ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/489/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.,

секретар судового засідання Шлімкевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Коростишівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

вул. Різдвяна, 80-А, м. Коростишів, Житомирська оюл., 12504

ел. пошта:

до відповідача: Приватного підприємства "Ліго 1"

вул. Вагилевича, 26, с. Слобода Рівнянська, Івано-Франківська обл., 77632

ел. пошта:

про стягнення 341 561 грн 18 коп. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Кока Валентина Аркадіївна;

від відповідача: представник не з`явився

ВСТАНОВИВ: Дочірнє підприємство "Коростишівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного підприємства "Ліго 1" про стягнення 341 561 грн 18 коп. заборгованості, з яких: 327 342 грн 00 коп. - основна заборгованість, 10 587 грн 03 коп. - інфляційні втрати, 3632 грн 15 коп. - 3% річних.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.05.2023, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судовий розгляд справи по суті на 26.06.2023, встановив сторонам строк на надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Копії ухвали від 29.05.2023, направлені сторонам за юридичними адресами, вказаними в позовній заяві, що відповідають даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вручено позивачу - 07.06.2023, а відповідачу - 02.06.2023, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні 26.06.2023 суд протокольно відклав розгляд справи по суті на 27.07.2023, про що сторін повідомлено ухвалою-повідомленням.

17.07.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від представника позивача, електронною поштою, підписана КЕП, надійшла заява (вх.№10374/23) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідно до ухвали від 19.07.2023, суд постановив провести судове засідання, призначене на 27.07.2023 з використанням системи відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 27.07.2023 суд оголосив перерву до 31.07.2023.

Після судового засідання 27.07.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від представника позивача, електронною поштою, підписане КЕП, надійшло клопотання (вх.№11007/23) про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду брала участь представник позивача.

Відповідач не скористався правом на участь представника в судовому засіданні, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

За приписами ч. 1ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Клопотань про відкладення розгляду справи чи інших клопотань від сторін до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача: позов мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач не здійснив оплати за отриманий товар, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 327 342 грн 00 коп. За несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачу нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Позиція відповідача: правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представника позивача, надавши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.11.2022 між Дочірнім підприємством "Коростишівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (продавець, позивач) та Приватним підприємством "Ліго 1" (покупець, відповідач) укладено договір №80 купівлі-продажу пилопродукції (а.с. 6-7).

В порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язаний передати у власність покупцю, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти й оплатити пилопродукцію, а саме: дошка дубова необрізна (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування, кількість, одиниці виміру та ціна визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору, ціна на пилопродукцію встановлюється за домовленістю сторін. Домовленість сторін щодо ціни на пилопродукцію фіксується в специфікації, яка є невід`ємним додатком цього договору.

Пунктами 3.3, 3.4 договору передбачено, що оплата пилопродукції здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця та/або в готівковому порядку, шляхом здачі готівки в касу. Оплата пилопродукції проводиться на умовах 100% попередньої оплати.

Підпис уповноваженої особи покупця в товарно-транспортній накладній на отримання пилопродукції є одночасно підтвердженням покупця факту прийому від продавця пилодродукції по їх кількості та якості (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору, право власності на пилопродукцію, ризик кого випадкового ушкодження або знищення переходить від продавця до покупця у момент підписання представником покупця товарно-транспортної накладної.

Згідно з п. 4.5 договору, продавець зобов`язаний надати покупцю наступні супроводжуючі документи: товарно-транспортна накладна; специфікація ЛГ-25, накладна.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством в Україні.

Відповідно до п. 5.4 договору, сплата неустойки (штрафу, пені), відсотків не звільняє сторони від виконання зобов`язання за договором в натурі.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань (п. 6.1 договору).

Додатками до договору купівлі-продажу пилоподукції №80 від 11.11.2022 є специфікація №1 від 14.11.2022 та протокол погодження договірної ціни від 14.11.2022 (а.с. 8-9).

На підтвердження виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу пилопродукції в розмірі 327 342 грн позивач надав суду: відомості про вантаж, специфікацію №1 від 15.11.2022 та товарно-транспортну накладну №055134 від 15.11.2022 (а.с. 10-12).

Стосовно накладної представник позивача пояснила, що примірник накладної був направлений відповідачу для підписання, однак відповідач її повернув. Разом з тим, позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, у відповідь на що листом №09/357-2319 від 17.03.2023 Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства повідомило позивача про те, що на підставі товарно-транспортної накладної №055134 від 15.11.2022, виданої ДП "Коростишівський лісгосп АПК", Івано-Франківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства приватному підприємству "Ліго 1" виданий "Сертифікат про погодження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій" серія ІФ №708920 від 17.11.2022 (а.с. 54).

З метою досудового врегулювання спору 16.03.2023 позивач направив відповідачу претензію №134 від 16.03.2023 про сплату 327 342 грн заборгованості (а.с. 13-14).

Згідно з розрахунками позивача, за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачу нараховано 10 587 грн 03 коп. інфляційних втрат та 3632 грн 15 коп. 3% річних.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на виконання умов договору №80 від 14.11.2022 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 327 342 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договором суду не надав.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, позовні вимоги про стягнення з відповідача 327 342 грн заборгованості за поставлену лісопродукцію на підставі договору №80 від 14.11.2022 є обґрунтованими та належать до задоволення.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних.

За прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 327 342 грн позивачем нараховано відповідачу:

- 3632 грн 15 коп. 3% річних (за період з 01.01.2023 по 15.05.2023);

- 10 587 грн 03 коп. інфляційних втрат (за період з січня 2023 року по квітень 2023 року).

Судом перевірено розрахунки нарахування позивачем 3% річних та втрат від інфляції та встановлено, що вони є арифметично правильними.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат також належать до задоволення.

Відтак, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Ліго 1" (вул. Вагилевича, 26, с. Слобода Рівнянська, Рожнятівський р-н, Івано-Франківська обл., 77632, ) на користь Дочірнього підприємства "Коростишівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (вул. Різдвяна, 80-А, м. Коростишів, Житомирська обл., 12504, ) 341 561 (триста сорок одну тисячу п`ятсот шістдесят одну) гривню 18 коп. заборгованості, з яких: 327 342 (триста двадцять сім тисяч триста сорок дві) гривні 00 коп. основної заборгованості, 3632 (три тисячі шістсот тридцять дві) гривні 15 коп. 3% річних, 10 587 (десять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 03 коп. інфляційних втрат та 5123 (п`ять тисяч сто двадцять три) гривні 42 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 04.08.2023

Суддя О.В. Рочняк