ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"08" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3418/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. , розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД АГРО СЕРВІС" про вжиття судом заходів забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД АГРО СЕРВІС"; (вул. Чорноморського Козацтва, буд.115, м.Одеса, Одеська область,65003, ідентифікаційний код юридичної особи )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспорт" (вул.Т.Шевченка,42А, смт.Овідіополь, Одеська область, 67801, ідентифікаційний код юридичної особи )

про накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача 0 грн.;

ВСТАНОВИВ :

Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АГРО СЕРВІС» подається позовна заява (господарський позов) до Господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості за Договором поставки запчастин до сільськогосподарської техніки від 12.04.2021 № 1204/34, штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3 % річних, в межах якої були викладені позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт», щодо стягнення заборгованості за поставлені запасні частини до сільськогосподарської техніки у сумі - 199 540 грн. 86 коп., та господарські штрафні санкції за неналежне виконання грошових зобов`язань, загальною сумою - 340 155 грн. 66 коп., з яких: пеня - 218 497 грн. 24 коп., неустойка/штаф - 39 908 грн. 17 коп., інфляційні втрати - 70 778 грн. 23 коп., 3% річних - 10 972 грн. 02 коп..

Відповідно до частин 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосувань я такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові коштипі й. с/ і має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення потових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмету спору.

Відповідно до підпункту 6.4. пункту 6 Постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.02.2019 по справі № 908/685/18, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого : розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно підпункту 6.5. пункту 6 Постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.02.2019 по справі № 908/685/18, поряд з викладеним, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК У раїни (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідною вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема у вигляді арешту грошових коштів або майна відповідача з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позов не буде вжито судом.

Станом на 25.07.2023р. відповідач, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт», заходів, спрямованих на виконання своїх договірний (грошових) зобов`язань з 2021 року, не вживає; більше того відповідно до інформації, наявної у відкритих базах даних, ТОВ «Укртранспорт» з грудня 2022 року, ухиляється від сплати податків та зборів до Державного бюджету України (адміністративна справа № 420/17724/22 ).

Позивач звертає увагу, що недобросовісним контрагентом в особі ТОВ «У кптранспорт» вже другий рік поспіль в ході провадження господарської діяльності використовуються поставлені ТОВ «ГРАНД АГРО СЕРВІС» запасні частини до сільськогосподарської техніки, і які вже фактично втратили свої експлуатаційні характеристики та не можуть бути відновлені в натурі або відшкодовані в повному обсязі.

Крім того, у Позивача наявна достовірна інформація про те, що Відповідач намагається реалізовувати наявне в нього (знаходиться на балансі підприємства) майно, яке належить останньому на праві власності, за готівкові кошти, не сплачуючи при цьому податків та не вживаючи заходів щодо погашення існуючої заборгованості перед Позивачем у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуальної з кодексу України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до підпункту З пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, за подання юридичною особою до господарського суду заяви про забезпечення позову, судовий збір складає 0,5 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2023, що в даному випадку складає - 1 342 грн. 00 коп..

Враховуючи вищевикладене, на підставі положень статей 41, 42, 44, 136, 137, 138, 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 6.3, 6.4. Постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.02.2019 по справі № 908/685/18, позивач просить вжити відповідні заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову в сумі - 539 696 грн. 52 коп. (П`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто шість гривень п`ятдесят дві копійки) та судового збору в сумі - 8 095 грн. 45 коп. (Вісім тисяч дев`яносто п`ять гривень п`ятдесят дві копійки), що підлягають передачі/ сплаті ТОВ «ГРАНД АГРО СЕРВІС» () і можуть знаходитися у нього на розрахункових рахунках ТОВ «Укртранспорт» (), МФО 328704, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «ПриватБанк», а також на майно ТОВ «Укртранспорт» в межах суми позову.

Розглянувши дану заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

03 березня 2023 року Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в рамках справи № 905/448/22 (ЄДРСРУ № 109395144) досліджував питання щодо подвійного забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу (27 квітня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 916/3686/22 (ЄДРСРУ № 110485378).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21).

Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Водночас Суд не погоджується з висновком про те, що накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору, з таких підстав.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для Позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 ГПК України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у низці постанов Верховного Суду.

Крім того, подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував (у т.ч. в постановах від 09.12.2020 у справі № 910/9400/20, від 21.12.2020 у справі № 910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Однак накладення арешту як на кошти, так і на майно Відповідача, причому окремо на те, і на інше - у повній сумі спору матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що також суперечить наведеним вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

За умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать Відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення значних коштів доцільно було накласти арешт на майно Відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

З урахуванням наведеного об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду у постанові від 05.08.2022 зі справи № 905/447/22 щодо можливості забезпечення позову шляхом накладення арешту одночасно на кошти і на майно відповідача щодо кожного виду майна в межах повної суми позову.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від висновків про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, в той же час вказавши, що подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна) суперечить наведеним вимогам закону, однак для задоволення вимог про стягнення значних коштів доцільно було накласти арешт на майно Відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звернула увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Відтак, суд вважає можливим та доцільним задовольнити заяву ТОВ «ГРАНД АГРО СЕРВІС» про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі ціни позову в сумі - 539 696 грн. 52 коп. та судового збору в сумі - 8 095 грн. 45 коп., що підлягають передачі/ сплаті ТОВ «ГРАНД АГРО СЕРВІС» () і можуть знаходитися у нього на розрахункових рахунках ТОВ «Укртранспорт» (), МФО 328704, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «ПриватБанк», а також накладення арешту на майно ТОВ «Укртранспорт» в межах суми позову .

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти відповідача ТОВ «Укртранспорт» ( ідентифікаційний код юридичної особи ), у розмірі ціни позову в сумі - 539 696 грн. 52 коп. (П`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто шість гривень п`ятдесят дві копійки) та судового збору в сумі - 8 095 грн. 45 коп. (Вісім тисяч дев`яносто п`ять гривень п`ятдесят дві копійки), що підлягають передачі/ сплаті позивачу ТОВ «ГРАНД АГРО СЕРВІС» () і можуть знаходитися у нього на розрахункових рахунках ТОВ «Укртранспорт» (), МФО 328704, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «ПриватБанк»,

2. Накласти арешт на майно ТОВ «Укртранспорт» в межах суми позову 539 696 грн. 52 коп. та судового збору в сумі - 8 095 грн. 45 коп. .

3. Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення вказаної ухвали до виконання - протягом трьох років з наступного дня після набрання цією ухвалою законної сили, тобто по 10.08.2026р.

СТЯГУВАЧ : Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АГРО СЕРВІС» , ідентифіккаційний код юридичної особи 42817791, м.Одеса, 65003, вул. Чорноморського Козацтва, 115.

БОРЖНИК : Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт» ( ідентифікаційний код юридичної особи , смт.Овідіополь, Одеської області, 67801, вул.Шевченка, буд.42-А)

Ухвала набрала чинності 09.08.23 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали суддею: 09.08.2023р..

Суддя Пінтеліна Тетяна Георгіївна