ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2023 Справа № 908/2026/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши матеріали

за заявою боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.№ НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 20.06.2023 за допомогою системи Електронний суд надійшла заява (б/н від 20.06.2023) фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 КУзПБ.

За частиною 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу (частина 3 статті 37 КУзПБ).

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 статті 174 ГПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Статтями 162, 164 ГПК України та статтею 116 КУзПБ визначено вимоги щодо оформлення заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

У відповідності до вимог пункту 12 частини 3 статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема:

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, що на час подання заяви ОСОБА_1 складає 40260,00 грн (2684,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році) х 5) х3).

Заявник в заяві зазначив про сплату ним на депозитний рахунок Господарського суду Запорізької області в якості авансування винагороди арбітражному керуючому суму 13885,00 грн за платіжними квитанціями №37726740 від 18.05.2022; №37958216 від 17.06.2022; №38309057 від 25.07.2022; №38626426 від 25.08.2022; №38995960 від 28.09.2022; №39603622 від 30.11.2022; №0.0..1 від 16.06.2023, квитанції додав до заяви.

Суд перевірив та отриманими банківськими виписками встановив, що на депозитний рахунок Господарського суду Запорізької області в рахунок оплати послуг арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність від ОСОБА_1 надійшли кошти в загальному розмірі 15845,00 грн за зазначеними платіжними документами та згідно платіжного документу за № 148163028 від 26.10.2022.

Таким чином встановлено, що заявником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому порядку та розмірі, а отже подана заява не відповідає змісту вимог, визначених статтею 116 КУзПБ.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи заявником подано договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.08.2022, укладений між арбітражним керуючим ОСОБА_2 та заявником ОСОБА_1 .

За умовами пункту 1.1 договір визначає порядок оплати послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією, покладених на нього відповідно до Кодексу та заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника.

Згідно пунктів 2.1.1, 2.1.2 арбітражний керуючий має право отримувати плату за надані послуги в розмірі та порядку, що встановлені цим договором та ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство та отримувати відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Пунктом 3.1 договору визначено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 19500 грн за весь строк виконання повноважень арбітражного керуючого, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією.

В п. 3.3 договору передбачено, що ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 1950 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

За умовами п. 7.1. договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією, якщо інше не передбачено Законом.

Відповідно до ч.1 ст.30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 статті 30 КУзПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу заявника, що в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №910/2629/20 від 24.09.2020 та по справі №922/1734/20 від 24.11.2020 викладено правову позицію стосовно того, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

За вимогами частини 3 статті 116 КУзПБ докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Тобто Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому законодавством України не передбачено.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до статті 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення сплати винагороди керуючому реструктуризацією.

Зважаючи на занижений розмір оплати праці арбітражного керуючого у доданому до заяви договорі про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.08.2022 варто до того ж зазначити, що первинно призначений у справі арбітражний керуючий для виконання відповідних повноважень може бути за певних обставин замінений з призначенням іншого.

Станом на 26.06.2023 заявником внесено оплату авансування послуг арбітражного керуючого у розмірі 15845,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно було здійснити доплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці в сумі 24415,00 грн (40260,00 грн - 15845,00 грн).

Відповідно до ч.3 ст. 37 КУзПБ господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Зазначені обставини, в силу правових положень ч.3 ст. 37 КУзПБ, ст.174 ГПК України, які приведені вище, стали підставою для залишення заяви про неплатоспроможність ухвалою суду від 26.06.2023 без руху.

Способом усунення недоліків заяви суд визначив надання до суду доказів авансування на депозитний рахунок Господарського суду Запорізької області основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі у розмірі 24 415,00 грн.

До Господарського суду Запорізької області 18.07.2023 від боржника ОСОБА_1 за допомогою системи Електронний суд ЄСІТС надійшла Заява про усунення недоліків (б/н від 17.07.2023).

Оскільки надходження від ОСОБА_1 заяви про усунення недоліків у справі №908/2026/23 припало на період відпустки судді Ніколаєнка Р.А., питання щодо розгляду заяви вирішується 07.08.2023.

В Заяві про усунення недоліків боржник, враховуючи наведені вимоги суду, надає ще раз пояснення задля усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі щодо неплатоспроможності фізичної особи, просить суд, враховуючи наявність у матеріалах справи згоди арбітражного керуючого на участь у справі про банкрутство у якості арбітражного керуючого, визнати укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого альтернативою мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.

Крім того, боржник в Заяві про усунення недоліків посилається на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20, яка вказує на право місцевого господарського суду в частині розгляду питання щодо альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про неплатоспроможність, зокрема на умовах відстрочення. Верховний Суд встановив наявність умов на укладення угоди з арбітражним керуючим, а саме: укладається на умовах відстрочення оплати та наявності майна боржника для погашення грошової винагороди у розмірі, який підлягає авансуванню боржником.

Також в Заяві про усунення недоліків (б/н від 17.07.2023) боржник просить суд вважати недоліки заяви усуненими, відкрити провадження у справі №908/2026/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Таким чином, позиція боржника щодо підстав надання визначеного ним самостійно саме такого доказу авансування на депозитний рахунок Господарського суду Запорізької області основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі не змінилась.

На депозитний рахунок суду авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у визначеному в ухвалі суду розмірі 24 415,00 грн, не внесено.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 статті 30 КУзПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Також положеннями частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому законодавством України не передбачено.

В постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №922/1734/20 від 24.11.2020 та по справі №910/2629/20 від 24.09.2020 викладено правову позицію стосовно того, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до статті 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення сплати винагороди керуючому реструктуризацією.

Щодо посилань боржника в Заяві про усунення недоліків на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20, то слід зауважити, що у постанові мова йде саме про право місцевого господарського суду розглянути питання щодо альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про неплатоспроможність, що не є безумовним обов`язком місцевого господарського суду.

Крім того, у зазначеній постанові від 19.11.2020 Верховний Суд звернув увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства та інші норми законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди (п.40 постанови).

Враховуючи все вищевикладене, законні підстави визнати укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого альтернативою мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, про що просить ОСОБА_1 в Заяві про усунення недоліків, у суду відсутні.

Станом на дату винесення ухвали недоліки заяви ОСОБА_1 не усунуті.

За положеннями ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вих.б/н від 20.06.2023) повертається заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 2, 38 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 12, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вих.б/н від 20.06.2023) і додані до неї документи без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою системи «Електронний суд» ЄСІТС.

Ухвала господарського суду, відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали за правилами, визначеними ст. ст. 254-259 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 07.08.2023.

Суддя Р.А. Ніколаєнко