УХВАЛА

03 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/25/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Міщенка І. С., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2023

за позовом Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса

про стягнення 875 529,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Фізична особа-підприємець Бичек Ліліана Віталіївна звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про стягнення 875 529,37 грн з підстав порушення відповідачем умов договору підряду на виготовлення проектно-кошторисної документації №2КРБ від 14.04.2020.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.06.2022 позов задоволено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 рішення скасовано та провадження у справі №916/25/22 закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 175, пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України).

Постанова мотивована тим, що фактично позов у цій справі був поданий за наявності рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021, яке набрало законної сили у справі №916/82/21 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у цій справі, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України; вирішення судом спору у цій справі фактично полягатиме у переоцінці обставин, встановлених рішенням Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 у справі №916/82/21; подання позивачем нового позову про той самий предмет і з тих самих підстав, з яких прийнято рішення у справі №916/82/21 фактично свідчить про намагання добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

14.07.2023 (згідно з накладною кур`єрської служби) Фізична особа-підприємець Бичек Ліліана Віталіївна звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 (повний текст складено 27.06.2023).

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та зміст судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно із частиною 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 ГПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Оскільки предметом позову у цій справі є стягнення 875 529,37 грн, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 (2 270,00 грн х 500 = 1 135 000,00 грн), з урахуванням положень ГПК України вона може бути розглянута у касаційному порядку лише за наявності для цього підстав, передбачених у пункті 2 частини 2 статті 287 зазначеного Кодексу.

В якості обґрунтування наявності підстав для відкриття касаційного провадження, передбаченою підпунктами ?б? і "в" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, скаржник у поданій касаційній скарзі вказує на те, що позивач позбавлений спростувати обставини, встановлені постановою апеляційного суду при розгляді іншої справи №916/82/21, тому, якщо позивач звернеться до суду втретє, він не зможе реалізувати свої права; також зазначає, що справа має для нього виняткове значення, оскільки висновки суду апеляційної інстанції стявлять позивача у невизначене правове становище як сторони за договірними зобов`язаннями та унеможливлює стягнення заборгованості за фактично та добросовісно виконані роботи.

Щодо "виняткового значення" справи, то в цьому випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

За оцінкою Суду касаційна скарга не містить переконливих аргументів, які б свідчили про виняткове значення для скаржника, оскільки незгода з ухваленим судовим рішенням суду апеляційної інстанції не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача є звичайним передбачуваним процесом.

Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

Не знаходять свого підтвердження і доводи скаржника про наявність передбачених підпунктом ?б? пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України обставин, оскільки скаржником не доведено відсутності у нього можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням у цій справі, при розгляді іншої справи.

Отже, касаційна скарга у цій справі не містить належного обґрунтування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами ?а?, ?б?, ?в?, ?г? пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 (справа №914/1570/20, провадження №12-90гс20) зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних фільтрів не порушує права на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, та можна стверджувати, що введення процесуальних фільтрів допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує права доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до положень частини 6 статті 293 ГПК України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/25/22 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2023.

2. Копію цієї ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. С. Міщенко

Є. В. Краснов