ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. Справа№ 925/176/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Новосельцев О.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Губарєва Я.А.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 (повний текс рішення складено 28.04.2023)

у справі №925/176/23 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД»

про стягнення 248 625,00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» про стягнення 248 625,00 грн. неустойки нарахованої в зв`язку з нерівномірним завантаженням візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагону.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що у серпні 2022 року за залізничною накладною №833913 на станцію Дорнешть (Румунія) зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці відповідачем в залізничному вагоні № 95932356 був відправлений вантаж (пшениця). На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці 19.08.2022 за наслідками зважування вагону виявлено комерційну несправність, яка загрожувала безпеці руху (нерівномірне завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагону), що було підставою для застосування до відповідача положень ст.16 Угоди про міжнародне залізничне сполучення (далі - СМГС) із застосуванням до вантажовідправника неустойки у п`ятикратному розмірі провізної плати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 248 625,00 грн. неустойки нарахованої в зв`язку з нерівномірним завантаженням візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд послався на те, що недотримання вимог, визначених Статутом залізниць, покладає на порушника відповідальність, яка передбачена п.п. 118,122 Статуту залізниць, а штраф, який передбачений цими пунктами, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків. Перевіривши розрахунок заявленої позивачем до стягнення неустойки у розмірі 248 625,00 грн, який був розрахований з урахуванням провізної плати вагону №95932356, розмір якої відповідно до накладної № 833913 складає 49 725,00 грн, суд вважав його арифметично правильним та обгрунтованим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» , звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що місцевий господарський суд дійшов хибного висновку, що на вказані правовідносини розповсюджується норми Угоди про міжнародне вантажне сполучення (далі-СМГС), тому що Румунія не є стороною СМГС.

Скаржник стверджує, що відповідно до п.п.118,122 Статуту залізниць відправник несе відповідальність перед залізницею за наслідки, які виникли, а вданому випадку їх не було.

Апелянт наголошує, що в накладній №833913, на підставі якої здійснювалось перевезення вантажу не передбачене внесення інформації про навантаження на візки вагона. Вважає, що накладна №833913 складена згідно з вимогами Єдиних правил перевезення вантажів.

Апелянт звертає увагу суду, що чинним законодавством не визначено, що нерівномірне навантаження візків вагону не є обставиною, яка загрожує безпеці руху.

Скаржник стверджує, що нерівномірний розподіл вантажу всередині вагону міг статися в процесі руху під час здійснення маневрування складу, а тому з цих підстав не може ставитись йому в провину.

Також апелянт зауважує, що судом не надано оцінку тому факту, що позивачем порушено Правила складання актів. Позивач жодним способом не повідомляв відповідача про складання зазначеного акту, що позбавило можливості відповідача його оскаржити, чим на його думку, було порушено права відповідача.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

23.06.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 є законним та обґрунтованим, таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Вказує, що місцевий господарський суд правомірно застосував до спірних правовідносин п.п.118,122 Статуту залізниць, що підтверджується п.6.2 роз`яснення Президії ВГСУ від 29.05.2002 №04-05/601 зі змінами та доповненнями, де зазначено, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Крім того позивач зазначає, що всі акти, складені в процесі перевезення вантажу складені в рамках діючого законодавства.

Узагальнені доводи відповіді на відзив на апеляційну скаргу

26.06.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій ще раз наголошує на доводи викладені в апеляційній скарзі. Крім того зазначає, що судом може бути зменшений розмір неустойки, враховуючи, що не було завдано збитків, однак просить відмовити у позові.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 справу № 925/176/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 справа №925/176/23 та справу призначено до розгляду на 26.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 відкладено розгляд справи №925/176/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 на 24.07.2023.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 24.07.2023 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення 423 особисто 18.07.2023).

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, беручи до уваги, що явка учасників справи обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Пояснення учасників судового процесу

У судовому засіданні 24.07.2023, представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 №925/176/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 №925/176/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

У серпні 2022 року за залізничною накладною №833913 на станцію Дорнешть (Румунія) із станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці відправником/відповідачем в залізничному вагоні № 95932356 був відправлений вантаж (пшениця).

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці 19.08.2022 за наслідками зважування вагону було виявлено комерційну несправність, яка загрожувала безпеці руху, тобто нерівномірне завантаження візків, що перевищувало половину вантажопідйомності вагону, а саме: у вагоні №95932356 виявлена різниця навантаження візків 4750 кг, що перевищувала половину вантажопідйомності на вагон 2100 кг. Цей факт зафіксовано Актом загальної форми №553 від 19.08.2022.

Через виявлення різниці завантаження візків вагон було затримано по станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці до усунення несправностей виправлення навантаження.

У зв`язку з тим, що така комерційна несправність є загрозою безпеці руху, станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було подано повідомлення №1019 від 19.08.2022 на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці здійснено виправлення навантаження, що підтверджується Актом загальної форми №36348 від 19.08.2022 і вагон було подано на переважування.

Зважування проведено на 150-ти тонних електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський номер №032, держ. повірка 27.09.2021, прийнятих до обліку СП «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за №14.

Факт зважування засвідчено та підтверджується Книгою обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні ф.ГУ-78.

За наслідками здійсненого виправлення навантаження, здійснення контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці направлено телеграфне повідомлення №1108 від 20.08.2022 на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці про подальше слідування вагону за призначенням.

Залізнична накладна № 833913 оформлена на відправлення вказаного вантажу свідчить про те, що перевезення є міжнародним.

Звертаючись з позовною заявою позивач зазначив, що, оскільки спірні правовідносини сторін виникли з перевезення вантажу у міжнародному сполученні, тому у даному випадку підлягало застосуванню Угода про міжнародне вантажне сполучення (далі - СМГС) від 01.11.1951 (зі змінами внесеними до Угоди 06.06.2014 та 16.10.2015), учасником якої є Україна. Підставою покладення на відповідача відповідальності згідно зі ст.16 СМГС за виявлення нерівномірності завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагону наслідком чого є загроза безпеки руху - є акти загальної форми №553 від 19.08.2022, № 36348 від 19.8.2022, №21/ВАГИ/СМГС від 19.08.2022 складені станцією Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці.

Причиною спору стало питання про наявність чи відсутність підстав для стягнення з вантажовідправника штрафу за перевищення маси вантажу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з атків цивільного законодавства. У випадках, встановленими актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Статтею 908 Цивільного кодексу України унормовано, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 6 статті 306 Господарського кодексу України відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються ЦК України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут).

За приписами статей 2, 3 Статуту ним визначаються обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом залізниць регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Стаття 6 Статуту визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Оскільки спірні правовідносини сторін виникли з перевезення вантажу у міжнародному сполученні, тому у даному випадку підлягало застосуванню Угода про міжнародне вантажне сполучення (далі - СМГС) від 01.11.1951 (зі змінами внесеними до Угоди 06.06.2014 та 16.10.2015), учасником якої є Україна.

Відповідно до ст. 1, параграфу 3 ст. 14 Угоди про міжнародне вантажне сполучення даною Угодою встановлюється пряме міжнародне залізничне сполучення для перевезень вантажів по залізницям. Укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Параграфом 1 статті 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення встановлено, що в накладній повинен міститись певний перелік відомостей в тому числі: найменування вантажовідправника, найменування вантажу і його код, вид упаковки.

Відповідно до параграфа 2 ст. 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, в накладній крім відомостей перерахованих у параграфі 1 цієї статті, у разі необхідності повинні міститись наступні відомості: заяви відправника що стосуються вантажу та інші відомості, передбачені Правилами перевезень вантажів.

Згідно з п. 7.1. розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, перевезення вантажу оформлюється накладною єдиного зразку по формі, що наведена у додатку 1 до Правил.

Пунктом 8 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено правило по заповненню накладної.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

Положеннями параграфу 1 ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено, що перевізник має право перевірити чи дотримані відправником правила перевезення і відповідає відправка даним вказаними відправником у накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством.

Параграфом 5 ст. 31 Угоди про міжнародне вантажне сполучення передбачено, що провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Відповідно до п. 7.1 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додаток 1 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення перевезення вантажу оформляється накладною єдиного зразка за формою, наведеною в додатку 1 до цих правил. Накладна оформлюється і пред`являється договірному перевізнику. Графи накладної заповнюються відправником і перевізником відповідно до приписів цих правил.

Згідно з п. 3.10.3 глави 11 додатку 3 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення вантаж у вагоні розміщують рівномірно по всій площі підлоги вагона висотою навантаження не менше ніж на 100 мм нижче дверного огородження.

Пунктом 4.3 глави 1 додатку 3 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення передбачено, що загальний центр ваги вантажів повинен розташовуватися, як правило, на лінії перетину поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. У випадках, коли дана вимога не може бути виконана з об`єктивних причин (геометричні параметри вантажу, умови розміщення та кріплення), допускається зміщення центру ваги вантажів щодо поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. Допустима величина зміщення центру ваги в поздовжньому напрямку (відносно поперечної площині симетрії) при навантаженні вантажу і при перевірках на шляху прямування визначається відповідно до таблиці 9 в залежності від загальної маси вантажу у вагоні.

Відповідно до параграфу 3 ст. 19 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що особа, яка здійснює навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за всі наслідки незадовільного навантаження.

Відповідно до параграфу 2 ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому ст. 31 Сплата провізних платежів і неустойок і ст. 32 Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу цієї Угоди, перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально.

Як вже зазначалося, на підставі акту загальної форми № 553 від 19.08.2022 перевізником було встановлено, що у вагоні №95932356 виявлено різницю навантаження візків, тобто мала місце комерційна несправність, що загрожувала безпеці руху.

Положеннями пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Пунктами 1.2, 2.1 Правил комерційного огляду поїздів і вагонів, передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційного огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та відправляються зі станції, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають і відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні.

Отже, перевізник одразу міг не встановити таку комерційну несправність вагонів, а тому позивач здійснюючи комерційний огляд на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у відповідності до приписів Правил комерційного огляду поїздів і вагонів виявив відповідні порушення.

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідачти вимогам нормативних документів. Відправник зобов`язаний на вимогу залізниці пред`явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажену продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Статтею 118 Статуту передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За неправильно зазначену у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (стаття 122 Статуту).

За приписами статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення ватажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформлюються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.

Згідно з п. 5 параграфа 3 ст. 16 Угоди про міжнародне вантажне сполучення відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявляє неправильність, неточність чи неповноту зазначених відправником у накладній відомостей і заяв і при цьому встановлює, що виникли обставини, які загрожують безпеці руху. Неустойка за пунктами 1, 2, 4, 5 цього параграфа стягується відповідно до приписів статті 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" в п`ятикратному розмірі провізної плати, яка належить перевізнику, який виявив таке порушення.

Відповідно до параграфу 5 ст. 31 Угоди про міжнародне вантажне сполучення провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Неустойка по пунктам, зокрема, 5 даного параграфа стягується в п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу по залізниці, на якій було виявлено надлишок.

Отже, відповідна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якими чітко визначено розмір штрафу.

Суд першої інстанції вірно встановив, що підставою для покладення на відправника відповідальності за виявлення нерівномірності завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагону, наслідком чого є загроза безпеки руху є акти загальної форми № 553 від 19.08.2022, № 36348 від 19.08.2022, № 21/ВАГИ/СМГС від 19.08.2022, складені станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці та підписані представниками перевізника, які є належними та допустимими доказами у справі. Встановлення цих обставин відповідно до наведених положень законодавства є підставою для відповідальності вантажовідправника - сплати штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати, належної перевізнику, яким було виявлене таке порушення.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок заявленої позивачем до стягнення неустойки у розмірі 248 625,00грн, який був розрахований з урахуванням провізної плати вагону № 95932356, розмір якої відповідно до накладної № 8333913 становить 49 725,00 грн ( 49 725,00 х 5), вважає його арифметично правильним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 248 625,00 грн неустойки, нарахованої позивачем через нерівномірне завантаження візків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що: чинним законодавством не визначено що нерівномірне навантаження візків є обставиною, яка загрожує безпеці руху; комерційні несправності позивачем було виявлено через добу після початку руху, що дає підстави вважати, що нерівномірний розподіл вантажу всередині вагону міг статись саме в процесі руху під час здійснення маневрування складу; порушено права відповідача щодо оскарження акта загальної форми через не повідомлення позивачем щодо факту його оформлення, колегія суддів вважає помилковими, такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні норм законодавства та оцінює критично, оскільки вони спростовуються обставинами справи, встановленими судом першої інстанції.

Так, матеріали справи містять докази порушення вимог параграфу 3 статті 16 СМГС відповідачем, а саме акти загальної форми, які складені з дотриманням вимог Правил складання актів.

За приписами статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про залізничний транспорт», розрахунки відправників і одержувачів ватажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного користування рухомим складом, атакож за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Як вбачається з матеріалів справи, за формою та змістом акти відповідають вимогам чинного законодавства України, складені та підписані повноважними особами, а відповідачем всупереч приписів статей 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України не доведено та необґрунтовано належними і допустимими доказами обставин недостовірності актів.

Статтею 3 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Так, норми Статуту є спеціальними у сфері залізничних перевезень, не суперечить положенням ЦК України та ГК України і підлягають першочерговому застосуванню. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 16.11.2016 у справі № 916/4345/14, від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17, від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17).

Таким чином, на переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункуту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 у справі №925/176/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 у справі №925/176/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 у справі №925/176/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2023 у справі №925/176/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД».

4. Матеріали справи №925/176/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 26.07.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун