ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"31" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3258/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Крутьковій В.О.,

розглянувши матеріали за вх. № 4-48/23 від 25.07.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» про забезпечення позову, поданою до звернення з позовною заявою;

особи, які можуть отримати статус учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (65025, Одеська обл., Комінтернівський район, 21-й км Старокиївського шосе, буд. 30А; ),

відповідач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (65026, Одеська область, м. Одеса, Польський узвіз, 11; ),

треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна (65044, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пироговська, 7/9), приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд. 19, офіс 310);

за участю представників:

від Заявника не з`явився,

від Банку Гусельщикова М.А.,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», до подачі позову звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд:

1) зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 27.06.2022 № 1752, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису;

2) зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 15.07.2022 № 2026, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису.

В обґрунтування заяви вказує, що має намір звернутися до суду з позовом про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Наталії Артемівни від 27.06.2022 № 1752 та від 15.07.2022 № 2026 (далі виконавчі написи). Вважає, що виконавчі написи вчинені з порушенням норм чинного законодавства. Свої доводи мотивує, зокрема: вчиненням виконавчих написів в порушення умов договорів застави та ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; стягненням за виконавчими написами заборгованості, яка не була забезпечена договорами застави; безпідставною сумою заборгованості, яка стягнута за виконавчими написами; вчиненням виконавчих написів в порушення положень закону «Про санкції»; зверненням стягнення на майно, що перебуває під арештом в рамках кримінального провадження.

Зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» та Публічним акціонерним товариством «МТБ Банк» було укладено два Договори застави транспортних засобів (майнової поруки) від 30.07.2020 та від 28.08.2020. Вказаними договорами застави (майнової поруки) забезпечувалося зобов`язання Боржника ТОВ «Миколаївбудцентр» за кредитним договором № 29275/OF від 13.06.2019. З умов обох договорів застави, які є аналогічними, вбачається, що заставою забезпечується виконання зобов`язань ТОВ «Миколаївбудцентр» (Боржник), за кредитним договором № 29275/OF від 13.06.2019 р., по поверненню наданого Боржнику кредиту у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом заборгованості 90 000 000,00 грн., терміном погашення до 31.12.2022 р., та по сплаті відсотків. Надалі між Боржником (ТОВ «Миколаївбудцентр») та Банком було укладено 15 додаткових угод до Кредитного договору. Згідно вказаних угод, Боржнику надавалися «окремі транші», визначені додатковими пунктами договору з різними строками погашення. Заставодавець не був повідомлений про вказані «окремі транші» та не поручався за виконання вказаних зобов`язань. Вказане підтверджується умовами договорів застави.

Вказує, що 27.06.2022 Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. вчинено виконавчий напис № 1752. Також, 15.07.2022 Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. вчинено виконавчий напис № 2026. Написи вчинені до настання строку погашення заборгованості за поновлювальною кредитною лінією (до 31.12.2022).

При цьому, заявник звернув увагу, що договори застави від 30.07.2020 р. та від 28.08.2020 р., містять пункт 4.6., що регулює позасудовий порядок звернення стягнення. Так, сторони у договорі визначили, що у випадку невиконання зобов`язань Боржника після отримання вимоги Банку, Заставодавець зобов`язаний передати предмет застави Заставодержателю і якщо Заставодавець не виконує обов`язок щодо передачі предмета застави у володіння Заставодержателя, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Вказане положення договору кореспондується зі ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Обов`язковість застосування даної норми при зверненні стягнення на рухоме майно було визначено Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 21 грудня 2022 року, справа № 914/2350/18. Велика Палата ВС зазначає: « 61. …З метою звернення стягнення на предмет застави обтяжувач (заставодержатель, стягувач) повинен неухильно дотримуватись порядку дій, передбаченого спеціальним для цього виду правовідносин Законом № 1255-IV. Процедура звернення стягнення на заставлене рухоме майно передбачає активні дії заставодателя, який повинен передати предмет обтяження, якщо той перебуває у його володінні. 62. У разі відсутності активних дій заставодателя (передачі предмета обтяження обтяжувачу) звернення стягнення на предмет обтяження відбувається на підставі рішення суду.».

Вказане, на переконання заявника, свідчить про відсутність підстав для звернення стягнення у позасудовому порядку.

Крім того, як вказав заявник, Банк звернувся до суду з позовом до Боржника (ТОВ «Миколаївбудцентр») про стягнення заборгованості за кредитним договором № 29275/OF від 13.06.2019 (справа № 915/532/23). Основна сума боргу, згідно позовних вимог та розрахунку Банку становить 26 772 065,18 грн, водночас у виконавчих написах основна сума боргу за тим самим кредитним договором становить 32 847 607, 93 грн. За період з моменту вчинення виконавчого напису до дати звернення до суду погашення заборгованості не відбувалося. Водночас, у додатках до позовної заяви містяться платіжні інструкції про надання кредитних коштів на суму, що перевищує 477 мільйонів гривень, у той час, коли сума забезпечених вимог обмежена кредитною лінією у сумі 90 млн. грн.

Заявник зауважив, що без відома його як заставодавця, Банк з Боржником (ТОВ «Миколаївбудцентр») укладали додаткові угоди, за якими кредитний договір доповнювався новими підпунктами (1.1.4.- 1.1.9), згідно зазначених положень видавалися «окремі транші» зі спеціальним строком погашення. ТОВ «СПМК-17» поручився за виконання зобов`язань Боржника за кредитною лінією зі строком погашення до 31.12.2022 р., з урахуванням умов п.п.п 1.1.1., 1.1.2., 1.1.3. Кредитного договору, а Банк звернув стягнення на заставу в рахунок заборгованості, яка виникла через надання додаткових траншів, згідно п.п 1.1.4.-1.1.9. кредитного договору, які фактично не було забезпечено майновою порукою.

Також, заявник відзначив, що Банком та нотаріусом під час вчинення напису не враховано норми закону «Про санкції». Пояснив, що до Боржника і Заставодавця (майнового поручителя) було застосовано санкції, у тому числі такі як блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном та зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Звернення стягнення на майно є по суті порушенням встановлених обмежень. Крім того, контроль за дотриманням обмежень стосовно активів здійснює Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА). Отже звернення стягнення на майно підсанкційних компаній може здійснюватися лише за участі АРМА, що можливо здійснити лише у судовому порядку.

Аналіз дій Банку у сукупності з доказами, наданими у судовій справі № 915/532/23, на думку заявника, свідчить про необґрунтованість, завищення суми заборгованості, під час вчинення виконавчих написів, недобросовісну поведінку ПАТ «МТБ Банк» та порушення законодавства «Про санкції».

За оскаржуваними виконавчими написами відкрито виконавчі провадження, описано та вилучено майно заявника. Здійснена оцінка вилученого майна, винесено постанову виконавця про звернення стягнення на майно та майно передано на реалізацію ДП «Сетам». Торги призначено на 21.08.2023 р.

Так, заявник вважає, що якщо виконавче провадження не буде зупинено, то відбудеться реалізація майна за протиправними виконавчими написами, Банк за рахунок реалізованого майна двічі стягне борг з майнового поручителя (оскільки за кожним з двох написів стягується один і той самий борг за кредитним договором № 29275/OF від 13.06.2019) у загальній сумі 68 839 927,00 грн, у тому числі задвоєну основну суму боргу: 65 695 218,8 грн, у той час як сам Банк у судовому провадженні стягує з боржника за вказаним кредитним договором основну суму боргу 26 772 065,18 грн.

27.07.2023 до суду надійшли заперечення представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» проти заяви про забезпечення позову. Мотивуючи заперечення, представник Банку зазначає про невідповідність, на його думку, заяви вимогам ст. 139 ГПК України, порушення порядку сплати судового збору з урахуванням положень законів України «Про санкції» та «Про Раду національної безпеки і оборони України», правомірність вчинення нотаріусом виконавчих написів на договорі застави у зв`язку з порушенням позичальником кредитних договорів, помилковість доводів заявника щодо передання АРМА усього майна ТОВ «СПМК-17», порушення заявником правил об`єднання майбутніх позовних вимог, відсутність належного обґрунтування обраного заявником заходу забезпечення позову.

Ухвалою від 27.07.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» про забезпечення позову призначено у судовому засіданні на 31.07.2023.

У судове засідання 31.07.2023 представник заявника не з`явився. Представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, а у разі прийняття судом рішення про її задоволення застосувати зустрічне забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у вартісному вираженні предмета застави.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, заслухавши у судовому засіданні представника Банку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями п. п. 5, 10 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Оскільки у даному випадку позивач має намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Відповідно до статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, та має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У даному випадку заявник на підставі пункту 5 частини першої статті 137 ГПК України просить зупинити стягнення, яке вже відбувається, на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Вказує, що за оскаржуваними виконавчими написами відкрито виконавчі провадження, описано та вилучено майно Позивача. Здійснена оцінка вилученого майна, винесено постанову виконавця про звернення стягнення на майно та майно передано на реалізацію ДП «Сетам». Торги призначено на 21.08.2023.

При цьому заявник має намір звернутися до суду з позовом про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, оскільки вважає, що такі написи вчинено з порушенням норм законодавства. Тобто позовна заява буде містити немайнові вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтовував її можливістю звернення стягнення на майно, що є предметом договорів застави, та на яке звернуто стягнення на підставі виконавчих написів.

У підтвердження викладених заявником обставин, останнім надано суду копії кредитного договору № 29275/OF від 13.06.2019 з додатковими угодами, договорів застави від 13.07.2020 та від 28.08.2020, виконавчих написів від 27.06.2022 та від 15.07.2022, за якими звернуто стягнення на майно, яке передане за договорами застави у забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Миколаївбудцентр" за кредитним договором №29275/OFвід 13.06.2019.

На підтвердження перебування виконавчих написів на примусовому виконанні заявником надано суду постанови приватного виконавця про відкриття виконавчих проваджень, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, про опис та арешт майна, про призначення оцінки, про звернення стягнення та інші.

На підтвердження передання майна на реалізацію ДП «Сетам» та призначення торгів на 21.08.2023 заявником надано скріншоти сторінки сайту setam.net.ua.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи, що спірні виконавчі написи перебувають на примусовому виконанні, в межах якого, за наслідком вчинення виконавцем визначених Законом України "Про виконавче провадження" дій, буде звернуто стягнення на спірне майно за виконавчими написами, при цьому заявник май намір оскаржити такі написи шляхом звернення до суду з вимогами про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, через те, що вважає, що такі виконавчі написи здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих написів, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду майбутнього позову виконавцем буде примусово реалізовано майно на прилюдних торгах, то заявник (в майбутньому позивач) не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ "СПМК-17".

А отже, на переконання суду, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих написів, вчинених приватним нотаріусом, якими звернено стягнення на майно, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

При цьому, застосовуючи до спірних правовідносин означені судом норми права, суд, відповідно до ст. 236 ГПК України, також враховує висновки Верховного Суду у аналогічних спорах, викладені, зокрема, у постанові від 13.08.2021 по справі № 902/1264/20, від 13.05.2021 № 916/2761/20.

Суд враховує, що захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним позовній вимозі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Щодо клопотання представника Банку про застосування зустрічного забезпечення суд зазначає, що наразі відсутня можливість задоволення такого клопотання, так як 21.04.2021 указом Президента України № 169/2021 введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (надалі - рішення РНБО від 15.04.2021).

Згідно рішення РНБО від 15.04.2021 р. до ТОВ «СПМК-17» строком на три роки застосовано, зокрема, такі види обмежень: блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.

У зв`язку з вказаними обставинами, клопотання представника Банку про застосування зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у вартісному вираженні предмета застави не може бути задоволено.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Між тим, суд не вбачає можливості понесення Банком збитків від застосування такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчих написів.

Щодо доводів Банку про порушення заявником правил об`єднання майбутніх позовних вимог слід зазначити, що на даному етапі суд не розглядає та не має розглядати питання об`єднання позовних вимог, так як заяву про забезпечення позову подано до подання позовної заяви. Водночас варто зауважити, що правовідносини Банку та Боржника (ТОВ «Миколаївбудцентр») у даному випадку випливають з одного Кредитного договору № 29275/OF від 13.06.2019, задля забезпечення зобов`язань з якого між Заявником та Банком було укладено два договори застави транспортних засобів (майнової поруки) від 30.07.2020 та від 28.08.2020. Таким чином питання об`єднання позовних вимог має досліджуватися судом після звернення ТОВ «СПМК-17» з позовною заявою про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Суд звертає увагу заявника, що за приписами ч. 3 ст. 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Разом з цим, суд звертає увагу, що за наявності доказів, які б спростовували доводи заявника щодо необхідності забезпечення позову, Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» не позбавлено права звернутися до Господарського суду Одеської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 4-48/23 від 25.07.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» про забезпечення позову у справі № 916/3258/23 задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 27.06.2022 № 1752, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису.

3. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 15.07.2022 № 2026, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (65025, Одеська обл., Комінтернівський район, 21-й км Старокиївського шосе, буд. 30А; ).

Боржник: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (65026, Одеська область, м. Одеса, Польський узвіз, 11; ).

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання у строк, встановлений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 31 липня 2023 р. Повний текст ухвали складено та підписано 31 липня 2023 р.

Ухвала набирає законної сили 31 липня 2023 р. та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Волков Роман Володимирович