РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2023 року м. Чернігів справа № 927/777/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" 42000, м. Ромни Сумської області, 1-й провулок Свободи, 8 40009, м. Суми, вул. Путивльська, 3 (адреса для листування) () 40014, м. Суми, вул. Івана Брюховецького, 7, кв. 3 (адреса представника - адвоката Шевцова Павла Володимировича) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" 16032, с. Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вул. Дружби, 4
про стягнення 49 970 грн 79 коп.

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" про стягнення 20 333,16 грн заборгованості по оплаті товару, поставленого згідно договору поставки № 00203-ШК від 22.05.2022, 5 541,84 грн двадцяти восьми процентів річних з простроченої суми, 3 339,93 грн чотирнадцяти процентів річних за користування товарним кредитом, 4 741,67 грн втрат від курсових коливань, 6 169,92 грн штрафу та 9 844,28 грн пені за несвоєчасну оплату поставленого товару.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 12.06.2023, направлена на адресу відповідача, повернулась неврученою з відміткою відділу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 12.06.2023, є такою, що отримана відповідачем 06.07.2023 (дата відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження), а тому відповідач є таким, що належним чином був повідомлений про розгляд даної справи.

Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

22.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кроп-Інкріс" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" (Покупець) було укладено Договір поставки № 00203-ШК (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору в строки, визначені Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов Договору.

Найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки Покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати Товару та нарахованих відсотків, а також інші умови, визначені в Додатках до Договору, які є невід`ємною його частиною. Фактична номенклатура, асортимент та кількість по задоволеним Постачальником замовленням визначаються згідно видаткових накладних. Перераховані аванси зараховуються в оплату Товару, який було реалізовано в першу чергу - п. 1.2 Договору.

Відповідно до п.2.1. Договору загальна вартість договору складається з загальної вартості товару, визначену із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.5 цього Договору, що передається за цим Договором. Вартість (ціна) товару встановлюється у гривнях і відображається в Додатках до Договору.

Порядок розрахунків по даному Договору вказаний в п.2.8. Договору, а саме: покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.5, у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в Додатках до Договору, шляхом перерахування коштів в національній валюті на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п. 2.9. Договору за користування товарним кредитом, покупець сплачує на користь постачальника відсотки, розмір яких передбачений Додатком до Договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обов`язковій оплаті Покупцем.

Відповідно до п. 2.10. Договору строк користування товарним кредитом починається з дня, передбаченого Додатком до Договору, але не раніше дня, наступного за днем отримання Товару покупцем, та закінчується в день повного розрахунку покупцем за поставлений Товар, коли покупець вже не має заборгованості перед постачальником за поставлений товар згідно даного Договору.

Згідно п..7.2 Договору у випадку порушення умов договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості (ціни) товару та/або відсотків за користування товарним кредитом. За порушення даних умов договору покупець:

А) сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі0,1 % від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення.

Б) сплачує штраф у розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання.

В) сплачує на користь постачальника 28 % річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.2.1. Договору у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості Товару та/або відсотків за користування товарним кредитом строком на 30 календарних днів або більше, постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язується сплатити та погоджується з тим, що відсотки за користування товарним кредитом протягом усього періоду користування цим кредитом встановлюється в розмірі 14 % та мають бути сплачені покупцем на рахунок постачальника на умовах, встановлених розділом 2 Договору.

Відповідно до п. 7.3 Договору керуючись ст. 259 ЦК України, Сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності та нарахування по всім зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього Договору до 3 років. Строк нарахування штрафних санкцій не обмежується строком, встановленим ч. б ст. 232 ГК України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором нараховується до моменту належного виконання відповідного зобов`язання або до моменту звернення кредитора до суду про стягнення штрафних санкцій, в залежності від того, яка обставина настане раніше.

У межах Договору, між Позивачем та Відповідачем підписані наступні Додатки до Договору на поставку Товару, а саме;

- Додаток №КІК00000869 від 22.05.2022 до Договору (поставка насіння соняшника), загальна сума поставки по даному Додатку - 22 835, 00 грн.;

- Додаток №КІК00000870 від 22.05.2022 до Договору (поставка гербіциду), загальна сума поставки по даному Додатку - 12 219, 84 грн.:

- Додаток №КІК00001048 від 02.06.2022 до Договору (поставка інсектициду) загальна сума поставки по даному Додатку - 4 447, 56 грн.

-Додаток №КІК00001083 від 06.06.2022 до Договору (поставка гербіциду), загальна сума поставки по даному Додатку - 15 885,60 грн.:

По вищевказаним Додаткам до Договору, підписані наступні видаткові та товарно- транспортні накладні між Позивачем та Відповідачем, що підтверджує отримання Відповідачем Товару на загальну суму 55 388,00 грн, а саме:

- Видаткова накладна №К00000947 від 23.05.2022 та Товарно-транспортна накладна №РК00000947 від 23.05.2022 (Додаток №КІК00000869 від 22.05.2022);

- Видаткова накладна №К00000948 від 23.05.2022 та Товарно-транспортна накладна №РК00000948 від 23.05.2022 (Додаток №КІК00000870 від 22.05.2022);

- Видаткова накладна №К00001129 від 03.06.2022 та Товарно-транспортна накладна №РК0001129 від 03.06.2022 (Додаток №КІК00001048 від 02.06.2022);

- Видаткова накладна №К00001234 від 07.06.2022 та Товарно-транспортна накладна №РК0001234 від 07.06.2022 (Додаток №КІК00001083 від 06.06.2022);

Відповідач здійснив оплату отриманого товару на суму 35054,84 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, №4 від 31.05.2022 на суму 9 134,00 грн.; №5 від 31.05.2022 на суму 3 665,95 грн.; №6 від 31.05.2022 на суму 8 553,89 грн.; №7 від 31.05.2022 на суму 13 701,00 грн.

Заборгованість Відповідача за поставлений йому Товар, складає 20 333,16 грн.

За своєю правовою природою договірні відносити, які склалися між сторонами є договором поставки, відносини сторін за яким регулюються, зокрема положеннями ст. 655, 662, 663, 693, 712 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності з ст. 610, 612, 613 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 692, 693 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Сторони узгодили графіки оплати товару покупцем у Додатках до договору, а саме:

1. Додаток №КІК00000869 від 22.05.2022, сума 22 835,00 грн., строк оплати згідно з Додатком 30% до 24.05.2022. 70% до 20.06.2022:

2. Додаток №КІК00000870 від 22.05.2022, сума 12 219,84 грн., строк оплати згідно з Додатком 30% до 24.05.2022. 70% до 13.06.2022:

3. Додаток №КІК00001048 від 02.06.2022, сума 4 447,56 грн., строк оплати згідно з Додатком 100% до 03.06.2022:

4. Додаток №КІК00001083 від 06.06.2022, сума 15 885,60 грн., строк оплати згідно з Додатком 100% до 13.06.2022.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним чином виконав свої зобов`язання шляхом поставки товару.

Відповідач зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару виконав частково, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 20 333,16 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 5541,84 грн 28% річних, нарахованих згідно п.7.2 договору.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Виходячи з того, що відповідач припустився прострочення виконання зобов`язання по оплаті поставленого товару, з нього підлягає стягненню 28% річних від простроченої суми за період з 25.05.2022 по 29.05.2023.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі умов Договору позивач, за неналежне виконання відповідачем зобов`язання по оплаті поставленого товару, нарахував пеню в сумі 9844,28 грн. за період з 25.05.2022 по 29.05.2023 та штраф в сумі 6169,92 грн.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленого товару, а тому з нього підлягає стягненню пеня в сумі 9844,28 грн та штраф в сумі 6169,92 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3339,93 грн 14% річних за користування товарним кредитом на підставі п.2.9, 7.2.1 Договору за період з 04.06.2022 по 29.05.2023 та 4741,67 грн втрат від курсових коливань на підставі 2.3 Договору.

Згідно п.2.13 Договору відсотки за користування товарним кредитом нараховуються постачальником. Сторони підписують відповідний акт надання (приймання - передачі) послуг товарного кредитування. Акт про надання послуг товарного кредитування надсилається постачальником на адресу покупця, що вказана в тексті цього договору. Покупець зобов`язується підписати акт та повернути його протягом одного дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається постачальнику протягом 5 календарних днів, акт вважається схваленим та підписаним покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається протягом 10 календарних днів з дати підписання (або схвалення шляхом ненадання відповіді) Акту про надання послуг товарного кредитування.

29.05.2023 позивачем складено Акт №1-00203-ШК про надання послуг товарного кредитування, згідно з яким сума відсотків за користування товарним кредитом по договору поставки складає 3339,93 грн. Вказаний Акт направлений відповідачу супровідним листом №758 від 29.05.2023.

Статтею 536 Цивільного кодексу України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Отже, проценти, визначені ст. 536 Цивільного кодексу України є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення.

Правомірність вимог позивача в аспекті нарахування та стягнення товарного кредиту підтверджується позицією Верховного Суду у справах №908/24/18 (постанова від 10.09.2018 року), №908/639/18 (постанова від 18.12.2018 року).

Пунктами 2.2-2.5 Договору визначено наступне.

2.2. Сторони погодили, що на дату оплати авансової частини ціна Товару підлягає обов`язковому уточненню без додаткового узгодження за формулою: Ц = Цдог х (Коп/Кдог), де Цдог - ціна товару на дату складання Додатку до Договору; Коп - комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті оплати; Кдог - комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті складання Додатку до Договору, якщо на дату, що передує даті оплати Коп/Кдог більше або дорівнює 1,01.

2.3 На дату поставки ціна товару (неоплачена частина) підлягає обов`язковому уточненню без додаткового узгодження за наступною формулою: Ц = Цдог х (Кпост/Кдог), де Цдог - ціна товару на дату складання Додатку до Договору; Кпост - комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті постачання; Кдог - комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті складання Додатку до Договору, якщо на дату, що передує даті оплати Кпост/Кдог більше або дорівнює 1,01.

Якщо на дату проведення уточнення ціни товару значення комерційного курсу гривні менше за значення комерційного курсу, що застосовувався на дату, що передувала даті складання Додатку до Договору, уточнення ціни товару, передбачене п.2.2 та 2.3 Договору не здійснюється.

2.4 У випадку, коли на дату платежу за поставлений товар та/або на дату звернення до суду (у разі звернення із позовом до суду при повній або частковій несплаті) Коп/Кпост більше або дорівнює 1,01, то ціна Товару підлягає уточненню без додаткового узгодження. У цьому випадку ціна Договору підлягає розрахунку за наступною формулою: Цоп = Цпост х (Коп/Кпост), де Цпост - ціна постачання, розрахована з врахуванням п.п. 2.1-2.3; Коп - комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті оплати та/або даті звернення до суду; Кпост - комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті постачання.

Якщо на дату проведення уточнення ціни Товару значення комерційного курсу гривні менше за значення комерційного курсу, що застосовувався на дату, що передувала даті поставки, уточнення ціни Товару, передбачене п. 2.3 цього Договору не здійснюється.

2.5. Вирахувана курсова різниця ціни Договору, що є додатковими витратами покупця на втрати від курсових коливань відображається постачальником у Акті узгодження ціни товару.

У разі, якщо одержані кошти не покривають вартість товару на день проведення розрахунків (через зміну курсу продажу іноземної валюти до гривні), постачальник має право направити покупцю додатковий рахунок (рахунки) на оплату решти коштів для покриття повної вартості Товару на день проведення розрахунків. Постачальник має право, а покупець зобов`язаний оплатити зазначені кошти в строки, вказані в такому рахунку.

2.6. Комерційним курсом гривні до іноземної валюти слід вважати міжбанківський валютний курс продажу іноземної валюти до гривні, який щоденно розміщується за адресою на інтернет-сторінці (http://minfin.com.ua/currency/mb/). Покупець підтверджує, що мас доступ до даної інтернет-сторінки. Вид та комерційний курс іноземної валюти вказується в Додатках до Договору.

Суд здійснивши перевірку заявлених позивачем до стягнення 14% за користування товарним кредитом 3339,93 грн. та 4741,67 грн втрат від курсових коливань за період зазначений позивачем з урахуванням часткових оплат здійснених відповідачем помилок не виявив, розрахунки є арифметично вірні.

Оскільки відповідач своєчасно з позивачем не розрахувався, позивач правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та своєчасно не оплатив отриманий товар, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 20333,16 грн боргу, 6169,92 грн штрафу, 5541,84 грн 28% річних, 9844,28 грн пені, 3339,93 грн 14% за користування товарним кредитом, 4741,67 грн втрат від курсових коливань є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів витрати на надання професійної правничої допомоги. Позивач зазначав, що витрати на правову допомогу складають 30000,00 грн і докази витрат будуть надані у відповідності до абз.2 ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, а саме до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Слід зазначити, що на момент прийняття рішення матеріали справи не містили жодних доказів надання правової допомоги, а тому, у суду відсутні підстави для покладення витрат на правову допомогу на відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" про стягнення 49970,79 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (16032, с. Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вул. Дружби, 4, код 30829306) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" (42000, м. Ромни Сумської області, 1-й провулок Свободи, 8, код 40015185) 20333,16 грн заборгованості, 6169,92 грн штрафу, 5541,84 грн 28% річних, 9844,28 грн пені, 3339,93 грн 14% за користування товарним кредитом, 4741,67 грн втрати від курсових коливань та 2684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 04.08.2023

Суддя А.С.Сидоренко