ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.07.2023 Справа № 914/2440/18

Суддя Господарського суду Львівської області Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Пукач М.В., розглянувши матеріали заяви ліквідатора Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова арбітражної керуючої Москви Ю.О.

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівників та засновників

відповідачі:

- ОСОБА_1 , м.Львів

- ОСОБА_2 , м.Львів

- Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова, м.Львів

- Міністерство оборони України, м.Київ

за заявою: Головного управління ДПС у Львівській області, м. Львів

про банкрутство Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, буд. 9А; )

Представники сторін:

Ініціюючий кредитор: ОСОБА_3

Львівський МЦЗ: не з`явився

УВД ФСС України у Л/о: не з`явився

ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз: не з`явився

ПрАТ «Львівобленерго»: не з`явився

ПАТ «КБ «Приватбанк»: Деркач О.Р.

ЛМКП «Львівтеплоенерго»: Трофимчук О.Ф.

ГУ Пенсійного фонду України у Л/о: Пилат М.Я.

Міністерство оборони України: Матяшук В.К.

Відділ з питань банкрутства: не з`явився

Ліквідатор: Москва Ю.О.

Львівська спецпрокуратура у військовій та оборонній сфері: Бучко Р.В.

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова: Безушко О.І.

Суть спору: Головним управлінням ДФС у Львівській області подано заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, буд. 9А; ) в порядку ст. 10, 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду від 02.01.2019 заяву кредитора Головного управління ДФС у Львівської області прийнято до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 16.01.2019 арбітражний керуючий, визначений автоматизованою системою Кравченко Радіон Миколайович.

Ухвалою суду від 16.01.2019 підготовче засідання суду відкладено на 30.01.19 року.

Ухвалою суду від 30.01.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, буд. 9А; ) та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Кравченка Радіона Миколайовича. Попереднє судове засідання призначено на 13.03.19 р.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, буд. 9А; ) від 31.01.2019 за № 57209.

Ухвалою суду від 27.03.2019 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, розгляд справи відкладено на 17.04.2019 р.

Постановою Господарського суду Львівської області 17.04.2019 визнано Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гупала Тараса Вальдемаровича (свідоцтво №510 від 15.03.2013р., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; адреса: 79067, м.Львів, вул.Тракт Глинянський, 161-б).

Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про визнання Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, буд. 9А; ) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Судове засідання призначено на 19.06.19 р.

В судове засідання від 19.06.19 ліквідатор з`явився, через канцелярію суду подав звіт про виконану роботу, яким повідомив суд, що на даний час ліквідатором надіслано ряд запитів до реєструючих органів з метою формування ліквідаційної маси підприємства банкрута. Крім того, ліквідатором надано повідомлення за результатами розгляду заяви з кредиторськими вимогами до БУ №4 КЕВ м.Львова заявленої ПрАТ Львівобленерго на суму 34 302,87грн., які визнані у повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів до першої черги в сумі 3 842,00 грн. (судовий збір) та шостої черги в сумі 30 460,87 грн. у звязку із пропуском строку встановленого для звернення конкурсних кредиторів.

06.06.2019 ПрАТ Львівобленерго звернулося зі заявою з кредиторськими вимогами до БУ №4 КЕВ м.Львова на суму 34 302,87 грн. Мотивує дану заяву тим, що за позовами ПрАТ "Львівобленерго" (до квітня 2011 року - ВАТ "Львівобленерго"; квітня 2011 року до травня 2017року - ПАТ "Львівобленерго") до БУ № 1 КЕВ м. Львова у 2007-2013 роках. Судом прийнято пять рішень про стягнення на користь ПрАТ "Львівобленерго" заборгованості на загальну суму 206 738,89 грн.

На виконання зазначених рішень суду видано накази, які перебувають на виконанні у Сихівському ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області. У 2007-2014 боржник сплатив частину заборгованості в розмірі 176 278,02 грн. Сума боргу БУ №1 КЕВ м.Львова (правонаступником якого є БУ №4 КЕВ м.Львова) перед ПрАТ Львівобленерго на даний час складає 30 460,87 грн. (пеня - 1 743,96 грн., 3% річних - 4 063,25грн., інфляційні нарахування - 19 221,43 грн. та судові витрати - 5 432,23 грн.).

У судовому засіданні представник ПрАТ Львівобленерго підтримав заяву з грошовими вимогами до БУ №4 КЕВ м.Львова .

Ухвалою суду від 19.06.2019 заяву ПрАТ Львівобленерго від 06.06.2019 за вх. № 1492/19 з грошовими вимогами до БУ №4 КЕВ м.Львова задоволено та визнано вимоги ПрАТ Львівобленерго до БУ №4 КЕВ м.Львова на суму 30 460,87 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі та судовий збір на суму 3 842,00 грн. в першу чергу. Розгляд справи відкладено на 11.09.2019р.

В судове засідання від 11.09.19 ліквідатор з`явився, через канцелярію суду подав звіт ліквідатора про виконану роботу (за вх.№37402/19 від 11.09.19). Із звіту ліквідатора вбачається, що ліквідатором з метою закриття відкритих боржником рахунків направлено ряд листів у банківські установи.

Також ліквідатором отримано відповідь Державної служби морського та річкового транспорту, в якій зазначено про відсутність записів у Державному судновому реєстрі України і Судновій книзі України, щодо суден, власником або судновласником яких є Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова.

Крім того, в процесі здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатору стало відомо, що на виконанні в Городоцькому РВ ДВС ГТУЮ у Л/о перебуває виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення з Гідея В.К. на користь БУ№4 КЕВ м. Львова, шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 149 211,39 грн.

Ліквідатором направлено лист на адресу Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Л/о, у відповідь ліквідатору повідомлено, що 12.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та винесено постанову про арешт майна боржника з внесенням відповідних відомостей до Реєстрів рухомого та нерухомого майна.

Як встановлено державним виконавцем за боржником зареєстрована нерухомість, тому 03.06.2019 року до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації скеровано запит державного виконавця щодо отримання копії поверхневих планів, технічної документації. Також державним виконавцем встановлено, що у боржника наявна земельна ділянка для ОЖБ, ОСГ. Транспортні засоби у боржника відсутні.

На адресу ліквідатора надійшла заява про кредиторські вимоги на суму 1 440 164,12 грн. від Головного управління ДФС у Львівській області. Розгляд вищевказаної заяви призначено Господарським судом Львівської області на 25.09.2019 року.

Ліквідатором направлено повідомлення про скликання комітету кредиторів, призначеного на 20.09.2019, просить розгляд справи відкласти.

Ухвалами Господарського суду Львівської області від 25.09.19 заяву АТ КБ «Приватбанк з грошовими вимогами до Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова задоволено та визнано вимоги АТ КБ «Приватбанк» до Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова на суму 4 625,68 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі та судовий збір на суму 3 842,00 грн. в першу чергу; заяву Головного управління ДФС у Л/о з грошовими вимогами до Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова задоволено та визнано вимоги Головного управління ДФС у Львівській області до Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова на суму 1 444 006,12 грн., з яких: 3 842,00 грн. судового збору в першу чергу реєстру вимог кредиторів, 1 345 603,10 грн. в другу чергу реєстру вимог кредиторів, 94 561,02 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; заяву ЛМКП Львівтеплоенерго з грошовими вимогами до Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова задоволено та визнано вимоги ЛМКП Львівтеплоенерго до Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова на суму 9 570 058,96 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі та судовий збір на суму 3 842,00 грн. в першу чергу. Розгляд справи відкладено на 16.10.19 р.

В судове засідання від 16.10.19 ліквідатор не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи за (вх. № 42641/19 від 16.10.19) у зв`язку із неможливістю прибуття в судове засідання.

В судове засідання від 27.11.2019 ліквідатор з`явився, через канцелярію суду подав звіт ліквідатора, яким повідомлено суд, що 22.11.2019 відбулося засідання комітету кредиторів, на якому затверджено розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова та затверджено звіт та невиплачену грошову винагороду за період з 17.04.2019 по 22.11.2019 в сумі 55 676,11грн. Також, на комітеті кредиторів розглянуто заяву ліквідатора арбітражного керуючого Гупала Т.В. про дострокове припинення виконання повноважень ліквідатора у зв`язку із сімейними обставинами, яке комітетом кредиторів розглянуто та задоволено. Крім того, комітетом кредиторів погоджено кандидатуру ліквідатора, а саме, арбітражного керуючого Москви Юлії Орестівни (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №1775 від 06.12.2016). Через канцелярію суду арбітражним керуючим Москва Ю.О. подано заяву-згоду від 27.11.2019 на призначення її ліквідатором у справі № 914/2440/18 про банкрутство Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Через канцелярію суду ліквідатором Гупало Т.В. подано заяву за вх.№49464/19 від 27.11.19 про видачу наказу на примусове стягнення грошової винагороди за виконання ним повноважень ліквідатора за період з 17.04.2019 по 22.11.2019 в сумі 55 676,11 грн. пропорційно з усіх кредиторів. Дана заява буде вирішуватися в наступному судовому засіданні.

Ухвалою суду від 27.11.2019 заяву арбітражного керуючого Гупала Т.В. за вх.№3251/19 від 27.11.2019 про дострокове припинення повноважень ліквідатора задоволено; відсторонено арбітражного керуючого Гупала Т.В. від виконання повноважень ліквідатора Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова; призначено ліквідатором Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова арбітражного керуючого Москву Ю.О.

В судове засідання від 18.12.2019 ліквідатор Москва Ю.О. з`явилась. Повідомила суд, що станом на y на даний час приймання-передача наявної фінансово-господарської документації, печаток, штампів, матеріальних та інші цінностей, які стосуються банкрута не завершено. Просить розгляд справи відкласти з метою отримання відповідних документів та проведення комітету кредиторів.

В судове засідання від 29.01.2020 ліквідатор з`явилась. На електронну адресу суду подала звіт про виконану роботу.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 29.01.2020, розгляд справи відкладено на 11.03.2020 р.

В судове засідання від 11.03.2020 ліквідатор та представники кредиторів з`явились.

Через канцелярію суду ліквідатором подано звіт. Із звіту вбачається, що ліквідатором переоформлено рахунок у АТ «Мегабанк» в основний ліквідаційний рахунок та надано необхідну інформацію до органів ДВС. Також, зі звіту вбачається наявність у банкрута великої кількісті рахунків в установах банків, діяльність по яких аналізується ліквідатором та вчиняються дії з метою закриття таких рахунків.

В судове засідання від 20.05.2020 представники кредиторів та ліквідатор не з`явились.

На електронну адресу суду ліквідатором подано звіт. Із звіту вбачається, що ліквідатором вчиняються дії з метою закриття наявних рахунків рахунків в установах банків та з`ясовується наявність фінансово-господарської документації банкрута з метою в подальшому притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності.

Ухвалою суду від 20.05.2020 розгляд справи відкладено на 17.06.2020р.

У судове засідання 17.06.2020 сторони не з`явились.

Ліквідатор подала звіт про виконану роботу від 17.06.2020.

В судове засідання від 05.08.2020 року представники сторін та ліквідатор з`явились. Через канцелярію суду ліквідатором подано звіт.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 05.08.2020, розгляд справи відкладено на 03.09.2020.

В судове засідання від 03.09.2020 сторони не з`явилися.

Ліквідатором через канцелярію суду подано повідомлення про результати розгляду заяви з кредиторськими вимогами до банкрута ГУ ДПС у Львівській області.

Ухвалою суду від 03.09.2020 заяву Головного управління ДПС у Львівській області від 05.08.2020 року з грошовими вимогами до боржника на суму 3 994 641,93 грн. задоволено та визнані вимоги Головного управління ДПС у Львівській області на суму 3 994 641,93 грн.

В судове засідання від 03.09.2020 сторони не з`явилися. Ліквідатором на електронну адресу суду подано звіт про виконану роботу, яким повідомив суд, що 31.08.2020 проведено засідання комітету кредиторів на якому розглядалася заява арбітражного керуючого Гупала Т.В. щодо оплати грошової винагороди, рішення не прийнято. Також, ліквідатор повідомила суд про результати розгляду заяви ГУ ДПС у Львівській області із кредиторськими вимогами до банкрута на суму 3 998 845,93 грн., яким повністю визнала вимоги та включила до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 03.09.2020 заява ГУ ДПС у Львівській області із кредиторськими вимогами до банкрута на суму 3 998 845,93 грн. розглянута та задоволена.

Ухвалою суду від 03.09.2020 розгляд справи відкладено на 07.10.2020.

У судове засідання 07.10.2020 сторони та ліквідатор не з`явились. Ліквідатор подала звіт про виконану роботу.

В судове засідання від 02.12.2020 сторони з`явилися.

Ліквідатором через канцелярію суду подано звіт про виконану роботу, яким повідомила суд, що продовжує здійснювати заходи з метою завершення ліквідаційної процедури та задоволення вимог кредиторів.

В судове засідання від 17.02.2021 сторони не з`явилися. На адресу суду ліквідатором подано звіт. Ухвалою суду від 17.02.2021 розгляд справи відкладено на 21.04.2021.

У судове засідання 21.04.2021 ліквідатор та сторони з`явились. Ліквідатор подала на електронну адресу звіт про виконану роботу за вх. №9633/21.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 21.04.2021, розгляд справи призначено на 09.06.2021.

25 травня 2021 року через канцелярію суду за вх. №2142/21 Головним управлінням ДПС у Львівській області подано заяву про кредиторські вимоги до боржника на суму 48 154, 29 грн.

Ухвалою суду від 28.05.2021 прийнято заяву Головного управління ДПС у Львівській області з вимогами до боржника до розгляду. Розгляд заяви призначено на 09.06.2021.

У судове засідання 09.06.2021 сторони та ліквідатор з`явились.

Ліквідатор подала до суду звіт про виконану роботу від 09.06.2021 за вх.№13557.

31.05.2021 Головне управління ДПС у Львівській області подало клопотання за вх. № 2264/21, в якому просить замінити Головне управління ДПС у Львівській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Ухвалою суду від 09.06.2021 заяву Головного управління ДПС у Львівській області за вх.№ 2264/21 від 31.05.2021 задоволено, замінено кредитора у справі Головне управління ДПС у Львівській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090), розгляд справи відкладено на 14.07.2021. Зобов`язано Міністерство оборони України надати письмові пояснення щодо наказу Міністерства оборони України від 31.07.2019 за №411, яким передбачено ліквідацію Будинкоуправління №1, 2, 3 КЕВ м.Львова, а не передбачено правонаступництва, в частині, що стосується банкрута Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова. Зобов`язано ЛМКП Львівтеплоенерго та ліквідатора боржника надати докази правомірності укладення додатку до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №4959Р від 01.07.2011 в частині заборгованості Будинкоуправління №1, 2, 3 КЕВ м.Львова (повноваження Гідея В.К.).

У судове засідання 14.07.2021 ліквідатор та сторони з`явились.

Ліквідатор подала звіт про виконану роботу за вх. №16442/21, в якому зазначила, що нею проводиться діяльність з метою задоволення вимог кредиторів та завершення ліквідаційної процедури.

ЛМКП Львівтеплоенерго 08.07.2021 подало лист за вх. №15939/21, в якому зазначило, що на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 09.06.2021, ЛМКП Львівтеплоенерго скерувало запит на адресу Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про надання документів про підтвердження повноважень Гідея В.К. в період підписання додатку до договору. ЛМКП Львівтеплоенерго повідомило, що станом на 07.07.2021 відповіді на запит не отримало.

Ліквідатор подала клопотання за вх. №16637/21, в якому просить витребувати в КЕВ м. Львова документи, що підтверджують повноваження Гідея В.К. в період підписання додатку до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4959Р від 01.07.2011 в частині заборгованості Будинкоуправління №№ 1,2,3 КЕВ м. Львова. У клопотанні зазначає, що матеріалах справи відсутні докази правомірності укладення додатку до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4959Р від 01.07.2011 в частині заборгованості Будинкоуправління №№ 1,2,3 КЕВ м. Львова щодо повноважень Гідея В.К. на підписання такого додатку. На адресу ліквідатора надійшов лист ЛМПК «Львівтеплоенерго» від 06.07.2021 № 09-7388, яким останнє інформує про те, що на виконання ухвали суду ЛМПК «Львівтеплоенерго» скеровано запит КЕВ м.Львова про підтвердження повноважень Гідея В.К. в період підписання додатку до договору. Відповідно до копії запиту, доданого до листа, такий скеровувався 17.06.2021. Ліквідатор вказує на те, що станом на день розгляду справи відповіді так і не отримано.

Розглянувши клопотання ліквідатора про витребування доказів, суд дійшов висновку його задовольнити.

В судове засідання від 15.09.2021 сторони та ліквідатор з`явилися. Ліквідатор через канцелярію суду подала звіт про виконану роботу.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 15.09.2021, розгляд справи відкладено на 20.10.2021.

У судове засідання 20.10.2021 сторони та ліквідатор з`явились.

Ліквідатор подала звіт про виконану роботу, в якому повідомила, що ОСОБА_4 звільнено відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, видано дублікат трудової книжки, суму належних виплат у зв`язку з звільненням ОСОБА_4 буде включено до реєстру вимог кредиторів.

19.10.2021 на адресу суду надійшло клопотання Західного територіального юридичного відділу Міністерства оборони України про долучення до матеріалів справи відповіді Командування Сил логістики Збройних Сил України та Головного управління майна та ресурсів з метою виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 15.09.2021.

У відповіді від 21.09.2021 за №370/2/9000 Командування Сил логістики Збройних Сил України повідомлено, що за наявною інформацією розробником наказу МОУ №411 було Головне КЕУ ЗС України. Інформація про підстави розробки та видання наказу МОУ №411 в Центральному управлінні відсутня.

Головне управління майна та ресурсів Міністерства оборони України у листі від 24.09.2021 зазначило, що за наявною інформацією розробником наказу від 31.07.2019 за №411 «Про ліквідацію Будинкоуправління №1, 2, 3 КЕВ м.Львова» є Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України.

В судове засідання від 17.11.2021 ліквідатор та представник кредиторів не з`явились. На адресу суду від сторін заяв, клопотань чи пояснень не надходило.

Ухвалою суду від 17.11.2021 розгляд справи відкладено на 20.01.2022.

У судове засідання 20.01.2022 ліквідатор та кредитори з`явились. Ліквідатор подала звіт про виконану роботу, в якому зазначила, що нею здійснюється робота з метою задоволення вимог кредиторів та завершення ліквідаційної процедури.

В судове засідання від 23.02.2022 сторони та ліквідатор з`явилися. Через канцелярію суду ліквідатором подано звіт про виконану роботу.

В судове засідання 13.04.2022 ліквідатор та представники кредиторів з`явились.

Через канцелярію суду ліквідатором подано звіт про виконану роботу, яким повідомила, що нею здійснюється робота з метою задоволення вимог кредиторів та завершення ліквідаційної процедури.

В судове засідання від 18.05.2022 сторони та ліквідатор з`явилися. Ліквідатором через канцелярію суду подано звіт про виконану роботу.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду 18.05.2022, розгляд справи відкладено на 22.06.2022.

У судове засідання 22.06.2022 сторони та ліквідатор з`явились. Ліквідатор направила на адресу суду звіт про виконану роботу, з якого вбачається, що ліквідатор продовжує здійснювати заходи з метою завершення ліквідаційної процедури.

В судове засідання від 25.08.2022 сторони та ліквідатор з`явилися. Ліквідатор усно просила відкласти розгляд справи з метою надання можливості підготувати заяву про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновників банкрута.

Через канцелярію суду надійшла заява Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері про вступ у справу про банкрутство Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова в порядку ст.53 ГПК України.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 25.08.2022, розгляд справи відкладено на 21.09.2022.

У судове засідання 21.09.2022 сторони, прокурор та ліквідатор з`явились. Ліквідатор повідомила у судовому засіданні, що нею подано на адресу суду заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновника та керівника.

Ухвалою суду від 07.10.2022 прийнято заяву ліквідатора Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова Москви Юлії Орестівни від 21.09.2022 за вх. №3024/22 про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновників боржника у зв`язку із доведенням підприємства до банкрутства до розгляду. Залучено ОСОБА_1 , Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова та Міністерство оборони України в якості учасників справи для розгляду заяви ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Москви Ю.О. про покладення субсидіарної відповідальності. Розгляд заяви призначено на 26.10.2022.

В судове засідання від 26.10.2022 представники кредиторів та ліквідатор з`явились. Відповідачі в судове засідання з`явилися, вимог ухвали суду не виконали, відзивів на заяву про субсидіарну відповідальність не подали.

12 жовтня 2022 Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова подав на адресу суду заяву, в якій клопотав зобов`язати ліквідатора направити на їх адресу аудиторський звіт за період з 01.03.2016 по 31.03.2020.

Судове засідання 23.11.2022 не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії у будівлі Господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 25.11.2022 розгляд справи призначено на 14.12.2022.

В судове засідання 14.12.2022 сторони не з`явились.

28 листопада 2022 за вх.№3909/22 через канцелярію суду ліквідатором подано заяву про залучення співвідповідача.

Ухвалою суду від 14.12.2022 заяву ліквідатора арбітражної керуючої Москви Ю.О. від 28.11.2022 за вх.№3909/22 (ідентифікаційниий код , 81533, Львівська область, Городоцький район, с.Завидовичі, вул.Залужна 219) до участі у справі в якості відповідача. Розгляд справи відкладено на 01.02.2023.

05 грудня 2022 представником Міністерства оборони України подано відзив на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників.

13 грудня 2022 представником Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова подано відзив на заяву ліквідатора.

В судове засідання 01.02.2023 сторони з`явились.

Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова просив відмовити в задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновників боржника в частині покладення субсидіарної відповідальності на Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова.

Представник Міноборони вважає, що відсутні підстави для притягнення субсидіарної відповідальності Міністерства оборони України.

В судове засідання 15.03.2023 сторони з`явились. На адресу суду заяв, клопотань чи пояснень не надходило.

Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова та Міністерством оборони України не надано документальне підтвердження викладених у відзивах обставин на вимогу суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вкотре не виконали вимог ухвали суду.

В судове засідання від 26.04.2023 сторони та ліквідатор з`явилися.

Через канцелярію суду представником Міністерства оборони України подано доповнення до відзиву на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників, просить відмовити в задоволенні заяви повністю.

Представником КЕВ м.Львова через канцелярію суду подано доповнення до відзиву на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників та заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 26.04.2023 судом розглянуто заяву з кредиторськими вимогами до боржника ГУ ДПС у Львівській області та визнано грошові вимоги в розмірі 52 694,29грн.

В судове засідання від 24.05.2023 сторони з`явилися. Ліквідатор не з`явилася на електронну адресу суду подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами немає змоги з`явитися в судове засідання.

В судове засідання від 14.06.2023 сторони з`явилися.

На електронну адресу суду 12.06.2023 ліквідатор подала відзив на заперечення засновників щодо покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновників боржника, в якому зазначає, зокрема, що через відсутність фінансової, господарської документації банкрута та відсутність фінансового та бухгалтерського обліку в аудиторських висновках, сформованих Міністерством оборони України не звільняє керівників та засновників від субсидіарної відповідальності та просить заяву про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновників боржника задовольнити.

В судовому засіданні Прокурор спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, представник Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова усно заперечили щодо покладення субсидіарної відповідальності.

Ухвалою суду від 14.06.2023 розгляд справи відкладено на 26.07.2023.

У судове засідання 26.07.2023 ліквідатор з`явилась, підтримала заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників та просила суд її задовольнити.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час судового засідання, відзиву на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників не надали.

Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників з підстав, викладених у відзиві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників з підстав, викладених у відзиві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Прокурор спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону просив відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення сторін та ліквідатора, розглянувши заяву ліквідатора, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 619 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ГК України умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатися такий фінансово-економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану, зокрема:

підписання завідомо невигідних для підприємства (у тому числі фіктивних) договорів;

необгрунтованої виплати грошових коштів, необгрунтованої передачі третім особам майна;

прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат;

заплутування звітності, знищення документів або інформації, унаслідок чого неможлива ефективна робота підприємства тощо.

Крім того, необхідно аналізувати заходи, ужиті керівництвом підприємства, щодо стягнення заборгованості (повнота та своєчасність проведеної претензійно-позовної роботи) та своєчасності розв`язання проблем у виробничому процесі тощо.

Навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства можна визначити за такими основними ознаками:

зменшення розміру, приховування та заниження оцінки майна, яке знаходиться у розпорядженні підприємства;

штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості;

продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів (особлива увага приділяється договорам відчуження майна або оренди майна, зокрема перевіряється відповідність ціни реалізації ринковій та наявність дозволу на вказані операції органу, уповноваженого управляти майном);

продаж товарів (робіт, послуг), які виготовляє підприємство, за ціною, нижчою за собівартість, без належних економічних підстав (наприклад, регульована ціна реалізації, яка корегується за рахунок коштів державної підтримки; продаж за передоплатою; тимчасове зниження ціни в рекламних цілях; продаж морально застарілої продукції; продаж продукції, що не користується попитом; продаж товарних залишків готової продукції для перепрофілювання або запуску нового виробництва; продаж товарних залишків (сезонної продукції) у зв`язку із закінченням сезону тощо);

у разі збиткової діяльності підприємства спрямування отримуваних грошових засобів та інвестицій на закупівлю товарів, робіт, послуг, безпосередньо не задіяних у виробничо-господарській діяльності;

необґрунтоване зменшення або збільшення штату підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу та інше.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 01.04.2019 та інших ухвал щодо визнання поточних вимог кредиторів, визнано кредиторську заборгованість БУ №4 КЕВ м. Львова на суму 27 301 128,19 грн перед наступними кредиторами:

- Головне управління ДПС у Львівській області 14 240 149,77 грн;

- Головне управління ПФУ у Львівській області 2 995 221,73 грн;

- ЛМКП «Львівтеплоенерго» 9 573 900,96 грн;

- ПрАТ «Львівобленерго» 216 411,55 грн;

- ПрАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» 162 425,97 грн;

- Дочірня компанія «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 64 638,17 грн;

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області 23 179,86 грн;

- Львівський міський центр зайнятості 16 632,5 грн;

- АТ КБ «Приватбанк» 8 467,68 грн.

Субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам, є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, оскільки законодавство не пов`язує можливості покладення на третіх осіб субсидіарної відповідальності в порядку ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства з наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення. У цьому випадку особи згідно зі спеціальним приписом Кодексу України з процедур банкрутства притягуються до цивільної відповідальності у формі стягнення. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15.

Визначене нормами ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності. Об`єктом вказаного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що лишились незадоволеними у справі про банкрутство. Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

Виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладено саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень, визначених ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Приписи ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника.

Ліквідатор Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова звернулася до суду з заявою, в якій просить покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Будинкоуправління№ 4 КЕВ м. Львова на осіб, що є засновником та виконували повноваження керівника Будинкоуправління№ 4 КЕВ м. Львова: Газдун Тарас Євгенович (керівник), КЕВ м. Львова та Міністерство оборони України (засновники). Стягнути солідарно з винних осіб Газдуна Тараса Євгеновича (керівник), КЕВ м. Львова та Міністерства оборони України (засновники) на користь Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова 27 301 128,19 грн.

28 листопада 2022 за вх.№3909/22 через канцелярію суду ліквідатором подано заяву про залучення співвідповідача. Ліквідатор просила суд залучити до справи № 914/2440/18 у якості співвідповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційниий код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ). Заява обґрунтована тим, що продовжуючи досліджувати матеріали справи, які можуть слугувати додатковими доказами щодо притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, ліквідатором з`ясовано, що в період з 28.09.2010 по 16.10.2014 керівником БУ № 4 КЕВ м.Львова був ОСОБА_2 . Окрім цього, листом КЕВ м. Львова від 04.08.2020 № 2818 ліквідатора інформовано про те, що відповідно до розпорядження Головного квартирно-експлуатаційного управління від 15.01.2015 № 29 та наказу КЕВ м.Львова від 16.01.2015 № 40 житловий фонд БУ № 4 КЕВ м. Львова передано до створеного БУ № 4 КЕВ м. Львова (Липники); залишившись без житлового фонду та без надходжень від квартирної плати, погашення існуючої заборгованості було покладено лише на ведення претензійно-позовної роботи по стягненню заборгованості із мешканців, однак, відсутність угод між сторонами унеможливила її ведення. Ліквідатор зазначила, що період укладення угод із мешканцями та період ведення активної фінансово-господарської діяльності БУ № 4 припадало на роки керівництва ОСОБА_2 . Вбачається, що бездіяльність ОСОБА_2 спричинила завдання збитків БУ № 4, та в подальшому, його кредиторам. З огляду на наведене, виникає необхідність залучити ОСОБА_2 співвідповідачем у справі про банкрутство БУ №4 щодо притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності.

Ухвалою суду від 14.12.2022 заяву ліквідатора арбітражної керуючої Москви Ю.О. від 28.11.2022 за вх№3909/22 про залучення співвідповідача задоволено. Залучено Гідея Володимира Констянтиновича (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до участі у справі в якості відповідача.

Заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників ліквідатор обгрунтовує тим, що Головне управління статистики у Львівській області інформувало, що БУ № 4 фінансову звітність не подавало (лист від 17.07.2020), Державне космічне агентство інформувало, що зареєстрованих унікальних об`єктів космічної діяльності, космічної техніки у БУ № 4 - немає (лист № 2978/10-16Д03.3/20 від 05.08.2020), Головним управлінням держпраці інформовано, що за БУ № 4 будь-якого майна не обліковано (лист від 28.07.2020 № 52/3/008); ДАБІ України інформувало, що інформація щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, де замовником є БУ № 4 - відсутня (лист від 31.07.2020 № 40-304-630/20); Державна служба морського та річкового транспорту повідомила, що відповідно до Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є БУ № 4 (лист від 28.07.2020 № 4360/03/15-20); ГУ ДФC у Львівській області повідомило, що БУ № 4 мало ряд рахунків в наступних установах банків (в АТ «Мегабанк» (був єдиний ліквідаційний рахунок; станом на сьогодні банк перебуває в ліквідаційній процедурі); АТ КБ «Приватбанк» (ліквідатора ідентифіковано, здійснено запит для отримання виписки про рух коштів по рахунку, рахунок закрито); рахунки в АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрсиббанк», АТ АКБ «Львів» - закрито, залишається відкритий рахунок в АТ «Ощадбанк» (лист від 15.05.2019); Територіальний сервісний центр МВС України у Львівській області інформувало, що за БУ № 4 транспортні засоби не зареєстровано (лист від 29.07.2020 № 31/13-570). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером інформаційної довідки - у згаданих реєстрах відомості щодо банкрута відсутні.

З метою проведення заходів ліквідаційної процедури, ліквідатор направила листа до Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України та КЕВ м. Львова щодо скерування на адресу ліквідатора усі аудиторські висновки, оформлені за результатами проведення аудиту Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова код (), та Будинкоуправлінь №№ 1,2,3. На запит ліквідатора останньому надано копії аудиторських висновків, згідно яких, окрім іншого, встановлено таке.

БУ №4 КЕВ м. Львова є самостійною організацією з повною юридичною відповідальністю, створене наказом начальника КЕЧ Львівського району від 05.05.1960 №112. Свою діяльність БУ №4 КЕВ м. Львова здійснювало на підставі Положення про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 та від 29.11.2017. Згідно з Положенням про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 у своїй діяльності БУ №4 КЕВ м. Львова керується наказами та директивами Міноборони України, діє на підставі законодавства України. Згідно з п. 4 Положення про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 майно БУ №4 КЕВ м. Львова, яке становлять основні фонди та оборотні кошти, а також матеріальні цінності які відображаються в самостійному балансі, закріплені на праві господарського відання. Положенням про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 передбачено, що БУ №4 КЕВ м. Львова безпосередньо підпорядковується і підзвітне КЕВ м. Львова () та здійснює діяльність із забезпечення експлуатації, обслуговування і ремонту житлового фонду та інженерно-комунікаційних мереж, благоустрою територій та надання комунальних послуг. Відповідно п. 3.3 Положення про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010, БУ №4 КЕВ м. Львова є структурною одиницею КЕВ м. Львова на правах юридичної особи, володіє відокремленою частиною власності Міноборони, має самостійний баланс та розрахункові рахунки в установах банків, круглу гербову печатку, кутовий штамп, бланки зі своєю назвою, має власні і обігові кошти, виділені з бюджету, а також кошти від збору з квартиронаймачів по квартплаті, з власників квартир за утримання будинків і прилеглої території, орендарів за орендовані приміщення, від інших видів діяльності.

Основним предметом діяльності БУ №4 КЕВ м. Львова є: утримання, обслуговування та ремонт житлових будинків та нежитлового фонду, інженерних мереж і комунальних споруд та приватних квартир; надання послуг населенню, юридичним і фізичним особам в ремонті та обслуговуванні житлового фонду і його інженерного забезпечення незалежно від форм власності.

Ліквідатор вказує на те, що як встановлено аудитом, на виконання вимог наказу начальника КЕВ м. Львова від 16.01.2015 №40 та згідно з актом прийому-передачі, затвердженого начальником КЕВ м. Львова підполковником Крисевичем О.М. БУ №4 КЕВ м. Львова здійснено в період з 16 по 30 січня 2015 року передачу на баланс Будинкоуправління №4 (Липники) КЕВ м. Львова 152 житлових будинків, у зв`язку з чим звільнено майже усіх працівників БУ №4 КЕВ м. Львова, окрім начальника БУ №4 КЕВ м. Львова.

Відповідальними за фінансово-господарську діяльність та посадовими особами, яким надано право розпоряджатися рахунками та підписання розрахункових документів у періоді, що підлягав дослідженню, були: начальник БУ №4 КЕВ м. Львова ГАЗДУН Тарас Євгенович, на посаді з 11.08.2015 по 03.10.2016 (прийнятий на посаду наказом начальника КЕВ м. Львова від 10.08.2015 №130, звільнений шляхом переводу наказом начальника КЕВ м. Львова від 03.10.2016 №179).

Дослідженням діяльності БУ №4 КЕВ м. Львова встановлено, що фактично з березня 2015 року виробнича діяльність БУ №4 КЕВ м. Львова, що була пов`язана із утриманням, обслуговуванням та ремонтом житлових будинків та нежитлового фонду призупинена у зв`язку із передачею житлового фонду та мереж іншій організації, всі працівники, окрім начальника БУ №4 КЕВ м. Львова звільнені.

Ліквідатор мотивує заяву тим, що з березня 2015 бухгалтерський облік не вівся, фінансова звітність не складалася, первинні та зведені бухгалтерські документи не представлено (за виключенням окремих даних), в тому числі у зв`язку з тим, що згідно акту приймання-передачі документів, штампів та основної круглої печатки БУ №4 КЕВ м. Львова від 03.06.2019, ліквідатору БУ №4 КЕВ м. Львова арбітражному керуючому передано печатки, штампи та окремі документи. БУ №4 КЕВ м. Львова рекомендації та пропозиції за результатами попередніх контрольних заходів не виконано, що свідчить про недотримання керівництвом БУ №4 КЕВ м. Львова вимог п. 10.3 Порядку проведення внутрішнього аудиту №753. Зазначене стало наслідком недотримання вимог чинного законодавства керівництвом БУ № 4 КЕВ м. Львова та недостатнього контролю за діяльністю установи, що перебуває в оперативному підпорядкуванні КЕВ м. Львова, що призвело до ризиків в управлінні коштами і майном у сумі 14 442,53? тис. грн., а саме:

- 13 158,53 тис. грн. існував ризик недоотримання бюджетом та фондами соціального страхування податків та зборів внаслідок відсутності активів для погашення боргів та списання їх без задоволення у зв`язку із ліквідацією БУ №4 КЕВ м. Львова;

- 216,41 тис. грн. існував ризик понесення втрат на погашення кредиторської заборгованості перед ПрАТ «Львівобленерго» внаслідок наявності розбіжності у різних документах та відсутність первинних документів в БУ №4 КЕВ м. Львова;

- 1 067,59 тис. грн. існував ризики втрати дебіторської заборгованості у сумі 900,21 тис. грн. через спливу терміну позовної давності та втрати основних засобів у сумі 167,38 тис. грн. через відсутності первинних документів та бухгалтерського обліку.

Внаслідок вказаного, за результатами дослідження діяльності БУ №4 КЕВ Львова надавався негативний висновок його діяльності.

З метою усунення виявлених недоліків та ризиків за результатами аудиту та недопущення їх у подальшому надано (винесено) рекомендації (пропозиції) та встановлений термін їх виконання.

Дослідженням стану виконання рекомендацій (пропозицій) винесених попередніми контрольними заходами встановлено, що останній контрольний захід проведено Управлінням у 2016 році, а саме: аудит відповідності і фінансовий аудит використання коштів та державного (військового) майна БУ № 4 КЕВ м. Львова за період з 01.04.2013 по 29.02.2016 (аудиторський звіт від 10.06.2016 №234/5/23).

За наслідками проведеного аудиту ( з врахуванням результатів зустрічної звірки (довідка від 16.06.2016 №234/5/43д) виявлено фінансові порушення, що призвели до втрат у сумі 1 509,69 тис. грн., неефективні управлінські рішення щодо використання матеріальних ресурсів та коштів у сумі 689,07 тис. грн. та встановлено ризики втрати активів та матеріальних цінностей на загальну суму 792,71 тис. грн. Також дослідженням встановлено, що в порушення вимоги п. 2 ст. 3, п. 1, 3 ст. 8 Закону про бухгалтерський облік №996-XIV, з березня 2015 року по час завершення аудиту в БУ №4 КЕВ м. Львова не організовано та не вівся бухгалтерський облік та відповідно в порушення п. 2 Порядку подання фінансової звітності №419, п. 1 Розділу ІІ НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» №73 посадовими особами БУ №4 КЕВ м. Львова не забезпечено складання та подання фінансової звітності.

Проте, документально перевірити стан усунення вищевказаних порушень та виконання пропозицій (рекомендацій) внесених в аудиторські звіти від 10.06.2016 №234/5/23 та 27.08.2018 234/5/40 немає можливості, оскільки для аудиту не було представлено первинні документи та бухгалтерські документи, про що детально описано при дослідженні питання 2.2 цього звіту.

Крім цього, в ході аудиту не надано документів, щодо проведення у досліджуваному періоді контрольних заходів в БУ №4 КЕВ м. Львова іншими контролюючими та фінансовими органами з питань, що належать до компетенції Управління.

В аудиті зазначено, що керівництвом БУ №4 КЕВ м. Львова недотримано вимог п. 10.3 Порядку проведення внутрішнього аудиту №753 в частині забезпечення повноти вжиття заходів реагування за результатами аудиторських звітів та прийняття управлінських рішень, щодо повного виконання рекомендацій (пропозицій).

Дослідження порядку ведення бухгалтерського обліку, складання фінансової звітності та її достовірності встановлено, що Законом про бухгалтерський облік №996-XIV визначено, що бухгалтерський облік, як процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством (п. 2 ст. 3) безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (п. 1 ст. 8).

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів (п. 1 ст. 8), відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів (п. 3 ст. 8).

Як вбачається з аудиторського висновку, для аудиту представником БУ №4 КЕВ м. Львова не надано первинні документи та регістри бухгалтерського обліку БУ №4 КЕВ м. Львова, в тому числі Львівської філії БУ №4 КЕВ м. Львова за 2016-2019 та січень-лютий 2020, а також за попередній період.

Виходячи із вимог ст. 8 Закону про бухгалтерський облік №996-XIV відповідальними за організацію бухгалтерського обліку та збереження оброблених документів БУ №4 КЕВ м. Львова в досліджуваному періоді були КЕВ м. Львова як засновник установи та посадові особи, які призначалися КЕВ м. Львова: Газдун Т.Є. в період з 11.08.2015.

Наказом начальника КЕВ м. Львова від 10.08.2015 №130 він прийнятий на постійну роботу з 11.08.2015 на вакантну посаду начальника БУ №4 КЕВ м. Львова, а згідно наказу начальника КЕВ м. Львова від 03.10.2016 №179 начальника БУ №4 КЕВ м. Львова Газдуна Т.Є., переведено за його згодою з 03.10.2016 на 0,5 окладу (на умовах неповного робочого дня) на вакантну посаду інспектора з обліку та розподілу житлової площі житлової групи КЕВ м. Львова.

Крім цього, наказом начальника КЕВ м. Львова від 23.01.2018 №49 справи БУ №4 КЕВ м. Львова передано інженеру-енергетику електровимірювальної лабораторії КЕВ м. Львова Попайлу С.М. Слід зазначити, що в наказі від 23.01.2018 № 49 визначено, що передача справ БУ №4 КЕВ м. Львова має відбутися від ТВО начальника БУ №4 КЕВ м. Львова Газдун Т.Є.

На вимогу від 13.03.2020, КЕВ м. Львова у листі від 17.03.2020 №1026 не надано інформації та актів прийому-передачі справ та посади при звільненні начальника БУ №4 КЕВ м. Львова Газдуна Т.Є., а також документів про покладання на нього та/або інших осіб обов`язків керівника БУ №4 КЕВ м. Львова.

Ліквідатор у заяві про покладення субсидіарної відповідальності посилається на те, що враховуючи наведене, можна зробити висновок, що з березня 2015 року по червень 2019 року бухгалтерський облік на БУ №4 КЕВ м. Львова не вівся, первинні та зведені бухгалтерські документи відсутні, тобто керівником БУ №4 КЕВ Газдун Т.Є. порушено вимоги п. 2 ст. 3, п. 1, 3 ст. 8 Закону про бухгалтерський облік №996-XIV, щодо організації та ведення бухгалтерського обліку.

Також, ліквідатор зазначає, що в аудиторському звіті від 10.06.2016 №234/5/23 за наслідками аудиту БУ №4 КЕВ м. Львова за період з 01.04.2013 по 29.02.2016 встановлено, відсутність з березня 2015 по лютий 2016 (окрім справ «Проводка №2» (облік банківських операцій, в т. ч. через ПП «Доброчин-сервіс»), «Проводка №5» (облік розрахунків з дебіторами та кредиторами, інші операції) та Зведені відомості нарахування заробітної плати, які є по березень 2015 року включно) регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів.

Пунктом 7 ст. 9 Закону про бухгалтерський облік №996-XIV зазначено, що підприємство (організація, установа) забезпечує належне зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку протягом встановленого строку. Термін зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерських звітів та балансів у архіві підприємства (організації, установи) визначається згідно з Перелік типових документів, що створюються під час діяльності №578/5.

У розділі 4 «Облік та звітність» Переліку типових документів, що створюються під час діяльності №578/5 встановлено в основному трирічний термін зберігання облікових регістрів (головна книга, журнали, розроблювальні таблиці тощо), первинних документів і додатків до них, що фіксують факт виконання господарських операцій і є підставою для записів у реєстрах бухгалтерського обліку та податкових записах за умови завершення перевірки державними податковими органами з питань дотримання податкового законодавства, а для органів виконавчої влади, державних фондів, бюджетних організацій, суб`єктів господарювання державного сектору економіки, підприємств і організацій, які отримували кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовували державне чи комунальне майно, ревізії, проведеної органами державного фінансового контролю за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності. У разі виникнення спорів (суперечок), порушення кримінальних справ, відкриття судами провадження у справах зберігаються до ухвалення остаточного рішення.

Проте, для аудиту не представлено відповідних актів, які повинні оформлятися при встановлені фактів відсутності документів, в тому числі: первинних документів, облікових регістрів, відповідно до вимог п. 1, 15-19 глави 8 розділу VIII Правил організації діловодства та зберігання документів №1000/5 та п. 6.10 Положення про документальне забезпечення записів №88.

Пунктом 1 ст. 14 Закону про бухгалтерський облік №996-XIV та п. 2 Порядку подання фінансової звітності №419 визначено, що всі юридичні особи зобов`язані подавати квартальну та річну фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів. НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» №73 та п. 2 ст. 11 Закону про бухгалтерський облік №996-XIV передбачено, що фінансова звітність складається з 5 форм: балансу (звіту про фінансовий стан), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності (п. 1 Розділу ІІ).

Проте для аудиту не представлено фінансової звітності БУ №4 КЕВ м. Львова в тому числі Львівської філії БУ №4 КЕВ м. Львова за 2016-2019 роки.

В ухвалі Господарського суду Львівської області від 17.04.2019 у справі №914/2440/18 зазначено, що розпорядником майна БУ №4 КЕВ м. Львова на адресу боржника направлена вимога про надання документів та інформації (за вих. № 01-23/46 від 01.02.2019), при досліджених документах разом з представниками боржника, не виявлено жодної форми звітності за періоди, що передували трьом рокам до відкриття провадження у справі про банкрутство БУ №4 КЕВ м. Львова. Про неподання статистичної звітності зазначено у відповіді Головного управління статистики у Львівській області ((за вх. №01-22/42 від 27.03.2019).

Таким чином, в порушення п. 2 ст. 11, п. 1 ст. 14 Закону про бухгалтерський облік №996-XIV та п. 2 Порядку подання фінансової звітності №419, п. 1 Розділу ІІ НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» №73 не забезпечено складання та подання фінансової звітності БУ №4 КЕВ м. Львова.

На думку ліквідатора, мали місце організаційно-управлінські недоліки в організації бухгалтерського обліку БУ №4 КЕВ м. Львова внаслідок неналежної роботи керівництва БУ №4 КЕВ м. Львова та неналежного контролю з боку КЕВ м. Львова, як засновника (організація в оперативному управлінні якої знаходиться БУ №4 КЕВ м. Львова).

У процесі попереднього аудиту (аудиторський звіт від 10.06.2016 №234/5/23) встановлено, що на виконання вимог наказу начальника КЕВ м. Львова від 16.01.2015 №40 та згідно акту прийому-передачі, затвердженого начальником КЕВ м. Львова підполковником О.М. Крисевичем БУ №4 КЕВ м. Львова здійснено в період з 16 по 30 січня 2015 року передачу на баланс БУ №4 (Липники) КЕВ м. Львова усіх 152 житлових будинків, у зв`язку з чим звільнено майже усі працівників БУ №4 КЕВ м. Львова, окрім начальника БУ №4 КЕВ м. Львова. Тобто з березня 2015 року БУ №4 КЕВ м. Львова припинило свою виробничу діяльність.

Проте, в період з березня 2015 року по січень 2019 року КЕВ м. Львова, як організація в оперативному управлінні якої знаходиться БУ №4 КЕВ м. Львова, не ініціювала перед Міноборони (Західне ТКЕУ, Головне КЕУ, тощо) прийняття рішення про припинення юридичної особи БУ №4 КЕВ м. Львова (ліквідації, реорганізації), як наслідок в Господарському суді Львівської області з 02.01.2019 розглядається справа №914/2440/18 за заявою Головного управління ДФС у Львівській області про банкрутство та ліквідацію БУ №4 КЕВ м. Львова.

Як стверджує ліквідатор, внаслідок несвоєчасного прийняття рішення про припинення БУ №4 КЕВ м. Львова, відбулося зростання податкового боргу в основному за рахунок нарахування штрафних санкцій (пені, штрафів) та донарахованого єдиного соціального внеску, що свідчить, що колишнім керівництвом БУ №4 КЕВ м. Львова недотримувалися вимоги ст. 36 Податкового кодексу №2755-VI в частині обов`язку платника податку сплатити суму податків та зборів в порядку і строки, визначені цим Кодексом, оскільки податковий обв`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, як наслідок існує ризик недоотримання бюджетом та фондами соціального страхування податків та зборів у сумі 13 158 526,28 грн внаслідок відсутності активів для погашення боргів та списання боргу без задоволення у зв`язку із ліквідацією БУ №4 КЕВ м. Львова.

Аналогічно, за даними аудиторського звіту від 10.06.2016 №234/5/23 за даними БУ №4 КЕВ м. Львова на 01.03.2016 рахується 47 одиниць основних засобів (обладнання, офісна техніка) залишковою вартістю 167 380,9?0 грн. (первісна вартість 181 168,90 грн., знос 13 788,00 грн.).

Для дослідження не представлено документів, щодо проведення інвентаризації дебіторської заборгованості та основних засобів, проведення якої є обов`язковою згідно вимог п. 10 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань №879.

Ліквідатор зазначає, що на вимогу від 13.03.2020, КЕВ м. Львова у листі від 17.03.2020 №1026 не надано інвентаризації дебіторської заборгованості та основних засобів, та зазначено, що в період з 01.03.2016 по 31.03.2020 фактів передачі між БУ №4 КЕВ м. Львова та КЕВ м. Львова матеріальних цінностей та грошових коштів не було.

Відповідно до акту приймання-передачі документів, штампів та основної круглої печатки БУ №4 КЕВ м. Львова від 03.06.2019, ліквідатор БУ №4 КЕВ м. Львова арбітражному керуючому Гупало Т.В. від представника БУ №4 КЕВ м. Львова не передавалися вищевказані матеріальні цінності, а також не зазначено про передачу документів про їх передачу, відчуження чи списання.

З метою організації заходів, пов`язаних з проведенням інвентаризації активів та зобов`язань боржника, 11.02.2019 ліквідатором проведено інвентаризацію, за результатами проведеної інвентаризації активів та зобов`язань БУ №4 КЕВ м. Львова встановлено, що вартість активів складає 0,00 грн., з яких: дебіторська заборгованість 0,00 грн., грошові кошти 0,00 грн.

Як зазначає ліквідатор, внаслідок відсутності первинних документів та бухгалтерського обліку, очевидно, що сплив термін позовної давності, щодо стягнення дебіторської заборгованості із боржників та визнання її у сумі 900 209,53 грн. безнадійної відповідно до п. 4 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» №237, а також втрачено основні засоби на суму 167 380,9?0 грн.

Ліквідатор посилається на те, що березня 2015 бухгалтерський облік не вівся, фінансова звітність не складалася, первинні та зведені бухгалтерські документи не представлено (за виключенням окремих даних), в тому числі у зв`язку з тим, що згідно акту приймання-передачі документів, штампів та основної круглої печатки БУ №4 КЕВ м. Львова від 03.06.2019, ліквідатору БУ №4 КЕВ м. Львова арбітражному керуючому передано печатки, штампи та окремі документи.

БУ №4 КЕВ м. Львова рекомендації та пропозиції за результатами попередніх контрольних заходів в повному обсязі не виконано, що свідчить про недотримання керівництвом БУ №4 КЕВ м. Львова вимог п. 10.3 Порядку проведення внутрішнього аудиту №753.

Ліквідатор вважає, що зазначене, стало наслідком недотримання вимог чинного законодавства керівництвом БУ №4 КЕВ м. Львова та недостатнього контролю за діяльністю установи, що перебуває в оперативному підпорядкуванні КЕВ м. Львова, що призвело ризиків в управлінні коштами і майном у сумі 27 301 128,19 грн.

У заяві про покладення субсидіарної відповідальності ліквідатор зазначає, що вартість ліквідаційної маси Будинкоуправління№ 4 КЕВ м. Львова становить 0,00 грн., а встановлена судом заборгованість боржника перед кредиторами - 27 301 128,19 грн. На дату подання цієї заяви ліквідаційну масу не сформовано у зв`язку з відсутністю будь-яких майнових активів, дебіторська заборгованість відсутня.

На думку ліквідатора Будинкоуправління№ 4 КЕВ м. Львова, існує прямий зв`язок між діями колишнього керівника боржника Газдуном Т.Є., засновником КЕВ м. Львова, що є структурним підрозділом Міністерства оборони України, та Міністерством оборони України та банкрутством Будинкоуправління№ 4 КЕВ м. Львова. Вказане підприємство набуло стану неплатоспроможності саме у зв`язку з бездіяльністю, неефективними та протизаконними діяннями.

У заяві про покладення субсидіарної відповідальності ліквідатор зазначає, що нею не встановлено наявність непереборних обставин, в результаті яких Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова набуло стану неспроможності. Повна бездіяльність керівника та засновників призвела до виникнення величезної заборгованості перед кредиторами.

У відзиві на заяву про притягнення до субсидіарної відповідальності від 13.12.2022 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова просить відмовити в задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновників боржника, оскільки вважає, що відсутня вина останнього в існуванні боргу в 12 188 910,34 грн, який затверджений в реєстрі кредиторів.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова мотивує заперечення тим, що виробнича діяльність будинкоуправління № 4 була пов`язана з утриманням, обслуговуванням та ремонтом відомчого житла Міністерства оборони. Заборгованість будинкоуправління утворилася внаслідок різниці між затвердженими органом місцевого самоврядування тарифу на квартирну плату та економічно обґрунтованими витратами підприємства на обслуговування житлового фонду. В період з 15 по 30 січня 2015 року здійснено передачу на баланс Будинкоуправління №4 Липники КЕВ м. Львова 152 житлових будинків, які в подальшому передані територіальній громаді м. Львова. При звільненні працівників, дотримано вимог Кодексу законів про працю щодо вивільнення. Дані обставини спричинили виникнення значної заборгованості Будинкоуправління №4, оскільки вимоги по виплаті працівникам при звільненні виконувалися пріоритетно. В суму боргових зобов`язань Будинкоуправліня №4 як правонаступника, за рішенням органу управління майном увійшла також кредиторська заборгованість Будинкоуправліннь № 1,2,3 КЕВ м. Львова. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова є державною бюджетною установою Збройних Сил України, яка утримується за рахунок бюджетних коштів. За період 2016-19 років виділення коштів на проведення процедури банкрутства Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова не отримував та звернутися до Господарського суду з заявою про банкрутство не міг.

Міністерство оборони України у відзиві від 05.12.2022 зазначає, що відсутні підстави для встановлення субсидіарної відповідальності Міноборони, оскільки протиправної поведінки його не наведено, а причинний зв`язок із шкодою для кредиторів відсутній.

Міністерство оборони України посилається на те, що ліквідатор у заяві зазначає, що БУ №4 КЕВ м. Львова є самостійною організацією з повною юридично відповідальністю, створене наказом начальника КЕЧ Львівського району від 05.05.1960 №112. З Положення про БУ №4 КЕВ м. Львів від 12.10.2010 вбачається, що установа безпосередньо підзвітна та підпорядковується КЕВ м. Львова. Відповідно до п.1 Положення «Про Міністерство оборони України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Згідно з наказом Міністерства оборони України від 27.12.2019 №674 «Про розподіл функцій та завдань між Міністерством оборони України та Генеральним штабом Збройних Сил України з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення» визначено функції та завдання Генерального штабу ЗС України, серед яких, зокрема: експлуатація фондів військових містечок, проведення поточного ремонту, охорону, утримання експлуатаційного персоналу, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями, керівництво діяльністю квартирно-експлуатаційних відділів/частин.

У доповненнях до відзиву Міністерство оборони України обгрунтовує заперечення тим, що доказами наявності обставин доведення юридичної особи до банкрутства його засновниками, є, зокрема, висновок ліквідатора банкрута за результатами аналізу фінансово-господарського стану підприємства-боржника, який свідчить про наявність підстав доведення юридичної особи до банкрутства. Однак, як свідчать матеріали справи, ліквідатором банкрута не було надано суду на дослідження узагальненого, детального фінансового аналізу боржника, із змісту якого можна зробити висновок про конкретні дії/бездіяльність відповідних осіб, а саме Міністерства оборони України, що призвело до доведення до банкрутства згідно з Методичними рекомендаціями. Без узагальненого фінансового аналізу висновки щодо наявності ознак дій з доведення до банкрутства мають лише характер припущень, які не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Також, Міністерство оборони України зазначає, що свою діяльність БУ №4 КЕВ м. Львова здійснювало на підставі Положення про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 та від 29.11.2017. Згідно Положення про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 у своїй діяльності БУ №4 КЕВ м. Львова керується наказами та директивами Міноборони України, діє на підставі законодавства України. Відповідно до п. 4 Положення про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 майно БУ №4 КЕВ м. Львова, яке становлять основні фонди та оборотні кошти, а також матеріальні цінності які відображаються в самостійному балансі, закріплені на праві господарського відання. Положенням про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010 передбачено, що БУ №4 КЕВ м. Львова безпосередньо підпорядковується і підзвітне КЕВ м. Львова (адреса: 79016, м. Львів, Галицький район, вул. Шевченка, ЗА, ) та здійснює діяльність із забезпечення експлуатації, обслуговування і ремонту житлового фонду та інженерно-комунікаційних мереж, благоустрою територій та надання комунальних послуг. Відповідно до п. 3.3 Положення про БУ №4 КЕВ м. Львова від 12.10.2010, БУ №4 КЕВ м. Львова є структурною одиницею КЕВ м. Львова на правах юридичної особи, володіє відокремленою частиною власності Міноборони, має самостійний баланс та розрахункові рахунки в установах банків, круглу гербову печатку, кутовий штамп, бланки зі своєю назвою, має власні і обігові кошти, виділені з бюджету, а також кошти від збору з квартиронаймачів по квартплаті, з власників квартир за утримання будинків і прилеглої території, орендарів за орендовані приміщення, від інших видів діяльності.

Міністерство оборони України посилається на те, що БУ №4 КЕВ м. Львова, як самостійна державна організація, здійснює свою господарську діяльність та розпоряджається переданим на праві господарського відання майном на власний розсуд з метою отримання прибутку, а Міністерство оборони України обмежене в праві втручання в оперативно-господарську діяльність, в тому числі і стосовно розпорядження переданим майном, та не відповідає за зобов`язаннями підприємства.

На думку Міністерства оборони України, ні Міністерство, ні КЕВ м. Львова, як засновник банкрута, в даному випадку не несе встановленої законом субсидіарної відповідальності. Покладення субсидіарної відповідальності в цьому випадку має бути доведено відповідно до інших норм законодавства. А ліквідатором банкрута не доведено належними та допустимими доказами неправомірності дій засновників, до заяви належних доказів не подано.

У доповненні до відзиву Міністерство оборони України посилається на те, що у якості доказу на підтвердження підстав для покладення на КЕВ м. Львова та Міністерство оборони України субсидіарної відповідальності ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Москва Ю.О. посилається на висновки (фактично їх дублює) аудиторського звіту Західного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1001 від 28.09.2011, наказу Міністерства оборони України № 475 від 15.12.2020, започатковано функціонування Служби внутрішнього аудиту Збройних Сил України, до структури якої віднесено Західне територіальне управління внутрішнього аудиту. Внутрішній аудит - це діяльність Служби, спрямована на удосконалення системи управління фінансовими та матеріальними ресурсами, запобігання фактам незаконного, неефективного та не результативного використання підконтрольними суб`єктами бюджетних коштів та державного (військового) майна, виникненню помилок чи інших недоліків у їх діяльності, поліпшення внутрішнього контролю. До організаційних структур, у яких внутрішній аудит має повноваження проводити внутрішні аудити належать структурні підрозділи апарату Міністерства оборони України, Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, підприємства, установи і організація, а також суб`єкти господарювання, які не є юридичною особою, що належать до сфери управління Міноборони. Аудиторський звіт складається за результатами аудиту та містить відомості про хід аудиторського дослідження, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок і рекомендації щодо діяльності підконтрольного суб`єкта залежно від характеру виявлених проблем. Рекомендації в аудиторських звітах мають стосуватися діяльності підконтрольних суб`єктів, щодо яких виконувалося аудиторське завдання, та/або підпорядкованих їм суб`єктів у разі їх наявності.

Як стверджує Міністерство оборони України, аудиторський звіт і був проведений структурним підрозділом Міністерства оборони України саме для оцінки діяльності підконтрольного суб`єкта щодо перевірки виконання заходів з припинення (санації, ліквідації, банкрутства) та надання рекомендацій щодо виконання заходів з припинення юридичної особи.

На думку Міністерства оборони України, що завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів і, як наслідок, подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності на керівника боржника задля наповнення ліквідаційної маси підприємства, а ретельний та повний аналіз господарської діяльності підприємства, причин неплатоспроможності банкрута, належний аналіз фінансової звітності банкрута, з`ясування наявності та відсутності всіх підстав та ознак для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства.

У доповненні до відзиву Міністерство оборони України вказує на те, що загальний ресурс на національну безпеку та оборону у державному бюджеті на 2023 рік передбачено у сумі 1 141,1 млрд грн (видатки загального фонду - 1 006,07 млрд грн, спеціального фонду - 115,04 млрд грн, державні гарантії - до 20 млрд грн), або 18,2 % уточненого прогнозного показника валового внутрішнього продукту, з яких на фінансове забезпечення сил оборони 13,85% ВВП. Видатки на безпеку та оборону становить 43,4% загального обсягу видатків державного бюджету. Міністерство оборони України вважає, що застосування щодо Міністерства оборони України та КЕВ міста Львова субсидіарної відповідальності стане надмірним тягарем, позбавить їх бюджетних (державних) коштів, які спрямовані на безпеку та оборону України, що є неприпустимим під час дії воєнного стану.

Львівська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону у поясненнях від 25.07.2023 просить відмовити у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності посилаючись на те, що в заяві не наведено жодного аргументу, який би свідчив, що саме ді або бездіяльність Міністерства оборони України або КЕВ м. Львова стали причиною стійкої неплатоспроможності Будинкоуправління №4. Навпаки у матеріалах справи є відомості, які свідчать про те, ще причинами неплатоспроможності Будинкоуправління №4 були об`єктивні обставини, пов`язані з зовнішнім регулюванням політики ціноутворення на комунальні платежі, які перешкоджали останньому сформувати цінову політику, яка б забезпечувала позитивне сальдо господарських операцій. Тобто причиною виникнення неплатоспроможності боржника стало стійке негативне сальдо фінансово-господарських операцій через законодавчо передбачену неможливість встановити економічно обґрунтовану ціну на послуги, ще надавалися Будинкоуправлінням № 4. При цьому, ні КЕВ м. Львова, ні Міністерство оборони України, ні особисто керівник Будинкоуправління № 4 не мали можливості вилинути на ці обставини, а вимушені були керуватися існуючими обмеженнями.

Львівська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону вважає, що підстав для задоволення заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на керівника Будинкоуправління №4 на Газдуна Т.Є., на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова та на Міністерство оборони України немає.

Також, Львівська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону зазначає, що на сьогоднішній день, покладення на Міністерство оборони України додаткового фінансового зобов`язання озброєнням, амуніцією та обладнанням, що є недопустимим в умовах широкомасштабного вторгнення в Україну російських військ і факті боротьбою країни за виживання.

Ліквідатор подала відповідь на відзиви, в яких посилається на те, що нею впродовж розгляду справи про банкрутство загалом, і в самій заяві про притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, зокрема, ліквідатор розшукувала будь-які фінансово-господарські документи банкрута: скеровано запит до Військової прокуратури Західного регіону з метою отримання матеріалів - відповідно до інформації, що наявна у матеріалах справи про банкрутство Будинкоуправління № 4 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова вбачається, що значну частину бухгалтерської та фінансової документації вилучено Військовою прокуратурою Західного регіону згідно протоколу обшуку від 24.06.2016 в ході досудового розслідування кримінальної справи № 000035. В подальшому ГУ Нацполіції у Львівській області інформувало про те, що документи, вилучені у Будинкоуправління № 4 в ході розслідування кримінального провадження № 000035 передані на зберігання до Квартино експлуатаційного відділу м. Львова (вул. Батуринська, 2, м. Львів). Ліквідатором скеровано відповідний запит до КЕВ м. Львова. Листом від 04.08.2020 № 2818 КЕВ м. Львова інформовано ліквідатора про те, що ст. 44 Податкового кодексу України для первинних фінансових документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності та інших документів, пов`язаних із обчисленням та сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством України, діють строки збереження не менше 1095 днів (три роки). Оскільки з 2015 минуло п`ять років, зазначене унеможливлює надання бухгалтерської та фінансової документації діяльності БУ № 4 КЕВ м. Львова. Ліквідатором скеровано листа до КЕВ м. Львова із запитом щодо надання Акту знищення зазначених документів.

КЕВ м. Львова інформувало, що відбувся переїзд із вул. Гайдамацької, 9А у приміщення на вул. Стрийську, 105. Частина документації залишилась на попередньому місці розташування. За період з 2015 р. відбулося багато кадрових змін на посаді начальника, що призвело до втрати документів, в тому числі актів на знищення документації (лист № 4791 від 09.10.2020) (копії запитів та відповідей в матеріалах справи).

Ліквідатор повторно звернулася до органів Нацполіції з метою отримання копії Акту прийому передачі на зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000035. Слідчий Нацполіції інформував про те, що кримінальну справу закрито, запитуваний акт міститься в архівних документах кримінальної справи, також вказав на те, що такий ж акт повинен бути в КЕВ м. Львова, як особи, якій ці документи передано. Орієнтовною датою передачі документів заначив лютий 2019. Відтак ліквідатор звернулася до КЕВ м. Львова із запитом щодо отримання копії зазначеного акту. На запит ліквідатора КЕВ м. Львова надало Акт прийому передачі на зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000035. Проаналізувавши згаданий акт, вбачається, що більшість документів, що були передані по акту, стосуються правовідносин БУ № 4 із ПП «Доброчин-Сервіс». Проте, КЕВ м. Львова стверджує, що у нього практично відсутні документи, зазначені в акті, на підтвердження надає ряд листів, де заначено, що фінансово-господарська документація БУ № 4, зокрема за 2015-2017 роки відсутня.

Як зазначає ліквідатор, безпосередньо, в самих аудиторських висновках, сформованих Міністерством оборони України, доконано стверджуються факти відсутності будь-якої фінансової, господарської документації банкрута, стверджується про відсутність фінансового та бухгалтерського обліку загалом.

Щодо строків позовної давності ліквідатор вказує на те, що звернулася з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на винних осіб без пропуску строків позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

БУ 3№ 4 визнано банкрутом постановою господарського суду Львівської області від 17.04.2019. Загальний термін позовної давності по притягненню винних осіб до субсидіарної відповідальності міг закінчитися 17.04.2022. Однак, як відомо, відповідно до розпорядження КМУ «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» від 25.03.2020 № 338 (із зміною, внесеною постановою КМУ від 27.05.2022 № 630); постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 та постанови КМУ від 19.08.2022 № 928, якою внесено зміни до попередніх нормативно-правових актів карантин в Україні запроваджений з 12.03.2020 до 30.06.2023р.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таке ж положення міститься в п. 19, де заначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України від 12.08.2022 р. № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено до 18.08.2023р.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі №906/904/16, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника, при наявності підтвердження вини зазначених осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором), та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, Верховний Суд у ряді постанов (зокрема, від 16.06.2020 у справі №910/21232/16) конкретизував об`єктивну сторону правопорушення з доведення до банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності таких обставин щодо боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів: 1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових-зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються; 2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення); 3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником. Наведена правова позиція відображена Верховним Судом також у постановах від 19.08.2021 у справі № 925/62/09, від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 14.12.2021 у справі №914/71/19, від 09.12.2021 у справі №916/313/20, від 07.10.2021 у справі №904/4928/17, від 01.06.2021 у справі №911/2243/18, від 22.04.2021 у справі№915/1624/16 та інших.

Разом з тим, відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно не надає можливості визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів (правова позиція викладена Верховним Судом в постановах, зокрема, №910/21323/16 від 16.06.2020, №927/219/20 від 15.02.2022).

При цьому Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що саме на ліквідатора покладається обов`язок надати докази наявності об`єктивної сторони цього правопорушення та її конкретизації: виходячи з положень статті 73 та частини першої статті 74 ГПК України (щодо покладеного на сторону/учасника у справі про банкрутство тягаря доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), обставини існування або відсутності будь-якого із наведених елементів/складових об`єктивної сторони цивільного правопорушення (стверджуваних або заперечуваних: вчинення дій; бездіяльність, існування боргу в період вчинення боржником майнової дії тощо), мають бути доведені у встановленому законом порядку. До таких висновків Верховний Суд приходить у постановах від 29.09.2021 у справі №904/7679/18, від 19.08.2021 у справі №25/62/09, від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 01.06.2021 у справі №904/4855/17.

Окрім доведення наявності об`єктивної сторони, на ліквідатора покладається також обов`язок доведення причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) суб`єкта відповідальності та негативними наслідками (неплатоспроможністю боржника та відсутністю майна для задоволення вимог його кредиторів у процедурі банкрутства). Про це йдеться, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16: "123. Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), частини другої статті 61 КУзПБ (від 21.10.2019) та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення" (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17).

Заява ліквідатора Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова арбітражної керуючої Москви Ю.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівників та засновників за вх. №3024/22 від 21.09.2022 містить лише загальні формулювання ознак/елементів об`єктивної сторони, дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності. Зі змісту заяви та доданих документів неможливо встановити ким і які саме дії, направлені на набуття майна, вчинялись; які саме активи боржника виведено; які конкретно рішення на користь інших юридичних осіб приймались; ким і який правочин всупереч інтересам підприємства вчинено.

Крім того, не конкретизована ліквідатором об`єктивна сторона правопорушення позбавляє відповідачів можливості доводити свою невинуватість. Про це йдеться, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11: 44. У цій справі, на переконання колегії суддів, судами попередніх інстанцій не наведено наявності у діях колишнього керівника (директора) банкрута ОСОБА_1 об`єктивної сторони господарського правопорушення у вигляді конкретних дій/бездіяльності колишнього директора ОСОБА_1 та їх причинно-наслідковий зв`язок з наслідками у вигляді доведення до банкрутства. 45. Більше того, подібна ситуація позбавляє відповідача можливості доводити свою невинуватість у діяннях (діях чи бездіяльності) по доведенню до банкрутства, як і стосовно існування/відсутності об`єктивної сторони такого правопорушення.

Також Верховний Суд у постановах від 19.08.2021 у справі №25/62/09, від 23.02.2021 у справі №910/20004/17, від 02.03.2021 у справі №906/904/16, від 01.10.2020 у справі №914/3120/15 зазначив: оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності на предмет покладення на них субсидіарної· відповідальності у справі про банкрутство, суду слід відмежовувати дії суб`єктів відповідальності, які належать до ризиків підприємницької· діяльності, від винних дій таких суб`єктів, що мали наслідком настання неплатоспроможності боржника та відсутність активів на задоволення вимог кредиторів (ст. 42 Господарського кодексу України).

Ліквідатор, серед іншого, покликається на бездіяльність відповідачів у вигляді неналежного здійснення діяльності Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова відповідно до законодавства, що мало наслідком стійку неплатоспроможність боржника. Однак, така бездіяльність не підтверджена відповідними доказами, а відтак суду не видається можливим встановити вину у бездіяльності суб`єктів відповідальності та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів без конкретизації ким і яку саме бездіяльність вчинено.

Наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності (в тому числі наявність об`єктивної сторони правопорушення), ліквідатор обґрунтовує аудиторські звіти від 10.06.2016 №234/5/23 та 27.08.2018 234/5/40, оформлені за результатами проведення аудиту Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова.

Однак, вказані аудиторські звіти не містять жодних конкретних відомостей: ким, коли і яке неправомірне рішення прийнято, який збитковий правочин укладено тощо, внаслідок чиїх неправомірних дій/бездіяльності до податкової звітності внесено ті чи інші показники.

Враховуючи наведене, ліквідатором не доведено належними і допустимими доказами, які саме дії/бездіяльність відповідачів призвели до неплатоспроможності боржника. Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства, а відповідно не надає можливості визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів, а відтак у задоволенні заяви ліквідатора Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова арбітражної керуючої Москви Ю.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівників та засновників за вх. №3024/22 від 21.09.2022, суд дійшов висновку відмовити.

Відповідно до п.87, п.88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц (14-96цс18) за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом яких той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Стосовно заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про застосування наслідків спливу строків позовної давності до спірних правовідносин, суд зазначає, що з огляду на відмову в задоволенні заяви ліквідатора Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова арбітражної керуючої Москви Ю.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівників та засновників, відсутні підстави для розгляду заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи для здійснення заходів ліквідаційної процедури, вважає за доцільне розгляд справи відкласти.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 12, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова арбітражної керуючої Москви Ю.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівників та засновників за вх. №3024/22 від 21.09.2022.

2. Розгляд cправи відкласти на 13.09.2023 на 11:30 год. Засідання відбудеться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 128 (2 поверх).

3. Ліквідатору надати - звіт про проведену роботу, забезпечити участь у судовому засіданні.

4. Копію ухвали направити учасникам у справі про банкрутство.

Інформацію у справі, яка розглядається можна отримати за веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбачених ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строк і в порядку, передбачених ст. ст.254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений 03.08.2023.

Суддя Чорній Л.З.