ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023м. ХарківСправа № 922/3289/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Іванії К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток"(63011, Харківська область, Валківський район, селище міського типу Старий Мерчик, вулиця Театральна, будинок 8-б)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг"(63254, Харківська область, Нововодолазький район, село Старовірівка, вулиця Вишнева, будинок 95)
про стягнення 16 257 000, 00 грн
за участю представників:

позивача - Харченко К.С. (ордер серії АХ №1129745 від 09.05.2023 року)

відповідача - Василенко Н.М. (ордер серії АХ№1135300 від 13.06.2023 року)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» про визнання недійсними: кредитного договору AL2018-00827 від 12 березня 2020 року, договору фінансової допомоги № 12/08-фп від 12 серпня 2020 року, № 0503-ФП від 05 березня 2020 року, № 05/12-фп від 05 грудня 2019 року, № 05/12/1-фп від 05 грудня 2018 року, № 09/12-фп від 09 грудня 2019 року, № 17/12-фп від 17 грудня 2019 року, № 22/10-фп від 22 жовтня 2019 року, а також про застосування наслідків недійсності правочинів шляхом повернення грошових коштів у загальному розмірі 21 409 032,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток» зазначало, що у 2020 році проведено аудит, в ході якого була виявлена заборгованість перед ним зі сторони відповідача на загальну суму 21409032,32 грн. Згідно виписок за рахунками, підставою переказу коштів протягом 2017-2019 років з рахунку позивача на рахунок відповідача були вищенаведені договори з надання фінансової допомоги. Проте, зазначені договори відсутні в бухгалтерській документації позивача, а єдина особа, уповноважена вчиняти правочини від імені ТОВ «Агрохолдинг Восток» - директор ОСОБА_3, ніколи не підписував зазначені договори.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток» до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» оригінал наступних договорів: оригінал кредитного договору AL2018-00827 від 12 березня 2020 року, оригінал договору фінансової допомоги № 12/08-фп від 12 серпня 2020 року, оригінал договору фінансової допомоги № 0503-ФП від 05 березня 2020 року, оригінал договору фінансової допомоги № 05/12-фп від 05 грудня 2019 року, оригінал договору фінансової допомоги № 05/12/1-фп від 05 грудня 2018 року, оригінал договору фінансової допомоги № 09/12-фп від 09 грудня 2019 року, оригінал договору фінансової допомоги № 17/12-фп від 17 грудня 2019 року, оригінал договору фінансової допомоги № 22/10-фп від 22 жовтня 2019 року. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» строк на подання оригіналів договорів до суду до 29.09.2021 року.

27.09.2021 року від відповідача надійшло повідомлення про неможливість надання витребуваних доказів, в якому наполягало на існуванні витребуваних договорів фінансової допомоги, їх укладанні з ТОВ «Агрохолдинг Восток» та їх виконанні обома сторонами, водночас повідомило про неможливість надання оригіналів договорів до суду у зв`язку із їх фактичною відсутністю на підприємстві, що була встановлена після проведення обшуку в офісних приміщеннях відповідача.

27.09.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 22643 від 27.09.2021), який прийнято до розгляду протокольною ухвалою суду від 04.10.2021 року.

11.10.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 23968 від 11.10.2021), яка прийнята до розгляду протокольною ухвалою від 18.10.2021 року.

25.10.2021 року від відповідача надійшли заперечення (вх. № 24884 від 25.10.2021), прийняті до розгляду протокольною ухвалою суду від 01.11.2021 року.

18.10.2021 року від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, в якій він просив замість заявлених у позові вимог вважати остаточною таку позовну вимогу: стягнути на користь ТОВ «Агрохолдинг Восток» з ТОВ «Агроінвест Холдинг» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 21 409 032,32 грн.

21.10.2021 року від позивача надійшла заява, в якій він зазначав, що подана 18.10.2021 року заява «про зміну підстав позову», якою було доповнено позов новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин, не є зміною підстав позову. В змісті позовної заяви вказано посилання на ст. 1212 ЦК України, що було більш детально обґрунтовано в заяві від 18.10.2021. Таким чином, заява від 18.10.2021 є «зміною предмету позову», замість зазначеного в заяві - «підстав позову».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2021 року прийнято до розгляду заяви позивача (вх. № 24336 від 18.10.2021 та вх. №24699 від 21.10.2021), ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в рамках наступного предмету позову - стягнення з ТОВ «Агроінвест Холдинг» безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 21 409 032,32 грн.

01.11.2021 року від відповідача надійшов відзив на змінену позовну заяву (вх. № 25501 від 01.11.2021), прийнятий до розгляду протокольною ухвалою суду від 01.11.2021 року.

05.11.2021 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог до розміру 16 257 000,00 грн. Заяву вмотивовано зменшенням позову на суму 5 152 032,32 грн. через визначення правової підстави перерахування коштів (наявність правовідносин в межах договору поруки від 13.03.2018 року).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.11.2021 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток» (вх. № 26076 від 05 листопада 2021 року) про зменшення позовних вимог. Подальший розгляд справи вирішено здійснювати в рамках ціни майнової вимоги позову в розмірі 16 257 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 16 250 000 грн та 243 750 грн судових витрат.

Судове рішення мотивоване тим, що між позивачем і відповідачем були відсутні договірні правовідносини з поворотної фінансової допомоги (позики), отже відповідач безпідставно набув за рахунок позивача грошові кошти у розмірі 16 250 000 грн, які в силу статті 1212 Цивільного кодексу України підлягають поверненню, а позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині. В частині вимог про стягнення 7 000 грн суд відмовив, оскільки вказана сума коштів була повернута позивачеві згідно з платіжним дорученням № 383 від 30.09.2020.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 заяву ТОВ «Агрохолдинг Восток» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 32 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти вимог заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 152 091,25 грн відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 ухвалені Господарським судом Харківської області рішення від 22.11.2021 та додаткове рішення від 13.12.2021 у цій справі залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2023 касаційну скаргу ТОВ «Агроінвест Холдинг» вирішено задовольнити частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022, рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 скасовано. Справу №922/3289/21 в скасованій частині передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Приймаючи постанову від 07.03.2023, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала про те, що висновки, викладені в оскаржуваних судових рішеннях по суті спору, є передчасними та такими, що зроблені при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи. Зокрема, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було вказано таке:

- заперечуючи факт укладення договорів фінансової допомоги з відповідачем та наголошуючи на безпідставному перерахуванні на користь відповідача грошових коштів протягом 2017-2019 років, позивач у позовній заяві стверджував про те, що безпідставне виведення коштів з рахунків ТОВ «Агрохолдинг Восток» пов`язане з шахрайськими діями, вчиненими за злочинною домовленістю попереднього бухгалтера товариства ОСОБА_1 та одного з учасників товариства - ОСОБА_2 , а також зазначав, що директор товариства позивача ніколи не підписував договорів фінансової допомоги, перелік яких наведено у позові. Судами попередніх інстанцій наведені стверджувальні позивачем обставини взагалі не досліджувалися, суди обмежилися вказівкою на відсутність примірників договорів фінансової допомоги та листування, яке могло передувати укладенню цих договорів і за змістом яких можна було б дійти висновку про наявність між позивачем і відповідачем договірних правовідносин;

- вказані у призначеннях платежів договори фінансової допомоги містять дату укладення з 05.12.2018 по 12.08.2020, а надані позивачем виписки по особовим рахункам сформовані за період з 08.06.2018 по 15.09.2020;

- платіжні доручення свідчать про те, що за наведеними у графі «призначення платежу» договорами фінансової допомоги відбувалося перерахування коштів з рахунку позивача у період з грудня 2018 року по вересень 2020 року включно, а не протягом 2017 - 2019 років, як наголошував позивач;

- у наданих до справи банківських виписках містяться відомості про те, що у спірному періоді з вказівкою на спірні договори фінансової допомоги здійснювався рух коштів з рахунків як позивача, так і відповідача. Тобто мало місце як перерахування коштів позивачем, так і повернення отриманих коштів відповідачем. Однак судами попередніх інстанцій не вказано в оскаржуваних рішеннях про те, чи є вищезгадане перерахування коштів позивачем і відповідачем виконанням певних домовленостей (договорів) обома сторонами та не зазначено про те, чи можна за таких умов стверджувати про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем (кваліфікувати договори, на які міститься вказівка в платіжних дорученнях, як неукладені);

- позивач просить стягнути з відповідача спірну суму коштів на підставі статті 1212 ЦК України, вказуючи про те, що така сума є заборгованістю відповідача, яка була виявлена за результатами проведеної у 2020 році перевірки. За змістом оскаржуваних судових рішень не вбачається з`ясування судами обставин про те, у якому періоді та яку загальну суму коштів було перераховано з рахунку позивача на рахунок відповідача з вказівкою у призначенні платежів спірних договорів фінансової допомоги, чи здійснювалося відповідачем повернення цих коштів (повне або часткове) на рахунок позивача, якщо здійснювалося, то коли і в якому розмірі;

- суд першої інстанції з усіх наданих до матеріалів справи платіжних доручень врахував лише платіжне доручення від 30.09.2020, за яким відповідачем на користь позивача було перераховано кошти у сумі 7 000 грн. Відповідні розрахунки, за змістом яких вбачається підстави для врахування чи не врахування того чи іншого платіжного доручення оскаржувані судові рішення не містять, як не містять вказівки про те, чи було перевірено судами розрахунок, наведений у позові (з урахуванням поданої в подальшому заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023, для розгляду справи № 922/3289/21 визначено суддю Присяжнюка О.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 року було призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 10.05.2023 року об 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.05.2023 року було підготовче засідання було вдікладено на 13.06.2023 року об 11:00.

25.05.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він виклав свою позицію у справі з урахуванням висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 07.03.2023 року. У відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що позивачем не доведено і документально не підтверджено того факту, що суми грошових коштів, які він просить стягнути з відповідача, набуті відповідачем без достатньої правової підстави (за позадоговірними відносинами), або того, що на даний час правова підстава набуття таких грошових коштів відпала.

12.06.2023 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких вказує на факти ймовірної причетності осі, які входять до кола керівництва та засновників підприємства-позивача та пов`язаними з ним особами до злочинів проти основ національної безпеки України.

13.06.2023 року від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи заяви свідка, а саме нотаріально посвідченої заяви від 12.06.2023 року ОСОБА_3 , директора ТОВ «Агрохолдинг Восток».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.06.2023 року було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 04.07.2023 року о 10:30.

26.06.2023 року від відповідача надійшли письмові пояснення щодо заяви свідка від 12.06.2023 року, в якій зазначив про невідповідність вказаної заяви вимогам допустимості та на суперечність викладених у заяві обставин матеріалам справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 рок суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи заяву свідка, надану представником позивача 13.06.2023, а також письмові пояснення відповідача щодо заяви свідка від 26.06.2023; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2023 року о 13:00.

05.07.2023 року від позивача надійшла заява свідка ОСОБА_3 , в якій надано відповіді на запитання ТОВ «Агроінвест Холдинг».

10.07.2023 року від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, у якому відповідач повідомив про направлення запиту до Харківського районного суду Харківської області щодо стадії кримінального провадження № 0000352 від 27.02.2020 року та щодо можливості ТОВ «Агроінвест Холдинг» отримати відомості про наявність серед вилучених 23.07.2020 року в ході обшуку документів бухгалтерських документів ТОВ «Агроінвест Холдинг» (зокрема папок-швидкозшивачів із назвою «Договори фінансової допомоги ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК») та повернення оригіналів таких документів товариству або надання можливості зробити з них копії, а також аналогічного запиту до Служби безпеки України. Надано відповідь Харківського районного суду Харківської області від 04.07.2023 року №11-03/74/2023.

10.07.2023 року від відповідача також надійшли додаткові письмові пояснення по справі (систематизація інформації щодо здійснених позивачем оплат за виписками з банківських рахунків позивача), у яких відповідачем надано перелік фінансових операцій, що підтверджуються виписками з банківських рахунків позивача, які були додані ним до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 25.07.2023 року о 13:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2023 року судове засідання по суті призначено на 02.08.2023 року о 13:00.

Присутній у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо позовних вимог, та просив суд позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача надав усні заперечення щодо позовних вимог, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з врахування відзиву та заперечень поданих представником відповідача.

У судовому засіданні 02.08.2023 року, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, а також врахувавши положення частини 5 статті 310 ГПК України, відповідно до яких висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, суд установив таке.

У цій справі (з урахуванням заяв про зміну предмету позову та зменшення розміру позовних вимог) розглядається позовна вимога ТОВ «Агрохолдинг Восток» про стягнення з ТОВ «Агроінвест Холдинг» безпідставно набутих грошових коштів у загальній сумі 16 257 000 грн згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Слід вказати, що при касаційному перегляді цієї справи колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.03.2023 відхилила твердження скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень статті 46 ГПК України (на переконання відповідача позивачем було одночасно змінено предмет та підстави позову). Отже, суд не вбачає необхідності повторно надавати оцінку заявам позивача (вх. № 24336 від 18.10.2021 та вх. №24699 від 21.10.2021) щодо зміни предмету позову, а тому позовні вимоги ТОВ «Агрохолдинг Восток» розглядаються в межах наступного предмету: стягнення з ТОВ «Агроінвест Холдинг» безпідставно набутих грошових коштів у загальній сумі 16 257 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що протягом 2017-2019 років з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» безпідставно перераховувалися грошові кошти. Підставою для здійснення переказу коштів було вказано договори фінансової допомоги, однак позивач вказує, що такі договори відсутні у його бухгалтерській документації та не підписувалися директором ТОВ «Агрохолдинг Восток» ОСОБА_3 (єдиною особою, уповноваженою вчиняти правочини від імені товариства позивача), а відтак, на думку позивача, відповідач володіє грошовими коштами без законної на те підстави. Виведення грошових коштів зі свого рахунку позивач пов`язував із вчиненням шахрайських дій третіми особами, зокрема, бухгалтером ОСОБА_1 та одним із учасників ТОВ «Агроінвест Холдинг» ОСОБА_2 . Позивач вказував, що директор товариства ОСОБА_3 був відсторонений від можливості керувати товариством, і лише з червня 2020 року він почав налагоджувати роботу товариства, зокрема, відновлювати документи, проводити звіряння розрахунків з контрагентами та здійснювати аудит фінансово-господарської діяльності, в ході якого виявлено, що згадані договори відсутні в бухгалтерській документації позивача, а у відповідача обліковується заборгованість перед позивачем.

Як стверджує позивач, у 2020 році ним було проведено аудит за підсумками якого встановлена заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 16 257 000,00 грн. При цьому, підставою проведення переказу грошових коштів слугували договори фінансової допомоги № 12/08-фп від 12 серпня 2020 року, № 0503-ФП від 05 березня 2020 року, № 05/12-фп від 05 грудня 2019 року, № 05/12/1-фп від 05 грудня 2018 року, № 09/12-фп від 09 грудня 2019 року, № 17/12-фп від 17 грудня 2019 року, № 22/10-фп від 22 жовтня 2019 року, примірники яких були за позицією позивача відсутні у його бухгалтерській документації. На підтвердження проведення господарських операцій по списанню грошових коштів позивач долучав до позовної заяви оборотно-сальдові відомості з бухгалтерської програми «1С:Предприятие 8.3.», банківські виписки та платіжні доручення.

09.06.2021 року позивачем сформовано на адресу відповідача претензію за вих. № 09/06-21 за змістом якої позивач просив надати оригінали або належним чином засвідчені копії договорів фінансової допомоги № 12/08-фп від 12 серпня 2020 року, № 0503-ФП від 05 березня 2020 року, № 05/12-фп від 05 грудня 2019 року, № 05/12/1-фп від 05 грудня 2018 року, № 09/12-фп від 09 грудня 2019 року, № 17/12-фп від 17 грудня 2019 року, № 22/10-фп від 22 жовтня 2019 року.

У відповіді за вих. № 0607-1 від 06.07.2021 року на претензію позивача відповідач зазначив про те, що за даними бухгалтерського обліку товариства заборгованості ТОВ «Агроінвест Холдинг» перед ТОВ «Агрохолдинг Восток» за вказаними у претензії договорами не існує; усі запитувані договори є в наявності у ТОВ «Агроінвест Холдинг»; у разі, якщо примірники вказаних у претензії договорів відсутні у ТОВ «Агрохолдинг Восток», відповідач рекомендував повідомити про їх втрату у передбаченому законодавством порядку та розпочати процес відновлення втрачених документів.

В обґрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог відповідач вказував на те, що позивачем не доведено належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме не доведено наявність обставин безпідставного виведення коштів з рахунків позивача, тим більш таке, що пов`язано з шахрайськими діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; не доведено того, що директор товариства позивача ніколи не підписував договорів фінансової допомоги, перелік яких наведено у позові; не доведено обставин проведення аудиту діяльності ТОВ «Агрохолдинг Восток» у 2020 році; відсутні докази здійснення директором товариства ОСОБА_3 дій «з відновлення роботи підприємства», «відновлення документів бухгалтерського обліку»; виконання договорів фінансової допомоги було взаємним - перерахування та повернення коштів підтверджується оборотно-сальдовими відомостями з бухгалтерської програми «1С:Предприятие 8.3.», банківськими виписками та платіжними дорученнями, що були додані до позову; немає жодних підстав стверджувати про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем; позиція позивача щодо відсутності договорів фінансової допомоги в його бухгалтерському обліку є абсолютно суперечливою.

Під час судового розгляду даного позову, сторонами не були надані копії та/або оригінали договорів фінансової допомоги № 12/08-фп від 12 серпня 2020 року, № 0503-ФП від 05 березня 2020 року, № 05/12-фп від 05 грудня 2019 року, № 05/12/1-фп від 05 грудня 2018 року, № 09/12-фп від 09 грудня 2019 року, № 17/12-фп від 17 грудня 2019 року, № 22/10-фп від 22 жовтня 2019 року.

При цьому, відповідач 27.09.2021 року надав до суду повідомлення про неможливість надання витребуваних доказів, в якому повідомив про неможливість надання оригіналів договорів до суду у зв`язку із їх фактичною відсутністю на підприємстві, що була встановлена після проведення обшуку в офісних приміщеннях відповідача. Відповідачем вказувалося, що 23.07.2020 року в офісних приміщеннях ТОВ «Агроінвест Холдинг» за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 21, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року №761/20308/20 та в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000352 від 27.02.2020 року, слідчими в ОВС відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України було проведено обшук. Після проведення обшуку ТОВ «Агроінвест Холдинг» було виявлено відсутність певних бухгалтерських документів, в тому числі папки-швидкозшивача з договорами фінансової допомоги, укладеними з ТОВ «Агрохолдинг Восток».

З метою відшукування договорів фінансової допомоги ТОВ «Агроінвест Холдинг» було направлено запит до Головного слідчого управління Служби безпеки України про надання інформації щодо наявності серед вилучених бухгалтерських документів ТОВ «Агроінвест Холдинг» (зокрема папки-швидкозшивача із назвою «Договори фінансової допомоги ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК») із проханням повернути оригінали таких документів товариству або надати можливість зробити з них копії.

У відповідь на такий запит, листом від 01.10.2021 року Головне слідче управління Служби безпеки України повідомило, що 24.07.2020 року предмети та документи, вилучені 23.07.2020 в ході проведення обшуку за адресою м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 21, визнані речовими доказами та 04.08.2020 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва на зазначене майно накладено арешт.

Під час нового розгляду справи, відповідач повідомив, що 23.06.2023 року ТОВ «Агроінвест Холдинг» було направлено запит до Харківського районного суду Харківської області щодо стадії кримінального провадження № 0000352 від 27.02.2020 року та щодо можливості ТОВ «Агроінвест Холдинг» отримати відомості про наявність серед вилучених 23.07.2020 року в ході обшуку документів бухгалтерських документів ТОВ «Агроінвест Холдинг» (зокрема папок-швидкозшивачів із назвою «Договори фінансової допомоги ТОВ «Агрохолдинг Восток») та повернення оригіналів таких документів товариству або надання можливості зробити з них копії.

У відповідь на вказаний запит, листом від 04.07.2023 року Харківським районним судом Харківської області було надано інформацію про те, що наразі справа №635/2957/21 направлена до Полтавського районного суду Полтавської області для реєстрації, здійснення автоматизованого розподілу між суддями судових справ та забезпечення подальшого належного судового розгляду.

Також ТОВ «Агроінвест Холдинг» повідомило, що ним було направлено запит до Служби безпеки України про надання актуальної на даний час інформації щодо стадії кримінального провадження №0000352 від 27.02.2020 року та щодо можливості ТОВ «Агроінвест Холдинг» отримати відомості про наявність серед вилучених 23.07.2020 року в ході обшуку документів бухгалтерських документів ТОВ «Агроінвест Холдинг», однак відповідь на такий запит до суду не була надана.

У позовній заяві позивач стверджував, що «…безпідставне виведення коштів з рахунків позивача пов`язане з шахрайськими діями, вчиненими за злочинною домовленістю ж попереднім бухгалтером товариства ОСОБА_1 та учасником товариства ОСОБА_2 , який також є учасником ТОВ «Агроінвест Холдинг»».

У заяві свідка від 12.06.2023 року генерального директора ТОВ «Агрохолдинг Восток» ОСОБА_3 , підпис на якій посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чорнобровка І.В. та зареєстровано в реєстрі за №467, повідомлено наступну інформацію:

- загальними зборами ТОВ «Агрохолдинг Восток» ОСОБА_3 було призначено на посаду директора 03.12.2015 року;

- в період з 2015 по 2020 рік доступ до банківського рахунку крім ОСОБА_3 мала ОСОБА_1 , яка по факту здійснювала бухгалтерський облік групи компаній, засновником або співзасновником яких є ОСОБА_2 ;

- у вказаний період часу фактичне управління Товариством здійснював його учасник - ОСОБА_2 . ОСОБА_3 як директор, по факту, був відсторонений від можливості керувати ТОВ «Агрохолдинг Восток»;

- в 2020 році після певного врегулювання між учасниками Товариства питань щодо його управління, ОСОБА_3 «повернувся» до фактичного управління Товариством і відновлення належного документообігу. ОСОБА_3 було обмежено доступ до банківського рахунку та електронного цифрового підпису Товариства третім особам;

- з червня 2020 року ОСОБА_3 почав налагоджувати роботу Товариства, зокрема, відновлювати документи, проводити звіряння розрахунків з контрагентами та здійснювати аудит фінансово-господарської діяльності;

- на підставі виписок по особовим рахункам Товариства ОСОБА_3 було встановлено, що за період з грудня 2018 по вересень 2020 року з рахунку Товариства на рахунок ТОВ «Агроівест Холдинг» було перераховано 19 114 000,00 грн, а з рахунку ТОВ «Агроівест Холдинг» на рахунок ТОВ «Агрохолдинг Восток» було перераховано 2 857 000,00 грн;

- ОСОБА_3 стверджує, що як директор ТОВ «Агрохолдинг Восток» не укладав і не уповноважував жодну третю особу на укладенні будь-яких договорів фінансової допомоги з ТОВ «Агроівест Холдинг»;

- ОСОБА_3 стверджує, що неодноразово намагався отримати копії договорів фінансової допомоги, на які ж посилання в оборотно-сальдових відомостях та банківських виписках Товариства, але копій жодного з договорів представники та керівництво ТОВ «Агроівест Холдинг» йому не надали.

Тож, заперечуючи факт укладення договорів фінансової допомоги з відповідачем та наголошуючи на безпідставному перерахуванні на користь відповідача грошових коштів протягом 2017-2019 років, позивач у позовній заяві стверджував про те, що безпідставне виведення коштів з рахунків ТОВ «Агрохолдинг Восток» пов`язане з шахрайськими діями, вчиненими за злочинною домовленістю попереднього бухгалтера товариства ОСОБА_1 та одного з учасників товариства - ОСОБА_2 , а також зазначав, що директор товариства позивача ніколи не підписував договорів фінансової допомоги, перелік яких наведено у позові.

За висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.03.2023, обов`язковому дослідженню при розгляді та вирішенні справи при новому розгляді підлягають наступні обставини:

- чи підтверджуються стверджувальні позивачем обставини вчинення шахрайських дій третіми особами щодо виведення грошових коштів з рахунку позивача;

- чи є взаємне перерахування коштів позивачем і відповідачем виконанням певних домовленостей (договорів) обома сторонами та чи можна за таких умов стверджувати про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем (кваліфікувати договори, на які міститься вказівка в платіжних дорученнях, як неукладені);

- у якому періоді та яку загальну суму коштів було перераховано з рахунку позивача на рахунок відповідача з вказівкою у призначенні платежів спірних договорів фінансової допомоги, чи здійснювалося відповідачем повернення цих коштів (повне або часткове) на рахунок позивача, якщо здійснювалося, то коли і в якому розмірі;

- чи є вірним розрахунок, наведений у позові (з урахуванням поданої в подальшому заяви про зменшення розміру позовних вимог) та чи є вірним врахування чи не врахування того чи іншого платіжного доручення.

Судом встановлено, що у платіжних дорученнях, які були підставою для перерахування грошових коштів на загальну суму 16 257 000,00 грн., в якості призначенням платежу визначені договори фінансової допомоги № 12/08-фп від 12 серпня 2020 року, № 0503-ФП від 05 березня 2020 року, № 05/12-фп від 05 грудня 2019 року, № 05/12/1-фп від 05 грудня 2018 року, № 09/12-фп від 09 грудня 2019 року, № 17/12-фп від 17 грудня 2019 року, № 22/10-фп від 22 жовтня 2019 року. При цьому, ці платіжні доручення представили як позивач, так і відповідач, і їх дані є ідентичними та не містять розбіжностей.

У наданих до справи банківських виписках та платіжних дорученнях містяться відомості про те, що у спірному періоді з вказівкою на спірні договори фінансової допомоги здійснювався рух коштів з рахунків як позивача, так і відповідача. Тобто мало місце як перерахування коштів позивачем, так і повернення отриманих коштів відповідачем.

1) Судом встановлено, що за договором фінансової допомоги №05/12/1-фп від 05.12.2018, вказаним у призначеннях платежів, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1. за платіжним дорученням №218 від 05.12.2018 на суму 2925000,00 грн.

За вказаним договором фінансової допомоги №05/12/1-фп від 05.12.2018, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агроінвест Холдинг» на рахунок ТОВ «Агрохолдинг Восток» із призначенням платежу «повернення фін.допомоги на зворотній основі зг.дог.№05/12/1-фп від 05.12.2018. Без ПДВ»:

1. за платіжним дорученням №72 від 22.05.2019 на суму 490000 грн;

2. за платіжним дорученням №96 від 27.05.2019 на суму 190000 грн;

3. за платіжним дорученням №97 від 28.05.2019 на суму 210000 грн;

4. за платіжним дорученням №108 від 31.05.2019 на суму 100000 грн;

5. за платіжним дорученням №114 від 07.06.2019 на суму 50000 грн;

6. за платіжним дорученням №155 від 21.06.2019 на суму 50000 грн;

7. за платіжним дорученням №251 від 30.07.2019 на суму 165000 грн;

8. за платіжним дорученням №395 від 28.08.2019 на суму 10000 грн;

9. за платіжним дорученням №387 від 28.08.2019 на суму 60000 грн;

10. за платіжним дорученням №416 від 29.08.2019 на суму 20000 грн;

11. за платіжним дорученням №432 від 29.08.2019 на суму 20000 грн;

12. за платіжним дорученням №424 від 29.08.2019 на суму 80000 грн;

13. за платіжним дорученням №428 від 29.08.2019 на суму 80000 грн;

14. за платіжним дорученням №455 від 30.08.2019 на суму 10000 грн;

15. за платіжним дорученням №470 від 06.09.2019 на суму 40000 грн;

16. за платіжним дорученням №2049 від 14.02.2020на суму 10000 грн;

17. за платіжним дорученням №2061 від 18.02.2020на суму 10000 грн;

18. за платіжним дорученням №2331 від 09.04.2020на суму 790000 грн;

19. за платіжним дорученням №2342 від 13.04.2020на суму 100000 грн;

20. за платіжним дорученням №2515 від 02.07.2020 на суму 50000 грн;

21. за платіжним дорученням №2598 від 20.07.2020на суму 200000 грн;

22. за платіжним дорученням №2603 від 21.07.2020 на суму 25000 грн;

23. за платіжним дорученням №1 від 31.07.2020 на суму 1000 грн;

24. за платіжним дорученням №3 від 31.07.2020 на суму 1000 грн;

25. за платіжним дорученням №21 від 06.08.2020 на суму 10000 грн;

26. за платіжним дорученням №6 від 06.08.2020 на суму 85000 грн;

27. за платіжним дорученням №383 від 30.09.2020 на суму 7000 грн.

Загальна сума перерахувань грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» за договором фінансової допомоги №05/12/1-фп від 05.12.2018 становить 2 925 000,00 грн, загальна сума перерахувань (повернень) грошових коштів з рахунку ТОВ «Агроінвест Холдинг» на рахунок ТОВ «Агрохолдинг Восток» за вказаним договором: 2 864 000,00 грн, різниця становить 61 000,00 грн.

2) Судом встановлено, що за договором фінансової допомоги №22/10-фп від 22.10.2019 року, вказаним у призначеннях платежів, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1.за платіжним дорученням №497 від 22.10.2019 на суму 3000000,00 грн.

3) Судом встановлено, що за договором фінансової допомоги №05/12-фп від 05.12.2019 року, вказаним у призначеннях платежів, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1.за платіжним дорученням №273 від 06.12.2019 на суму 2710000,00 грн;

2.за платіжним дорученням №588 від 09.12.2019 на суму 290000,00 грн.

Загальна сума перерахувань грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» за договором фінансової допомоги №05/12-фп від 05.12.2019 року становить 3000000,00 грн.

4) Судом встановлено, що за договором фінансової допомоги №09/12-фп від 09.12.2019 року, вказаним у призначеннях платежів, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1.за платіжним дорученням №589 від 09.12.2019 на суму 1710000,00 грн;

2.за платіжним дорученням №592 від 17.12.2019 на суму 3290000,00 грн.

Загальна сума перерахувань грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» за договором фінансової допомоги №09/12-фп від 09.12.2019 року становить 5000000,00 грн.

5) Судом встановлено, що за договором фінансової допомоги №17/12-фп від 17.12.2019 року, вказаним у призначеннях платежів, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1.за платіжним дорученням №603 від 17.12.2019 на суму 710000,00 грн;

2.за платіжним дорученням №604 від 17.12.2019 на суму 690000,00 грн;

3.за платіжним дорученням №616 від 20.12.2019 на суму 200000,00 грн.

Загальна сума перерахувань грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» за договором фінансової допомоги №17/12-фп від 17.12.2019 року становить 1600000,00 грн.

6) Судом встановлено, що за договором фінансової допомоги №0503-ФП від 05.03.2020 року, вказаним у призначеннях платежів, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1.за платіжним дорученням №694 від 05.03.2020 на суму 100000,00 грн;

2.за платіжним дорученням №695 від 06.03.2020 на суму 300000,00 грн;

3.за платіжним дорученням №711 від 12.03.2020 на суму 300000,00 грн.

Загальна сума перерахувань грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» за договором фінансової допомоги №0503-ФП від 05.03.2020 року становить 700000,00 грн.

7) Судом встановлено, що за договором фінансової допомоги №12/08-ФП від 12.08.2020 року, вказаним у призначеннях платежів, були здійснені наступні перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1.за платіжним дорученням №3 від 12.08.2020 на суму 2089000,00 грн;

2.за платіжним дорученням №9 від 20.08.2020 на суму 200000,00 грн;

3.за платіжним дорученням №10 від 21.08.2020 на суму 50000,00 грн;

4.за платіжним дорученням №22 від 27.08.2020 на суму 100000,00 грн;

5.за платіжним дорученням №23 від 27.08.2020 на суму 100000,00 грн;

6.за платіжним дорученням №26 від 28.08.2020 на суму 100000,00 грн;

7.за платіжним дорученням №28 від 31.08.2020 на суму 150000,00 грн;

8.за платіжним дорученням №27 від 31.08.2020 на суму 100000,00 грн.

Загальна сума перерахувань грошових коштів з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» за договором фінансової допомоги №12/08-ФП від 12.08.2020 року становить 2889000,00 грн.

Суд вказує, що вказані платіжні доручення свідчать про те, що за наведеними у графі «призначення платежу» договорами фінансової допомоги відбувалося перерахування коштів з рахунку позивача у період з грудня 2018 року по вересень 2020 року включно, а не протягом 2017-2019 років, як вказував позивач у позовній заяві, а загальна сума таких коштів становить 16 250 000,00 грн, натомість позивачем заявлені вимоги про стягнення 16 257 000,00 грн (позивачем у своїх розрахунках не враховано платіжне доручення №383 від 30.09.2021 року з АТ «Альфа-Банк» на суму 7 000,00 грн).

Суд вказує, що вищезгадане перерахування коштів позивачем і відповідачем, враховуючи інші обставини справи та поведінку позивача і відповідача, свідчить про виконання певних домовленостей (договорів) обома сторонами, а тому за таких умов неможливо стверджувати про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем (кваліфікувати договори, на які міститься вказівка в платіжних дорученнях, як неукладені).

Суд констатує, що позивачем не представлено доказів того, що виведення коштів з рахунків ТОВ «Агрохолдинг Восток» було безпідставним та пов`язане з шахрайськими діями, вчиненими за злочинною домовленістю попереднього бухгалтера товариства ОСОБА_1 та одного з учасників товариства ОСОБА_2 .

Позивачем не надано вироку суду щодо вчинення вказаними особами будь-яких шахрайських дій. Більше того, позивачем не надано навіть доказів звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, доказів проведення досудового розслідування за фактом такого кримінального правопорушення тощо.

Також матеріалами справи та наданими позивачем доказами не підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є попереднім бухгалтером ТОВ «Агрохолдинг Восток», як про це було вказано у позовній заяві, не надано доказів наявності трудових чи інших відносин між особою ОСОБА_1 та ТОВ «Агрохолдинг Восток», не надано належних та допустимих доказів того, що бухгалтерський облік ТОВ «Агрохолдинг Восток» вела саме ця і виключно ця особа.

Суд вказує, що позиція позивача щодо фактичного відсторонення директора ТОВ «Агрохолдинг Восток» від виконання його обов`язків, не підписання директором «будь-яких договорів фінансової допомоги» з ТОВ «Агроінвест Холдинг» не підтверджується доказами, є суперечливою та не відповідає вимогам добросовісності.

Так, у заяві свідка від 12.06.2023 року генеральний директор ТОВ «Агрохолдинг Восток» вказував, що в період з 2015 по 2020 рік доступ до банківського рахунку крім ОСОБА_3 мала ОСОБА_1 , яка по факту здійснювала бухгалтерський облік групи компаній, засновником або співзасновником яких є ОСОБА_2 .

Тобто директор ТОВ «Агрохолдинг Восток» у своїй заяві підтвердив, що мав доступ до банківських рахунків товариства, при цьому належних доказів того, що доступ до банківських рахунків товариства мали окрім нього інші особи позивачем надано не було.

У заяві свідка від 12.06.2023 року генеральний директор ТОВ «Агрохолдинг Восток» вказував, що він як директор, по факту був відсторонений від можливості керувати ТОВ «Агрохолдинг Восток».

У відповідності до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України, повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. У відповідності до частини 13 статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (що набрали чинності з 17.06.2018 року), повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Доказів того, що директор ТОВ «Агрохолдинг Восток» був відсторонений від виконання своїх обов`язків матеріали справи не містять. Також у матеріалах справи не міститься доказів тощо, що директор ТОВ «Агрохолдинг Восток» змінювався у досліджуваний при розгляді справи період взаємовідносин сторін.

У заяві свідка від 12.06.2023 року генеральний директор ТОВ «Агрохолдинг Восток» вказував, що з червня 2020 року він почав налагоджувати роботу Товариства, зокрема, відновлювати документи, проводити звіряння розрахунків з контрагентами та здійснювати аудит фінансово-господарської діяльності. Аналогічні обставини викладені і у позовній заяві - позивач вказує, що За викладеними у позовній заяві твердженнями, «з червня 2020 року ОСОБА_2 самоусунувся від управління ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК»… директор товариства ОСОБА_3 почав активно відновлювати роботу підприємства… з вересня 2020 року діями директора ОСОБА_3 були відновлені документи бухгалтерського обліку, налагоджена нормальна діяльність підприємства».

Суд звертає увагу, що після червня 2020 року мали місце факти перерахування та повернення фінансової допомоги за спірними у цій справі платежами, а саме:

- за договором фінансової допомоги №05/12/1-фп від 05.12.2018 перераховувалися грошові кошти з рахунку ТОВ «Агроінвест Холдинг» на рахунок ТОВ «Агрохолдинг Восток» із призначенням платежу «повернення фін.допомоги на зворотній основі зг.дог.№05/12/1-фп від 05.12.2018, а саме:

1.за платіжним дорученням №2515 від 02.07.2020 на суму 50000 грн;

2.за платіжним дорученням №2598 від 20.07.2020на суму 200000 грн;

3.за платіжним дорученням №2603 від 21.07.2020на суму 25000 грн;

4.за платіжним дорученням №1 від 31.07.2020 на суму 1000 грн;

5.за платіжним дорученням №3 від 31.07.2020 на суму 1000 грн;

6.за платіжним дорученням №21 від 06.08.2020 на суму 10000 грн;

7.за платіжним дорученням №6 від 06.08.2020 на суму 85000 грн;

8.за платіжним дорученням №383 від 30.09.2020 на суму 7000 грн.

- за договором фінансової допомоги №12/08-ФП від 12.08.2020 року перераховувалися грошові кошти з рахунку ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг»:

1.за платіжним дорученням №3 від 12.08.2020 на суму 2089000,00 грн;

2.за платіжним дорученням №9 від 20.08.2020 на суму 200000,00 грн;

3.за платіжним дорученням №10 від 21.08.2020 на суму 50000,00 грн;

4.за платіжним дорученням №22 від 27.08.2020 на суму 100000,00 грн;

5.за платіжним дорученням №23 від 27.08.2020 на суму 100000,00 грн;

6.за платіжним дорученням №26 від 28.08.2020 на суму 100000,00 грн;

7.за платіжним дорученням №28 від 31.08.2020 на суму 150000,00 грн;

При цьому, дата одного із договорів фінансової допомоги, на підставі якого проводилися перерахування фінансової допомоги - 12.08.2020 року, тобто після того, як за твердженнями позивача директор Товариства почав «відновлювати роботу підприємства».

Також суд враховує, що виписками по рахунках ТОВ «Агрохолдинг Восток», що містяться в матеріалах справи, підтверджується:

- рух коштів від ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг», та від ТОВ «Агроінвест Холдинг» та рахунок ТОВ «Агрохолдинг Восток» за іншими (відмінними від цієї справи) договорами фінансової допомоги, що були укладені як у період дії та виконання оспорюваних договорів, так і до та після цього періоду,

- рух коштів від ТОВ «Агрохолдинг Восток» на рахунок ТОВ «Агроінвест Холдинг» за іншими господарськими договорами (щодо надання послуг, поставки товару), що були укладені як у період дії та виконання оспорюваних договорів і до цього періоду,

- рух коштів від ТОВ «Агрохолдинг Восток» на оплату відкриття банківських рахунків та сплату послуг банка за розрахунково-касове обслуговування рахунків,

- рух коштів від ТОВ «Агрохолдинг Восток» на оплату податків та зборів,

- рух коштів від ТОВ «Агрохолдинг Восток» на виплату заробітної плати.

Окрім того, до відзиву на позовну заяву відповідачем також були надані картки рахунку 361 з ТОВ «Агрохолдинг Восток» за період січня 2015 по грудень 2021 року по договору поставки №0510-П від 05.10.2017 року, договору поставки ріпаку №17/10-П від 17.10.2018, договору поставки №02/10-П від 02.10.2018, договору поставки добрив №05/02-1П від 05.02.2019, договору поставки соняшнику №15/05-П від 15.05.2019, договору оренди резервуара №27/12-О від 27.12.2019, договору с/г послуг №0103-У від 01.03.2017 року, договору оренди с/г техніки №20/01-О від 20.01.2020, договору зберігання майна №30/01-3 від 30.01.2020.

Тож, суд зазначає, що за викладених обставин можна констатувати, що між позивачем та відповідачем у спірний період склалися сталі господарські взаємовідносини, такі взаємовідносини мали постійний характер протягом 2018-2020 років, та включали неодноразове, в тому числі взаємне, перерахування грошових коштів в якості фінансової допомоги та повернення фінансової допомоги, в тому числі у спірний період.

При цьому, суд приймає доводи відповідача про те, що кількість сформованих платіжних доручень за спірними перерахуваннями грошових коштів протягом тривалого періоду часу із зазначенням реквізитів договорів свідчить про цілеспрямоване, таке, що не могло бути помилкою, перерахування таких грошових коштів самим позивачем, яке він сам ідентифікував як таке, що має відповідні правові підстави - договори, оскільки матеріалами справи та самим позивачем підтверджується факт здійснення ТОВ «Агрохолдинг Восток» двадцяти платежів, в яких чітко зазначено реквізити семи різних договорів фінансової допомоги, протягом тривалого часу (перший платіж - 22.10.2019 року, останній - 31.08.2020 року).

За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Отже, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у вигляді розірвання договору.

Відтак, задля застосування до спірних правовідносин у справі статті 1212 ЦК України, необхідно встановити факт наявності або відсутності між сторонами у справі правовідносин, які б свідчили про наявність або відсутність правових підстав для перерахування заявлених до стягнення грошових коштів».

Згідно із частиною 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

Тлумачення названих положень ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто, цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість. Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.11.2021р. у справі №910/8482/18 (910/4866/21).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі названої доктрини міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.06.2022р. у справі №910/9397/20, від 04.08.2021р. у справі №185/446/18, від 07.10.2020р. у справі №450/2286/16-ц.

Суд зазначає, що загальні засади (принципи), зокрема добросовісність, є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню на підставі статті 1212 ЦК України, якщо потерпіла особа знає, що в неї немає зобов`язання (немає обов`язку) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

Поведінка позивача, який протягом 2018-2020 років здійснював перерахування грошових коштів на користь відповідача, а також отримував повернення грошових коштів від відповідача, із зазначенням у призначеннях платежів конкретних реквізитів семи різних договорів, а після чого через рік після останнього перерахування коштів звертається до суду за їх стягненням в порядку статті 1212 ЦК України, свідчить про порушення принципу доброчесності, на якому ґрунтується доктрина venire contra factum proprium.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК).

Таким чином суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №923/875/19 від 31.03.2021.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Беручи до уваги те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема обставини того, що перерахування грошових коштів на користь відповідача здійснювалося не позивачем та його посадовими особами, а іншими особами, а також враховуючи принцип вірогідності доказів, суд доходить висновку, що перерахування грошових коштів у розмірі 16 257 000,00 грн заявлених позовних вимог на користь відповідача здійснювалося за волею позивача, за відсутності помилки, обману, випадковості та за наявності для цього правових підстав.

Отже, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток"(63011, Харківська область, Валківський район, селище міського типу Старий Мерчик, вулиця Театральна, будинок 8-б).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг"(63254, Харківська область, Нововодолазький район, село Старовірівка, вулиця Вишнева, будинок 95) .

Повне рішення складено "03" серпня 2023 р.

Суддя О.О. Присяжнюк