи п. 10 ч. 3 ст. 2 та ч. 2 ст. 114 ГПК України, якими встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства, приймаючи до уваги положення ст. 244 ГПК України, враховуючи перебування у відпустці станом на 31.07.2023 судді Здоровко Л.М., яка входить о складу колегії суддів, Східний апеляційний господарський суд здійснює розгляд клопотання в межах розумного строку.

Розглянувши клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу та додані до нього документи апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження в порядку ч. 10 ст. 270 ГПК України та без виклику учасників справи. В апеляційній скарзі позивач повідомив, що попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 12 000,00 грн; докази таких витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови.

17.07.2023 судом апеляційної інстанції прийнято постанову у даній справі №917/1203/22.

20.07.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про прийняття додаткового рішення, а також докази, якими позивач підтверджував надання йому правової допомоги. Таким чином, позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та на виконання ч. 8 ст.129 ГПК України надав відповідні докази.

Дане клопотання позивача з додатками було направлено відповідачу, про що свідчать додані до клопотання докази, а саме, опис вкладення до накладної №1027890.

Повноваження адвоката Базюкевича Є.В. на представництво інтересів позивача в Східному апеляційному господарському суді підтверджуються наявним в матеріалах ордером Серії АЕ №1165554 від 14.12.2022, який видано з посиланням на договір про надання правової допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022.

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції позивачем надано:

- договір про надання професійної правової/правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022;

- додаткову угоду від 20.03.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022;

- акт передання-прийняття послуг від 19.07.2023 за договором про надання професійної правової/правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022.

За умовами договору про надання професійної правової/правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022 адвокат Базюкевич Євген Вікторович (надалі - Адвокат), що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 4354, виданого 05.07.2019 на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області № 117 від 02.07.2019, з однієї сторони, та Приватне підприємство "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" (надалі Довіритель), в особі директора Смаги С.С., який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали цей Договір про наступне.

Адвокат на замовлення Довірителя зобов`язується надавати Довірителю необхідну правову/правничу допомогу в питаннях, що стосуються прав, обов`язків, інтересів Довірителя, спорів за участю Довірителя щодо будь-якого майна, грошових коштів, майнових та інших прав та інтересів. Адвокат використовує передбачені Конституцією та законами України, іншими нормативно - правовими актами засоби, способи і методи захисту та відновлення порушених, оспорюваних або невизнаних прав та законних інтересів Довірителя, а Довіритель зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання правової допомоги, компенсувати Адвокату чи сплачувати самостійно витрати, пов`язані з виконанням цього Договору (п. 1.1. договору).

За умовами п. 4.1. договору виплата гонорару Адвокату здійснюється Довірителем у розмірі, встановленому в додаткових угодах до цього договору.

У п. 6.1. сторони дійшли згоди, що Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє безстроково.

20.03.2023 сторонами укладено додаткову угоду від 20.03.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022. Зокрема, сторонами визначено, що ця додаткова угода стосується судового спору Довірителя із Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "СПЕЦБУДКОМПЛЕКТ" (код 25163080) в частині апеляційного оскарження і апеляційного провадження у справі №917/1203/22.

На підставі пункту 4.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг, які надаються за Договором в частині апеляційного оскарження і наступного судового провадження в Східному апеляційному господарському суді з перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 02 березня 2023 року у справі №917/1203/22, є фіксованою і становить 12000,00 грн, крім участі в судових засіданнях (п. 2 додаткової угоди).

Адвокат зобов`язався за цією угодою в межах вказаної в п.2 вартості надати Довірителю послуги з аналізу судового рішення у справі, консультації щодо підстав його оскарження, напрацювання правової позиції з врахуванням висновків Верховного Суду, складання і подання апеляційної скарги, відстеження руху справи, аналіз документів, що подаються іншими учасниками справи, подання необхідних заяв, клопотань та інших документів, які потрібні для захисту прав Довірителя.

Окремо сторони погодили вартість послуг із участі Адвоката в судових засіданнях по справі в Східному апеляційному господарському суді в розмірі 2000,00 грн за кожну годину участі в судовому засіданні, пропорційно мінімально тарифікованому часу 0,25 години.

Строк оплати наданих послуг протягом тридцяти днів з моменту отримання компенсації судових витрат після їх стягнення судом.

Угода набуває чинності з 20.03.2023 і діє протягом строку дії Договору або до її зміни чи припинення.

19.07.2023 сторонами підписано акт передання-прийняття послуг від 19.07.2023 за договором про надання професійної правової/правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022, яким сторони підтвердили, що відповідно до Додаткової угоди від 20.03.2023 до Договору Адвокат виконав і передав, а Довіритель прийняв наведені нижче послуги у справі №917/1203/22, що перебувала в апеляційному провадженні Східного апеляційного господарського суду за позовом Довірителя до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" (код 25163080) про стягнення коштів.

Загальна вартість наданих послуг відповідно до додаткової угоди від 20.03.2023 становить 12000,00 грн. Довіритель підтвердив, що послуги надані Адвокатом в узгодженому розмірі, в належному обсязі, належної якості та у визначені сторонами строки.

Акт підписано сторонами без зауважень та заперечень.

Відповідно до акту передання-прийняття послуг від 19.07.2023 за договором про надання професійної правової/правничої допомоги №72/ГП-2022 від 14.12.2022, адвокатом надано наступну правову допомогу Довірителю:

-аналіз рішення Господарського суду Полтавської області у справі, консультації щодо підстав його оскарження;

-напрацювання правової позиції з врахуванням висновків Верховного Суду;

-складання, відправлення відповідачу і подання до суду апеляційної скарги на рішення ГС Полтавської області

-відстеження руху справи в Східному апеляційному господарському суді, аналіз листа суду першої інстанції від 13.04.2023 про неможливість направлення справи в апеляційний суд;

-подання суду доказу сплати судового збору;

-аналіз ухвали Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 про відкриття провадження у справі;

-аналіз відзиву відповідача на апеляційну скаргу, консультації щодо обґрунтованості відзиву;

-подання до суду заяви про відсутність додаткових клопотань, ознайомлення з відзивом, можливість розгляду апеляційної скарги по суті;

-аналіз постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2023.

Розглянувши надані докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на таке.

Так, позивачем належними доказами підтверджено отримання послуг правового характеру під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції та їх надання адвокатом Базюкевичем Є.В. Перелік послуг, наданих адвокатом визначено та підтверджено сторонами в акті приймання-передачі від 19.07.2023. Також, згідно умов договору про надання правової допомоги, додаткової угоди від 20.03.2023 підтверджується, що сторонами узгоджено фіксований розмір правової допомоги у розмірі 12000,00 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 169 ГПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Станом на час розгляду судом клопотання про стягнення витрат на правову допомогу письмових пояснень або заперечень з приводу вимог позивача, викладених у клопотанні, від відповідача не надходило.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Колегія суддів враховує, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних представником позивача робіт, суд апеляційної інстанції приходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Так, суд враховує, що за результатами апеляційного перегляду справи №917/1203/22, апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги Приватного підприємства «Будівельно-монтажна фірма «Бар`єр» та вважав про наявність підстав для її задоволення.

В той же час, колегія суддів приймає до уваги, що правова позиція позивача у справі була сталою та не змінювалась під час апеляційного перегляду справи, представник позивача здійснював представництво інтересів підприємства у суді першої інстанції, відповідно, був обізнаний з усіма документами та обставинами, що випливають із спірних правовідносин сторін. Документи та обставини, якими протилежна сторона у справі обґрунтувала свої доводи у відзиві на апеляційну скаргу та інші обставини справи були відомі адвокату. Також судова колегія вважає, що обсяг документів, якими обґрунтовані доводи апеляційної скарги не є значним, а предмет спору не викликав складнощів для кваліфікованого адвоката. Складання апеляційної скарги не потребувало додаткового вивчення великої кількості нормативно-правових актів та їх застосування під час підготовки скарги, а також вивчення додаткових джерел права та законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Крім того, колегія суддів враховує, що розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження та без виклику сторін, що не потребувало додаткового витрачання адвокатом часу для представництва інтересів позивача.

З урахуванням вищенаведених положень норм права та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність витрат на правову допомогу до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру витрат Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції, в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №917/1203/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" (39617, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, 66-А, ) на користь Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 8 кв. 64, ) 6000,00 (шість тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. В решті вимог клопотання Приватного підприємства "Будівельно-монтажна фірма "Бар`єр" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спецбудкомплект" витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 01.08.2023

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко