РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.07.2023Справа № 910/2884/23

За позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (м. Запоріжжя)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" (м. Київ)

про стягнення 12.807,00 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" (м. Київ)

до Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (м. Запоріжжя)

про стягнення 37.024,91 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Старовойтов Є.А.

Представники сторін:

Від АТ "Запорізький завод феросплавів": Переяславська М.В.

Від ТОВ "Олвітекстиль": Веретельник О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" про стягнення 12.807,00 грн штрафу за порушення строків поставки товару за договором №537 від 09.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

17.03.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 відкрито провадження у справі №910/2884/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

10.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову з підстав його необґрунтованості.

10.04.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" до Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" про стягнення 37.024,91 грн, з яких: 24.942,72 грн заборгованості за поставлений товар за договором №537 від 09.10.2020, 10.078,34 грн інфляційних втрат та 2.003,87 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" до Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" про стягнення 37.024,91 грн, до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом, розгляд справи № 910/2884/23 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.05.2023.

01.05.2023 до Господарського суду міста Києва від АТ "Запорізький завод феросплавів" надійшли відповідь на відзив та клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

08.05.2023 до суду від ТОВ "Олвітекстиль" надійшли заперечення на відповідь на відзив та на клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

09.05.2023 від АТ "Запорізький завод феросплавів" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

16.05.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 01.06.2023.

01.06.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.07.2023.

У судовому засіданні 04.07.2023 представник АТ "Запорізький завод феросплавів" підтримала вимоги первісного позову, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала. Представник ТОВ "Олвітекстиль" заперечувала проти первісного позову, просила задовольнити зустрічну позовну заяву.

04.07.2023 суд, по виходу з нарадчої кімнати, проголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив, що повне рішення буде складено у строк, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення за первісним та зустрічним позовами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2020 між АТ "Запорізький завод феросплавів" (далі - Завод, Покупець) та ТОВ "Олвітекстиль" (далі - Товариство, Постачальник) було укладено договір поставки №537 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити, а Покупець - прийняти та оплатити продукцію (товар), в асортименті та за цінами, вказаними в додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Пунктами 3.1. - 3.3. Договору передбачено, що поставка товару здійснюється постачальником на умовах та у спосіб, зазначені у додатку (специфікації), згідно з Інкотермс 2010, тільки після отримання Покупцем письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження. Товар повинен бути поставлений однією партію в одному автотранспортному засобі, або згідно з графіком, якщо це оговорено додатками, специфікаціями чи додатковими угодами.

Під час дії Договору сторони уклали Додаток №1 та додаткові угоди №№1 - 3 до Договору, якими погодили асортимент, кількість, умови поставки і оплати товару.

У первісній позовній заяві Завод вказує, що Постачальником було прострочена поставку Товару в обсязі, передбаченому Додатковою угодою №2 до Договору, на 55 календарних днів, у зв`язку з чим покупцем нараховано та пред`явлено до стягнення з ТОВ "Олвітекстиль" штрафна санкції в загальному розмірі 12.807,00 грн.

ТОВ "Олвітекстиль" заперечує проти задоволення первісного позову та зазначає, що воно належним чином поставило покупцю товар у кількості та асортименті, погоджених сторонами в Додатку №1 від 09.10.2020, Додатковій угоді №1 від 18.05.2021, Додатковій угоді №2 від 28.10.2021, Додатковій угоді №3 від 10.01.2022 до Договору.

Натомість, Завод станом на дату подання відзиву та зустрічного позову (10.04.2023) мав заборгованість по оплаті поставленого Товариством товару в розмірі 24.942,72 грн.

Судом встановлено, що Постачальником на виконання Договору та Додатку №1 від 09.10.2020 поставлено Заводу товар за видатковою накладною №2383 від 30.10.2020 на загальну суму 216.918,00 грн.

Згідно з п. 5 Додатку №1 до Договору Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів тільки за умови виконання Постачальником п. 3.4., п. 4.1.1.-4.1.5. цього договору та надання Покупцю завіреної копії митної декларації, оформленої Постачальником на товар, що постачається в день постачання товару. Термін оплати за поставлений товар відстрочується на термін прострочення виконання Постачальником п. 3.4. цього договору і є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України. У разі не реєстрації Постачальником податкової накладної з ЄРПН Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару у розмірі 80% від вартості товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з урахуванням умов, викладених у першому абзаці даного пункту. Решту оплати 20% вартості товару здійснюється Покупцем тільки після реєстрації Постачальником податкова накладної в ЄРПН, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахуйся Постачальника протягом 30 календарних днів з урахуванням умов, викладених у першому абзац даного пункту. Сторони договору підтверджують, що порядок оплати, визначений у п. 5. додаткової угоди є належним виконанням Покупцем умов оплати за поставлений Постачальником товар. У цьому разі Покупець звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 1ІК Україні та п. 10.7. договору.

Товариство зазначає, що воно належним чином виконало вимоги п. 5 Додатку №1 до Договору, в тому числі в частині надання копій митної декларації та реєстрації податкової накладної в ЄРПН в граничні строки встановлені законодавством України.

Оплата отриманого товару за видатковою накладною №2383 від 30.10.2020 на загальну суму 216.918,00 грн мала бути здійснена Заводом у строк до 28.12.2020, однак фактично була здійснена з простроченням - 30.12.2020.

На виконання умов Договору та Додаткової угоди №1 від 18.05.2021 до нього Постачальник поставив покупцю товар за видатковими накладними №1148 від 07.06.2021 на суму 101.520,00 грн та №1123 від 07.06.2021 на суму 18.900,00 грн, всього на суму 120.420,00 грн.

Згідно з п. 5 Додаткової угоди №1 від 18.15.2021 до Договору Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів тільки за умова виконання Постачальником п. 3.4., п. 4.1.1.-4.1.5. цього договору та надання завіреної копії податкової накладної, оформленої виробником на адресу Постачальника та квитанції про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Термін оплати за поставлений товар відстрочується на термін прострочення виконання Постачальником п. 3.4. цього договору і є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України. У разі не реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН Покупець здійсню оплату за фактом поставки товару у розмірі 80% від вартості товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів урахуванням умов, викладених у першому абзаці даного пункту. Решту оплати 20% вартості товару здійснюється Покупцем тільки після реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з урахуванням умов, викладених у першому абзаці даного пункту. Сторони договору підтверджують, що порядок оплати, визначений у п. 5 додаткової угоди є належним виконанням Покупцем умов оплати за поставлений Постачальником товар. У цьому разі Покупець звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України та 10.7. Договору.

Оплата отриманого товару за видатковими накладними №1148 від 07.06.2021 та №1123 від 07.06.2021 мала бути здійснена в строк до 05.08.2021, проте Завод вартість товару сплатив з простроченням - 15.09.2021.

На виконання Договору та Додаткової угоди №2 від 28.10.2021 Товариство поставило Покупцю товар за видатковими накладними: №2264 від 12.11.2021 на суму 29.184,00 грн, №2356 від 24.11.2021 на суму 51.300,00 грн, №351 від 18.02.2022 на загальну суму 34.200,00 грн, всього на суму 114.684,00 грн.

Згідно з п. 5 Додаткової угоди №2 від 28.10.2021 Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару шляхом безготівкового перерахуванні коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів тільки за умови виконання Постачальником п. 3.4., п. 4.1.1.-4.1.5. цього договору та надання завіреної копії податкової накладної, оформленої виробником на адресу Постачальника та квитанції .V: 1 пре реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Термін оплати за поставлений товар відстрочується на термін прострочення виконанні Постачальником п. 3.4. цього договору і є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України. У разі не реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару у розмірі 80% від вартості товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 1- календарних днів з урахуванням умов, викладених у першому абзаці даного пункту. Решту оплати 20% вартості товару, здійснюється Покупцем тільки після реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів з урахуванням умов, викладених у першому абзаці даного пункту. Сторони договору підтверджують, що порядок оплати, визначений у 5 додаткової угоди є належним виконанням Покупцем умов оплати за поставлений Постачальником товар. У цьому разі Покупець звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ПК України та п. 10.7. Договору поставки.

Поставлений по видатковій накладній №2264 від 12.11.2021 товар мав бути оплачений Покупцем у строк до 25.11.2021; по видатковій накладній №2356 від 24.11.2021 - до 08.12.2021, по накладній №351 від 18.02.2022 - до 03.03.2022.

Натомість, товар по накладній №2264 Завод оплатив 28.01.2022, по накладній №2356 - 03.02.2022, по накладній №351 - 16.01.2023 на суму 9.257,28 грн.

Оплата решти вартості отриманого товару по накладній №351 від 18.02.2022 на суму 24.942,72 грн Заводом була здійснена під час розгляду справи, 28.04.2023.

На виконання Договору та Додаткової угоди №3 до нього Постачальник поставив Покупцю товар за видатковою накладною №242 від 03.02.2022 на суму 3.214,08 грн.

Згідно з п. 5 Додаткової угоди №3 до Договору Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів тільки за умови виконання Постачальником п. 3.4., п. 4.1.1.-4.1.5. цього договору та надання завіреної копії податкової накладної, оформленої виробником на адресу Постачальника та квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Термін оплати за поставлений товар відстрочується на термін прострочення виконання Постачальником п. 3.4. цього договору і є простроченням кредитора розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України. У разі не реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару у розмірі 80% від вартості товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з урахуванням умов, викладених у першому абзаці даного пункту. Решту оплати 20% вартості товару здійснюється Покупцем тільки після реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з урахуванням умов, викладених у першому абзаці даного пункту. Сторони договору підтверджують, що порядок оплати, визначений у п. 5 додаткової угоди є належним виконанням Покупцем умов оплати за поставлений Постачальником товар. У цьому разі Покупець звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України та п. 10.7. Договору поставки.

Отриманий Заводом товар за видатковою накладною №242 від 03.02.2022 на суму 3.214,08 грн мав бути оплачений у строк до 04.03.2022, проте фактично оплата була здійснена 16.01.2023.

У зв`язку з цим Товариством пред`явлено зустрічний позов про стягнення з Покупця 37.024,91 грн, з яких: 24.942,72 грн заборгованості за поставлений товар за договором №537 від 09.10.2020, 10.078,34 грн інфляційних втрат та 2.003,87 грн 3% річних.

Крім того, з огляду на прострочення оплати Заводом поставленого товару, Товариство зазначає, що несвоєчасна поставка товару, за порушення строків виконання якої позивач за первісним позовом нарахував штрафні санкції, була не порушенням строків поставки, а зупиненням передачі обумовленого Договором поставки Товару внаслідок не виконання Покупцем зобов`язанням по оплаті раніше поставленого Товару, що передбачене ч. 3 ст. 538 ЦК України та ч. 5 ст. 692 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується прострочення поставки Товару за Додатковою угодою №2 до Договору на суму 34.200,00 грн, на 55 календарних днів, у зв`язку з чим Покупцем нараховано та пред`явлено до стягнення з ТОВ "Олвітекстиль" штрафні санкції в загальному розмірі 12.807,00 грн.

Пунктом 10.3. Договору сторони погодили, що у разі порушення строків поставки товару Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 0,5 % від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Судом встановлено, що передбачений п. 10.3. Договору штраф у розмірі 0,5 % від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення поставки по своїй суті є пенею, оскільки обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виконані Заводом розрахунки неустойки за Договором є арифметично вірними та правильними, тож за висновком суду стягненню з ТОВ "Олвітекстиль" на користь Заводу підлягає пеня в сумі 9.4058,00 грн та штраф у розмірі 3.402,00 грн.

Твердження Товариства про те, що несвоєчасна поставка Товару, за порушення строків виконання якої позивач за первісним позовом нарахував штрафні санкції, була не порушенням строків поставки, а зупиненням передачі обумовленого Договором поставки Товару внаслідок не виконання Покупцем зобов`язанням по оплаті раніше поставленого Товару, що передбачене ч. 3 ст. 538 ЦК України та ч. 5 ст. 692 ЦК України, судом відхиляються як необґрунтовані й безпідставні з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 538 ЦК України передбачено, що в разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Частиною 5 ст. 692 ЦК України встановлено, що якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що під час прострочення Заводом строків оплати товару, поставленого згідно з Додатковою угодою №2, сторони підписали додаткову угоду №3, якою погодили поставку нової партії товару, і така партія була поставлена Товариством 03.02.2022 в повному обсязі під час існуючого прострочення оплати.

Крім того, матеріали справи не містять жодних повідомлень Постачальника про зупинення передачі товару до моменту оплати попередніх партій.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги Заводу за первісним позовом є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог зустрічного позову судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджується здійснення оплати отриманого Заводом товару за Договором, додатком №1 та Додатковими угодами №№ 1 - 3 до нього з простроченням, що вірно визначено Товариством.

При цьому, існуюча на день подання зустрічного позову заборгованість по оплаті поставленого товару в розмірі 24.942,72 грн була сплачена Заводом 28.04.2023.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, провадження у справі за зустрічним позовом слід закрити в частині стягнення 24.942,72 грн боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані Товариством розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість та вірність, відтак, вимоги зустрічного позову про стягнення 10.078,34 грн інфляційних втрат та 2.003,87 грн 3% річних підлягають задоволенню.

При цьому Завод доводів і тверджень позивача за зустрічним позовом не спростував, доказів відсутності у нього обов`язку зі сплати отриманого за Договором товару в погоджені сторонами строки не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про повне задоволення первісного позову (стягнення 9.405,00 грн пені та 3.402,00 штрафу) та часткове задоволення вимог зустрічної позовної заяви (10.078,34 грн інфляційних втрат та 2.003,87 грн 3% річних).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд первісної та зустрічної позовних заяв покладаються на відповідачів у повному обсязі.

Частиною 11 ст. 238 ГПК України встановлено, що в разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

За результатом зустрічного зарахування стягнутих за первісним та зустрічним позовами сум, суд стягує з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" 724,79 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" (03151, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 92 Б; ідентифікаційний код 39491988) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ідентифікаційний код 00186542) 9.405 (дев`ять тисяч чотириста п`ять) грн 00 коп. пені, 3.402 (три тисячі чотириста дві) грн 00 коп. штрафу та 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Зустрічний позов задовольнити частково.

4. Закрити провадження за зустрічним позовом у частині стягнення 24.942,72 грн заборгованості.

5. В іншій частині зустрічні позовні вимоги задовольнити.

6. Стягнути з Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ідентифікаційний код 00186542) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" (03151, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 92 Б; ідентифікаційний код 39491988) 10.078 (десять тисяч сімдесят вісім) грн 34 коп. інфляційних втрат, 2.003 (дві тисячі три) грн 87 коп. 3 % річних, 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

7. Провести зустрічне зарахування стягнутих сум та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвітекстиль" (03151, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 92 Б; ідентифікаційний код 39491988) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ідентифікаційний код 00186542) 724 (сімсот двадцять чотири) грн 79 коп.

8. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 04.08.2023.

Суддя Т.М. Ващенко