номер провадження справи 5/142/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 Справа № 908/1610/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" (e-mail: ; вул. Пухівська, буд. 2, м. Київ, 02222; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (e-mail: ; вул. Залізнична, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095; )

про стягнення 53 744,58 грн.,

Без виклику представників сторін,

СУТНІСТЬ СПОРУ:

15.05.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" до Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" про стягнення 53 744,58 грн.

15.05.2023 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1610/23 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочато з 13.06.2023, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.

12.06.2023 від Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" до суду надійшов відзив на позовну заяву № 2 від 09.06.2023 (вх. № 12624/08-08/23 від 12.06.2023), згідно якого відповідач заперечив проти позовних вимог та просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Крім цього, 12.06.2023 від ПрАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" до суду надійшло клопотання № 1 від 12.06.2023 (вх. № 12637/08-08/23 від 12.06.2023) про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з порушенням позивачем вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.06.2023 № 908/1610/23 клопотання Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" № 1 від 12.06.2023 (вх. № 12637/08-08/23 від 12.06.2023) задоволено, позовну заяву ТОВ "ТД «Ватра Дніпровський регіон» до ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» про стягнення 53 744,58 грн. на підставі п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали шляхом направлення на адреси суду та відповідачу письмової інформації щодо зазначення повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, інших учасників справи, докази чого надати до суду у вказаний вище строк.

З урахуванням вимог викладених у вищевказаній ухвалі суду, 22.06.2023 до господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява № б/н від 21.06.2023 (вх. № 13422/08-08/23 від 22.06.2023) про усунення недоліків, в якій зазначено повне найменування юридичних осіб (сторін), а саме: позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" (), відповідача - Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" ().

Ухвалою суду від 26.06.2023 № 908/1610/23 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" № б/н від 21.06.2023, продовжено розгляд справи по суті з 11.07.2023 та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

29.06.2023 від ТОВ «ТД "Ватра Дніпровський регіон" до суду надійшла відповідь на відзив № б/н від 28.06.2023 (вх. № 13928/08-08/23 від 29.06.2023), згідно яких позивач просить суд позов задовольнити.

06.07.2023 від ПрАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" до суду надійшов відзив на позовну заяву № 1 від 04.07.2023 (вх. № 14463/087-08/23 від 06.07.2023), згідно якого відповідач заперечив проти позовних вимог та просить суд позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних залишити без задоволення.

20.07.2023 від ТОВ «ТД "Ватра Дніпровський регіон" до суду надійшла відповідь на відзив № б/н від 17.07.2023 (вх. № 15625/08-08/23 від 20.07.2023), згідно якої позивач не погодився із запереченнями відповідача про безпідставність нарахування інфляційних витрат та 3 % річних. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вищевказані документи долучені до матеріалів справи.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

01.08.2023 судом прийнято рішення.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 05.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" (замовник) укладений договір поставки № 210805-20 (договір), за умовами якого постачальник зобов`язався у 2021 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені в специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору. На виконання умов договору, постачальник передав замовнику товар, що підтверджується видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 на суму 79 680,00 грн. Однак, в порушення умов договору відповідач здійснив оплату за отриманий товар несвоєчасно та частково у розмірі 40 000,00 грн., у зв`язку з чим станом на 11.05.2023 заборгованість відповідача за отриманий товар становить 39 680,00 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами здійснити оплату за товар, проте вказані вимоги залишені без відповіді та задоволення. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань, на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано відповідачу 3 % річних за період з 06.12.2021 по 11.05.2023 на суму 1 935,86 грн. та інфляційні витрати за період з грудня 2021 по березень 2023 включно у розмірі 12 128,72 грн. Просить суд позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позовних вимог зазначивши, що згідно з договором поставки № 210805-20 від 05.08.2021, замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 днів з дня підписання сторонами видаткової накладної та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. Оскільки рахунок на оплату товару за видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 отриманий відповідачем лише 10.03.2023, строк оплати товару за вказаною накладною настав 10.04.2023. За таких обставин, позивачем безпідставно нараховані 3 % річних та інфляційні витрати за період до 10.04.2023. Просить суд позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних витрат залишити без задоволення.

У відповіді на відзив позивач не погодився із запереченнями відповідача обґрунтовуючи тим, що замовник прийняв товар без будь-яких заперечень, що підтверджується видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 на суму 79 680,00 грн. Разом з передачею товару постачальником передано замовнику всі вказані в п. 5.8. договору документи. Крім цього, замовником частково сплачено товар за вказаною видатковою накладною, а саме: 14.02.2022 - 20 000,00 грн. та 15.02.2022 - 20 000,00 грн., що підтверджує наявність рахунку на оплату у замовника. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом. Щодо оплати товару після реєстрації податкової накладної - дата виписування податкової накладної: 04.11.2021, документ прийнято 29.11.2021. Строк оплати поставленого товару 04.12.2021. Таким чином, податкова накладна була зареєстрована до закінчення строку оплати. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Станом на 01.08.2023 заперечення на відповідь на відзив відповідач на адресу суду не надіслав. Клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін на адресу суду не надходило.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" (постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" (замовник, відповідач) укладений договір поставки № 210805-20 (договір), за умовами. 1.1. якого постачальник зобов`язався у 2021 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені в специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору.

Найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість товарів: відповідно до специфікації(ій) - додатку(ів) до цього договору. Виробник товарів: відповідно до специфікації(ій) - додатку(ів) до цього договору (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 1.3. договору, обсяги закупівлі товарів за цим договором та відповідно і сума (загальна вартість) договору можуть бути зменшені замовником в односторонньому порядку залежно від реального фінансування видатків (реального фінансування договору, зміни фінансового та/або виробничого плану).

Згідно з п. 3.1. договору, ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 229 080,00 грн. (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімдесят грн. 00 коп.), у т.ч. ПДВ 20%: 38 180,00 грн. (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят грн. 00 коп). Ціна за одиницю товару зазначається у специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору.

Замовник оплачує поставлений постачальником товар виключно за ціною, вказаною у специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору (п. 3.2. договору).

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору, замовник здійснює оплату поставленого товару (поставленої партії товару) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. При цьому (за виключенням випадку здійснення попередньої оплати), замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН), а у разі, якщо після постачання товару здійснюється будь-яке збільшення суми компенсації його вартості, замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідного розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН. У разі, якщо до закінчення строку оплати поставленого товару, який зазначений у першому реченні п. 4.2. цього договору, постачальник не здійснив реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН, строк оплати поставленого товару за цим договором продовжується до дати реєстрації постачальником податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН.

Пунктом 4.3. договору визначено, що до рахунка на оплату товарів додаються: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товару).

Згідно з п. 5.3. договору, представник замовника при прийнятті товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному у видатковій накладній, розписатися за отримання товару у видатковій накладній та видати представнику постачальника довіреність на отримання їм даної партії товару.

Товар постачається партіями відповідно до письмових заявок замовника (п. 5.4. договору).

Право власності на товар, зазначений у специфікації(ях)- додатку(ах) до цього договору, переходить до замовника з моменту підписання сторонами/представниками сторін видаткової накладної. Видаткова накладна є первинним документом (п.5.5).

Абзацом 2 п. 5.8. договору визначено, що прийом товару здійснюється замовником при наявності товарно-супровідних документів: видаткової накладної, товарно-транспортної накладної (інших документів щодо транспортування товару), пакувальних аркушів, рахунку на оплату товару, документів, підтверджуючих якість товару. Замовник проводить вхідний контроль товару згідно з вимогами ГОСТ 24297-87 (якщо вказаний ГОСТ скасований, застосовується чинний національний стандарт, який регулює питання вхідного контролю).

Пунктом 5.12. договору передбачено, що підтвердженням про одержання товару замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 6.1. договору, замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п.п. 6.1.1); приймати поставлені товари згідно з умовами цього договору (п.п. 6.1.2).

Згідно з п. 7.1. договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від взятих на себе зобов`язань та відшкодування збитків за неналежне виконання зобов`язань за цим договором у повному обсязі (п. 7.3. договору).

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій (п. 9.1).

У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (п. 9.2).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1. договору).

Додатком № 1 до договору поставки № 210805-20 від 05.08.2021 (Специфікація № 1) сторони визначили, що загальна вартість товарів за цією специфікацією складає: 229 080,00 грн. (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімдесят грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ 20%: 38 180,00 грн. (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят грн. 00 коп).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки № 210805-20 від 05.08.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" передано у власність Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" товар на загальну суму 79 680,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи підписаною та скріпленою печатками обох сторін видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 на суму 79 680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 13 280,00 грн.

Як вбачається з видаткової накладної № Д_003208 від 04.11.2021, відповідна продукція отримана повноважним представником відповідача - Проскуріною І.І. на підставі довіреності № 1794 від 02.11.2021, про що міститься відповідний підпис повноважної особи на вказаній видатковій накладній.

04.11.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" виписаний рахунок на оплату № 378 на загальну суму 79 680,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись п. 4.2. договору, останній день для оплати товару за видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 на суму 79 680,00 грн. є 05.12.2022 (04.12.2022 - неділя).

На виконання умов договору 29.11.2021 позивачем зареєстровано податкову накладну № 134 від 04.11.2021 на загальну суму 79 680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 13 280,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що у період з 14.02.2022 по 15.02.2022 ПрАТ Запорізький електровозоремонтний завод" перераховано на користь ТОВ «ТД "Ватра Дніпровський регіон" грошові кошти на загальну суму 40 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1231 від 14.02.2022 на суму 20 000,00 грн. та № 1415 від 15.02.2022 на суму 20 000,00 грн. (а.с. 20-21).

У зв`язку з порушенням строків оплати за вищевказаною видатковою накладною, 08.03.2023 позивачем на адресу відповідача направлено лист-претензію № б/н, б/д з вимогою протягом семи днів з дати відправлення даної претензії сплатити суму простроченої заборгованості за вищевказаний поставлений товар у розмірі 39 680,00 грн.

Крім цього, у вищевказаному листі-претензії зазначено, що документи необхідні для розгляду є в наявності у ПрАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" та були передані в день передачі товару покупцю. Повторно відправляються документи: рахунок на оплату та копія зареєстрованої податкової накладної.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 69 7 від 08.03.2023, вищевказаний лист-претензія отримана представником відповідача - Івановою: 10.03.2023. Проте вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, внаслідок чого станом на 11.05.2023 сума основної заборгованості відповідача за договором поставки № 210805-20 від 05.08.2021 становить 39 680,00 грн.

У зв`язку з порушенням строків оплати за отриманий товар, позивачем нараховано 3 % річних за період з 06.12.2021 по 11.05.2023 на суму 1 935,86 грн. та інфляційні витрати за період з грудня 2021 по березень 2023 включно на суму 12 128,72 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі вказаних вище дій позивача, який поставив товар, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання п. 1.1. договору поставив відповідачу товар на загальну суму 79 680,00 грн.

Вказаний товар без жодних зауважень щодо кількості та якості прийнятий відповідачем, що підтверджується видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 на суму 79 680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 13 280,00 грн., яка підписана та скріплена печатками обох сторін (а.с. 16).

Відповідач факт отримання за вищевказаною видатковою накладною Товару в рамках Договору № Д_003208 від 04.11.202 не заперечив. Претензій щодо кількості або якості Товару від відповідача не надходило.

Судом встановлено, що договором також визначено:

Відповідно до п. 4.2. договору, замовник здійснює оплату поставленого товару (поставленої партії товару) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. При цьому (за виключенням випадку здійснення попередньої оплати), замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН), а у разі, якщо після постачання товару здійснюється будь-яке збільшення суми компенсації його вартості, замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідного розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН. У разі, якщо до закінчення строку оплати поставленого товару, який зазначений у першому реченні п. 4.2. цього договору, постачальник не здійснив реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН, строк оплати поставленого товару за цим договором продовжується до дати реєстрації постачальником податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН.

Пунктом 4.3. договору визначено, що до рахунка на оплату товарів додаються: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товару).

Згідно з п. 5.3. договору, представник замовника при прийнятті товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному у видатковій накладній, розписатися за отримання товару у видатковій накладній та видати представнику постачальника довіреність на отримання їм даної партії товару.

На виконання п. 4.2. договору, 29.11.2021 позивачем зареєстровано податкову накладну № 134 від 04.11.2021 на загальну суму 79 680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 13 280,00 грн., про що свідчить квитанція № 1 від 29.11.2021 (а.с. 24).

Відповідно до п. 188.1. Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Отже, податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 210 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п.18 Постанови КМУ №1246 від 29.12.2010 р. на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого). За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

Отже, при постачанні товару за видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 на суму 79 680,00 грн. податкова накладна № 134 складена позивачем 04.11.2021 а посилання відповідача, що позивач не довів надання відповідачу та отримання ним зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної, як передбачено умовами договору, а отже, і відсутні підстави для оплати поставленого товару судом до уваги не приймається, оскільки на виконання п. 4.2 договору позивач здійснив реєстрацію податкової накладної № 134 від 04.11.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних 29.11.2021 на суму 66 400,00 грн., ПДВ 20% - 13 280,00 грн., всього - 79 680,00 грн., про що свідчить квитанція № 1 від 29.11.2021, в той час як останній день оплати товару - 05.12.2021 (а.с. 24).

Крім цього, згідно з наданими позивачем доказами, ним у визначений законом строк оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкову накладну за здійсненою поставкою, що підтверджується квитанцією № 1 від 29.11.2021 про реєстрацію документу.

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Отже, податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 210 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п.18 Постанови КМУ №1246 від 29.12.2010 р. на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого). За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт дотримання Позивачем умов договору щодо реєстрації податкової накладної.

В даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної, на підставі якої Покупець (Відповідач) має право включити суму ПДВ до податкового кредиту та здійснювати розрахунки з бюджетом. Проте здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ він має в межах визначеного Договором строку - 30-ти календарних днів з дати поставки товару.

Крім цього, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено виконання позивачем умов п. 4.2. договору в частині складання податкової накладної в електронній формі та її реєстрації в ЄРПН, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги заперечення відповідача в цій частині.

Відповідач зазначає, що строк виконання зобов`язання щодо оплати вартості товару виник тільки після отримання від позивача оригіналу рахунку на оплату № 378 від 04.11.2021 на суму 79 680,00 грн. - 10.03.2023, а отже строк виконання грошового зобов`язання - 10.04.2023.

Однак матеріали справи свідчать, що відповідач частково здійснював оплату отриманого товару за видатковою накладною № Д_003208 від 04.11.2021 на загальну суму 40 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 1231 від 14.02.2022 на суму 20 000,00 грн. та № 1415 від 15.02.2022 на суму 20 000,00 грн.

Крім цього, у листі-претензії позивача № б/н, б/д про здійснення оплати за поставлений товар у розмірі 39 680,00 грн. зазначено, що документи необхідні для розгляду є в наявності у ПрАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" та були передані в день передачі товару покупцю. Повторно відправляються документи: рахунок на оплату та копія зареєстрованої податкової накладної.

З огляду на вищевикладене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар не здійснив, отже заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованості за договором поставки № 210805-20 від 05.08.2021 у розмірі 39 680,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення суму 3% річних за період порушення з 06.12.2021 по 11.05.2023 на суму 1 935,86 грн. та інфляційні витрати за період з грудня 2021 по березень 2023 включно на суму 12 128,72 грн.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за загальний період з 06.12.2021 по 11.05.2023 на суму 1 935,86 грн. та інфляційні витрати за період з грудня 2021 по березень 2023 включно на суму 12 128,72 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку, що вказані суми розраховані вірно, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню з відповідача.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву судом до уваги не приймаються в силу вищевикладеного.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (вул. Залізнична, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра Дніпровський регіон" (вул. Пухівська, буд. 2, м. Київ, 02222; ) основну заборгованість у розмірі 39 680 (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., 3 % річних на суму 1 935 (одна тисяча дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 86 коп., інфляційні витрати у розмірі 12 128 (дванадцять тисяч сто двадцять вісім) грн.. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.