Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.
розглянув без виклику учасників справи заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"
про стягнення 143 882,74 грн
Короткий зміст та підстави наведених у позові вимог та заперечень відповідача
1. 31.08.2021 Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - АТ "Українська пожежно-страхова компанія", позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (далі - АТ "Страхова компанія "Вусо", відповідач) про стягнення 143 882,74 грн, з яких: 127 500,00 грн - сума страхового відшкодування, 9 180,00 грн - пеня, 5 169,73 грн - інфляційні втрати та 2 033,01 грн - 3 % річних.
2. Позовні вимоги АТ "Українська пожежно-страхова компанія" з посиланням на приписи статей 11, 258, 261, 512, 514, 524, 533, 606, 625, 979, 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 27 Закону України "Про страхування", статті 32, пункту 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" мотивовані виникненням у позивача права вимоги до АТ "Страхова компанія "Вусо" з огляду на виплату ним страхового відшкодування на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" (СГ ТОВ "Маяк", страхувальник) внаслідок заподіяння транспортному засобу страхувальника (трактору "John DEER", реєстраційний номер НОМЕР_1 ) майнової шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу (трактору "John DEER", реєстраційний номер НОМЕР_2 ), цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.
3. АТ "Страхова компанія "Вусо" щодо вимог позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим, зазначаючи, зокрема, що зобов`язання з відшкодування майнової шкоди внаслідок делікту наступає виключно у випадку, якщо відповідальною особою за відшкодування такої шкоди є особа, відмінна від особи, яка має право на таке відшкодування. Водночас обидва транспортні засоби (трактори), які брали участь у ДТП належали одній й ті самій особі (СГ ТОВ "Маяк"), з урахуванням чого цивільно-правова відповідальність внаслідок такого ДТП не виникає.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
5. Рішення суду першої інстанції мотивоване з посиланням на приписи пункту 32.1 статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відсутністю підстав для відшкодування страховиком за полісом шкоди потерпілому, оскільки така шкода заподіяна транспортним засобом, який належить потерпілому, а тому вона не відшкодовується страховиком за полісом ні потерпілому, ні позивачу, який на виконання договору добровільного страхування відшкодував вартість пошкоджень, спричинених застрахованому ним транспортному засобу.
6. Крім того, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні вимог позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних як похідних від основної вимоги, наявність правових підстав для задоволення якої судом не встановлено.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції
Короткий зміст та доводи заяви СФГ "Україна"
9. 22.06.2023 до Верховного Суду від АТ "Страхова компанія "Вусо" надійшла заява про розподіл судових витрат у якій, посилаючись на статті 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), заявник просить стягнути на його користь з АТ "Українська пожежно-страхова компанія" витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції.
Рух справи у суді касаційної інстанції
11. Водночас, суддя Банасько О. О. у період з 19.06.2023 до 30.06.2023 включно перебував у відпустці .
13. Надіслана ухвала була надіслана учасникам справи засобами поштового зв`язку та отримана останніми 07.07.2023 ( АТ "Українська пожежно-страхова компанія") та 07.07.2023 і 10.07.2023 (АТ "Страхова компанія "Вусо"), що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
14. 02.08.2023 запитувані матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Доводи поданої заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
15. АТ "Страхова компанія "Вусо" у поданій ним заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає про понесення ним у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
16. АТ "Українська пожежно-страхова компанія" жодних письмових пояснень або клопотань щодо поданої АТ "Страхова компанія "Вусо" заяви не надало.
Мотиви з яких виходить суд та застосовані положення законодавства
17. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
18. У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
19. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
20. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
21. Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
22. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
23. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
24. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
25. Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
26. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
27. Із наявних матеріалів справи вбачається, що АТ "Страхова компанія "Вусо" у відзиві на касаційну скаргу від 15.02.2022 № 133, з поміж іншого, зазначило про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.
28. Після прийняття 16.06.2023 Верховним Судом постанови у цій справі, як зазначалось вище, АТ "Страхова компанія "Вусо" подало 21.06.2023 заяву про розподіл судових витрат, яка надійшла до суду 22.06.2023.
30. Згідно з договором про надання правової допомоги від 13.01.2020 № 173-20 КЮО, укладеним між АТ "Страхова компанія "Вусо" (клієнт) та адвокатом Винокуровим О. В. (адвокат), сторони узгодили зокрема, що в межах цього договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги в судових справах з позовами фізичних, юридичних осіб, органів державної влади, місцевого самоврядування та будь-яких інших учасників (суб`єктів) правовідносин до клієнта, а також за позовами клієнта до фізичних, юридичних осіб, органів державної влади, місцевого самоврядування та будь-яких інших осіб, а також у досудових справах, пов`язаних із врегулюванням страхових випадків (пункт 1 договору).
31. Згідно з пунктами 6, 8 договору клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату, який визначається у додаткових угодах, у розміри та в строк згідно цього договору
33. Також, на підтвердження надання адвокатом правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 13.01.2020 № 173-20 КЮО та додатковою угодою до цього договору від 21.06.2023 до заяви АТ "Страхова компанія "Вусо" додано детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової допомоги) від 21.06.2023 обопільнопідписаний та скріплений печатками сторін в якому зафіксовано вид наданої правової допомоги (ознайомлення з матеріалами справи, правовий аналіз зміст касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, виготовлення відзиву на касаційну скаргу від 15.02.2023 № 133), кількість витрачених годин (2 год. і 4 год. відповідно) та вартість (3 000,00 грн і 6 000,00 грн відповідно).
34. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 щодо оцінки інформації в акті приймання правничої допомоги зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
35. Враховуючи наведене колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що АТ "Страхова компанія "Вусо" згідно з вимогами статей 74, 126 ГПК України доведено обставини надання товариству послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи Верховному Суді та належним чином обґрунтовано заявлений остаточно до стягнення розмір оплати цих послуг.
36. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
37. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
38. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
39. Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
40. Колегія суддів зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
41. Враховуючи наведене суд вважає обґрунтованими вимоги заяви АТ "Страхова компанія "Вусо" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ "Українська пожежно-страхова компанія" понесених судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.
Висновки за результатами розгляду заяви
42. За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові, - на позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 129, 234, 235, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" про розподіл судових витрат задовольнити повністю.
3. Видачу наказу доручити Господарському суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. І. Картере

В. Г. Пєсков