ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
27 липня 2023 року Справа № 903/620/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Василишин А.Р. , суддя Петухов М.Г.
секретар судового засідання Гончарук Б.О.
за участю представників сторін:
позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фінанси та кредит Лекс" - адв. Гурай-Рацун О.В.
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ КАРД" - не з`явився
розглянувши заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард"
про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 903/620/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фінанси та кредит Лекс"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ КАРД"
про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та змінити умови договору
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 р. розгляд заяви відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено в судовому засіданні 27 липня 2023 року.
В судове засідання 27.07.2023 відповідач/заявник не забезпечив явку представника, тоді як був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 224 у т.2/.
Представник позивача адвокат Гурай-Рацун О.В. взяла участь в судовому засіданні 27.07.2023 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи "EasyCon" та заперечила проти доводів відповідача про ухвалення додаткового рішення за участь в суді апеляційної інстанції. Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 № 922/1964/21, зокрема на п. 166, зазначила, що неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Просила суд відмовити в задоволенні заяви, а разі задоволення заяви частково - зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягатимуть стягненню, до 1000,00 грн.
Відповідно до ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду заяви, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви про розподіл судових витрат без участі представника відповідача/заявника за наявними у справі матеріалами.
За результатом розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення такої заяви з урахуванням такого.
Нормами ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України), що не позбавляє суд обов`язку перевірити достовірність доказів.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Матеріалами справи підтверджено, що представництво відповідача у даній справі № 903/620/22 здійснювалось адвокатом Морозом О.В. на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльність серія АС № 1044523 від 29.08.2022 р. /а.с. 153 у т.1/, ордеру від 29.08.2022 р., договору про надання правничої допомоги б/н від 10.05.2022 р., укладеного адвокатським об`єднанням «Золоті Ворота» та ТОВ «Вест Кард» на участь в судових засіданнях в господарських судах та подання процесуальних документів, додаткової угоди б/н від 26.05.2023 р. до договору про надання правничої допомоги б/н від 10.05.2022 р.
Погоджено, що сторони складають лише акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), що підписується сторонами. Акт надсилається клієнту виконавцем одним із способів: факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, засобами електронного зв`язку.
На підтвердження витрат на правничу допомогу апеляційному суду наданий акт приймання-передачу виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 17.07.2023 р. до договору про надання правничої допомоги від 10.05.2022 р.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем на стадіі апеляційного перегляду справи був поданий обгрунтований відзив на апеляційну скаргу. У відзиві одночасно було зазначено про те, що ТОВ «Вест Кард» планує понести витрати у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.
25.07.2023 р. позивач ТОВ «ЮК «Фінанси та Кредит Лекс» письмові заперечення проти задоволення заяви про відшкодування витрат /а.с. 230-232 у т. 2/.
Позивач вважає, що подана заява не може бути задоволена судом, оскільки не відповідає вимогам частини 1 статті 124 та частини 3 статті 126 ГПК України. Так, частиною 1 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Також посилається на норми ч. 3 ст. 126 ГПК України і доводить, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пояснює, що ТОВ «Вест Кард» на стадії апеляційного провадження подало відзив на апеляційну скаргу, однак жодного розрахунку суми судових витрат, які воно планує понести, не подано. Тому зазначення абстрактної суми без опису статей витрат, з яких складається ця сума, не може вважатися розрахунком в розумінні частини 1 статті 124 ГПК України.
Посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (пункт 103), і зазначає, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, є обов`язковим.
Відповідно до акту виконавцем були виконані, а клієнтом прийняті послуги з надання правової допомоги в процесі розгляду Північно-Західним апеляційним господарським судом справи № 903/620/22 за апеляційною скаргою ТОВ «ЮК «Фінанси та Кредит Лекс» на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 15.02.2023 у даній справі за позовом ТОВ «ЮК «Фінанси та Кредит Лекс» до ТОВ «Вест Кард» про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та змінити умови договору;
клієнт прийняв виконані роботи (надані послуги) та не має претензій до виконавця щодо якості виконаних робіт згідно умов договору та додаткової угоди від 26.05.2023 р.;
Матеріалами справи підтверджено факт надання адвокатом послуг з представництва в процесі розгляду Північно-Західним апеляційним господарським судом справи № 903/620/22 за апеляційною скаргою ТОВ «ЮК «Фінанси та Кредит Лекс» на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 15.02.2023 р., зокрема, подання у визначений строк відзиву на апеляційну скаргу та заяви про розгляд справи за відсутності відповідача /а.с. 166-170, 177, 195 у т.2/.
Колегія суддів відмічає, що надані адвокатом послуги, а саме - підготовка та подання суду відзиву на апеляційну скаргу є необхідними відповідно до вимог господарського процесуального законодавства.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Разом з тим, Верховним Судом на практиці неодноразово зазначено, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, і суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19 та враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.
Колегія суддів погоджується з доводами позивача щодо неспівмірності судових витрат, враховує в даному випадку, що в апеляційному провадженні перелядалось додаткове рішення про розподіл судових витрпт, що не є складним ні за предметом доказування, ні за обсягом матеріалів, нові докази адвокатами на стадії апеляційного провадження не збирались і суду не надавались суд апеляційної інстанції досліджував/оцінював документи, які вже були зібрані на стадії розгляду питання про розподіл судових витрат у суді першої інстанції. Дослідивши зміст відзиву, поданого апеляційному суду, колегія суддів дійшла висновку про його обгрунтованість, і заперечення відповідача були частково враховані при ухваленні постанови. Разом з тим, такі самі аргументи були наведені у клопотанні відповідача по зменшення витрат на правничу допомогу, яке подавалось суду першої інстанції. Тому є очевидним, що складання відзиву на апеляційну скаргу не потребувало вивчення нових доказів/матеріалів та значних затрат часу.
Разом з тим, колегія суддів відхиляє заперечення позивача що витрати на надання правової допомоги не підлягають компенсації, оскільки відсутній детальний опис робіт. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вважала за необхідне відступити від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18 та прийшла до висновків, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (п. 168).
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п. 169).
Наведена правова позиція повністю узгоджується із обставинами у даній справі і враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання даної постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 903/620/22 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 04.08.2023 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Петухов М.Г.