ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" серпня 2023 р. Справа№ 873/307/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Яковлєв М.Л.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 02.08.2023 у справі №873/307/23 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

про видачу виконавчого документа

про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до 1. Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича

2. ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича та ОСОБА_1 заборгованості.

За результатами розгляду вказаної справи, 08.05.2023 Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» винесено рішення у справі № 145/23, яким позов задоволено у повному обсязі:

- стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором № 011/64695/00909921 від 16.10.2020 у сумі 439 827 (чотириста тридцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 57 коп.;

- стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» третейській збір у сумі 4 798 (чотири тисячі сімсот дев`яності вісім) грн. 28 коп. по 2 399 (дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн. 14 коп. з кожного.

12.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» надійшла заява про видачу виконавчого документу про примусове виконання рішення Третейського суду, в якій заявник просить:

- видати судові накази (по кожному боржнику окремо) про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 про солідарне стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором № 011/64695/00909921 від 16.10.2020 у сумі 439 827 (чотириста тридцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 57 коп.;

- видати судові накази по справі № 145/23 про стягнення у рівних частинах з Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»: третейського збору у розмірі 4 798,29 грн., по 2 399,14 грн. з кожного; судового збору видачу виконавчого документа у розмірі 1 342,00 грн., тобто по 671,00 грн. з кожного.

- при задоволенні заяви видати по одному судовому наказу на кожного з боржників, із зазначенням суми заборгованості за Кредитним договором та понесених судових витрат на користь стягувача в одному наказі.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 передано на розгляд головуючого судді (судді - доповідача) Яковлєва М.Л.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 352 ГПК України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

За приписами ч. 1 ст. 354 ГПК України, заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

При розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду за клопотанням однієї із сторін господарський суд витребовує справу з постійно діючого третейського суду, в якому вона зберігається. Справа має бути направлена до господарського суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому разі строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду продовжується до тридцяти днів з дня її надходження до суду (ч. 2 ст. 354 ГПК України).

Водночас частина 2 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» встановлює, що при розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23, розгляд справи № 873/307/22 призначено на 02.08.2023 о 14:30 год., Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» зобов`язано протягом п`яти днів від дня отримання цієї ухвали направити до Північного апеляційного господарського суду справу № 145/23, сторін третейського спору та третейській суд зобов`язано надати суду письмову інформацію.

20.07.2023 до суду від Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» надійшли матеріли третейської справи №145/23 та документи на виконання вимог ухвали суду від 18.07.2022.

27.07.2022 до суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» надійшла заява про розгляд справи без участі представника. в якій заявник зазначив про те, що на момент подачі цієї заяви рішення третейського суду не скасовано, що будь-яких документів щодо оскарження чи скасування вказаного рішення до заявника не надходило, що п. 11.3 спірного третейського договору в судовому порядку не оскаржувався та не оскаржується, що ним не подано інших позовів з того саме предмету та з тих саме підстав, а також просив розгляд справи проводити без участі представника заявника наголосивши на тому, що подану заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Фізична особа-підприємець Мельник Вадим Сергійович та ОСОБА_1 в судове засідання представників не направили, Фізична особа-підприємць Мельник Вадим Сергійович та ОСОБА_1 про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час і місце судового розгляду заяви, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов`язковою, а також строки розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, встановлені ст. 354 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича та ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документальні докази, суд вважає, що заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зі змісту рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 218/23, слідує що предметом розгляду у вказаній справи є вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за укладеним між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Фізичною особою-підприємцем Мельник Вадимом Сергійовичем кредитним договором № 011/64695/00909921 від 16.10.2020 в сумі 439 827,57 грн.

Стаття 50 Закону України «Про третейські суди» встановлює, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Статтею 57 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 352ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Стаття 355 ГПК України встановлює, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні за змістом підстави відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа наведені у ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Така ж позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №910/8665/17, від 04.06.2019 у справі № 873/8/19, від 27.06.2019 у справі №873/19/19, від 11.07.2019 у справі № 910/8692/17, від 13.11.2019 у справі № 873/51/19, від 24.12.2019 у справі № 870/45/19.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів іншого, з матеріалів справи слідує, що:

- на день розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 судом не скасовано (п. 1 ст. 355 ГПК України);

- при зверненні до суду з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» не пропущений встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа (п. 3 ст. 355 ГПК України);

- третейська угода не визнана недійсною (п. 5 ст. 355 ГПК України);

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону (п. 6 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом (п. 7 ст. 355 ГПК України);

- третейська справа № 145/23 була надіслана Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» до Північного апеляційного господарського суду (п. 8 ст. 355 ГПК України);

- третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 9 ст. 355 ГПК України).

Водночас суд зазначає про наступне.

Задовольняючи позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третейський суд рішенням від 08.05.2023 у справі № 145/23 стягнув солідарно суму боргу за кредитним договором № 011/64695/00909921 від 16.10.2020 та суму третейського збору солідарно з Фізичної особи-підприємця Мельник Вадима Сергійовича та ОСОБА_1 .

Так, у вказаному рішенні третейського суду, серед іншого, встановлено, що:

- між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (Банк), та Фізичною особою-підприємцем Мельник Вадимом Сергійовичем (Позичальник) було укладено кредитний договір № 011/64695/00909921 від 16.10.2020, згідно з умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування - 612 000,00, а Позичальник - використати кредит за цільовим призначенням, повернути Банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором;

- з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 (Поручитель) 16.10.2020 укладено договір поруки №011/64695/00909921/П (далі Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед Банком солідарно з Позичальником на виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникатимуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору №011/64695/00909921 від 16.10.2020;

- в п. 2.1 Договору поруки сторони погодили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечуваних зобов`язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором № 011/64695/00909921 від 16.10.2020, Банк набуває право вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним забезпеченим зобов`язанням;

- Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором №011/64695/00909921 від 16.10.2020 щодо погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконав, що підтверджується розрахунками заборгованості та поясненнями представника позивача;

- вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 412 699,57 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 27 128,00 грн. підлягає задоволенню.

При зверненні до суду з цією заявою заявником надано кредитний договір №011/64695/00909921 від 16.10.2020, у п. 11.3 якого сторони домовились, що всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку з договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів; у разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між сторонами, які виникають за договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» або до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків; в разі виникнення спору між сторонами та його розгляду третейським судом, такий розгляд буде здійснюватись згідно з регламентом відповідного третейського суду; сторони погоджуються з тим, що третейській розгляд спору здійснюється третейськім судом у складі одноособового третейського судді, який призначається головою третейського суду одночасно з порушенням третейського провадження; у разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено самостійно обирає способи захисту своїх прав між зверненням до третейського суду, згідно з цим застереженням або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Судом встановлено, що кредитний договір №011/64695/00909921 від 16.10.2020містить третейське застереження про передачу відповідного спору між банком та позичальником, у разі його виникнення, на вирішення третейського суду (п. 11.4), проте Договір поруки не містить третейського застереження про передачу відповідного спору між банком та поручителями, у разі його виникнення, на вирішення третейського суду.

Суд зазначає, що п. 3.1.2 Договору поруки, яким встановлено, що Поручитель належним чином і в повному обсязі ознайомлений з положеннями кредитного договору №011/64695/00909921 від 16.10.2020 та вважає, що такі положення застосовуються рівною мірою до виконання прав та обов`язків сторін за цим договором, не може розглядатись як третейське застереження стосовно можливості передачі даного спору між Банком та Поручителем на розгляд третейського суду. Окремої третейської угоди між банком та поручителем суду також не надано.

Слід зазначити і про те, що п. 11.4 кредитного договору №011/64695/00909921 від 16.10.2020 не містить посилань на Договір поруки та на Поручителя.

При цьому, суд звертає увагу, що укладення між Банком та Позичальником третейської угоди, що міститься в умовах кредитного договору не передбачає автоматичного поширення цієї третейської угоди на відносини з поручителями за договорами поруки, які такої (третейської) угоди не містять (висновки викладені у постановах Верховного суду від 30.09.2021 у справі №873/96/21 та від 23.06.2023 у справі № 873/61/23).

Отже, рішення третейського суду в частині стягнення з ОСОБА_1 , як з поручителя за вказаним Договором поруки, прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

З огляду на вищевказане, враховуючи вимоги чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що даний спір між банком та поручителями про стягнення заборгованості не підвідомчий третейському суду та, з огляду на вказане, відмовляє у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 в частині стягнення солідарно суми боргу та суми третейського збору з ОСОБА_1 , оскільки справа, по якій прийнято дане рішення третейського суду, у вказаній частині не підвідомча третейському суду, рішення третейського суду у вказаній частині, прийнято у спорі між банком та поручителями, не передбаченому третейською угодою.

За обставин, що склалися, враховуючи, що Фізичною особою-підприємцем Мельник Вадимом Сергійовичем рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» та видачі наказів на примусове виконання вказаного рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником при зверненні до суду з цією заявою сума судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на Фізичну особу-підприємця Мельника Вадима Сергійовича, оскільки саме його дії щодо невиконання умов кредитного договору №011/64695/00909921 від 16.10.2020 призвели до виникнення спору.

Керуючись ст.ст. 129, 352 - 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 задовольнити частково.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» ід 08.05.2023 у справі № 145/23 видати наказ наступного змісту:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: 01011, м.Київ, вул.Лєскова, буд. 6) заборгованість за кредитним договором № 011/64695/00909921 від 16.10.2020 у сумі 439 827 (чотириста тридцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 57 коп. та третейській збір в сумі 2 399 (дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн. 14 коп..

3. В іншій частині заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 08.05.2023 у справі № 145/23 залишити без задоволення.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельника Вадима Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: 01011, м.Київ, вул.Лєскова, буд. 6) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в сумі 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн. 00 коп.

5. Третейську справу №145/23 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

6. Ухвала, у випадку, якщо її не буде оскаржено в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч. 5, 6 ст. 356 Господарського процесуального кодексу України). Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 25 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 256 ГПК України.

7. Направити копію цієї ухвали сторонам у справі та Постійно діючому Третейському суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

Суддя М.Л. Яковлєв