ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" серпня 2023 р. Справа № 924/536/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Іщуку О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волочиської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів в сумі 385 692,32 грн.

Представники сторін:

від прокуратури - Приступа В.І.;

від позивача, відповідача - не з`явились.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 08.08.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

19.05.2023 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волочиської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 31.01.2022, №2 від 08.09.2022, №3 від 16.09.2022 до договору №20300271 від 06.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Волочиською міською радою, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" коштів в сумі 385 692,32 грн., перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору №20300271 від 06.01.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2023 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12:00 год. 20 червня 2023 року.

Окрім того, зазначеною ухвалою встановлено: відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 12 червня 2023 року, прокуратурі та позивачу строк для подання відповідей на відзив до 19 червня 2023 року.

09.06.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

15.06.2023 прокуратурою та 16.06.2023 позивачем подано до суду відповіді на відзив на позовну заяву.

Судом у підготовчому засіданні 20.06.2023 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів, встановлення відповідачу строку для подачі заперечень на відповідь на відзив до 04.07.2023 та відкладення підготовчого засідання на 12:00 год. 04.07.2023.

В підготовчому засіданні 04.07.2023, судом постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10:00 год. 08.08.2023.

Ухвалами суду від 20.06.2023 та від 04.07.2023 повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного засідання у справі.

Виклад позицій учасників судового процесу:

Керівник Волочиської окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Волочиської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 31.01.2022, №2 від 08.09.2022, №3 від 16.09.2022 до договору №20300271 від 06.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Волочиською міською радою, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" коштів в сумі 385 692,32 грн., перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору №20300271 від 06.01.2022.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що протягом листопада - грудня 2021 року Волочиською міською радою проведено закупівлю товару за кодом класифікації ДК 021:2015:09310000-5 - Електрична енергія (закупівля №UА-2021-11-10-003258-c), за результатами якої 06.01.2022 із переможцем ТОВ "Хмельницькенергозбут" укладено договір №20300271 на постачання електричної енергії споживачу (далі -Договір). Відповідно до умов договору, постачальник зобов`язується продавати споживачу із 06.01.2022 по 31.12.2022 електричну енергію в кількості 1 400 500 кВт/год, на загальну суму 7 142 550 грн., за ціною 5,1 грн за 1 кВт/год з ПДВ.

Вказано, що в подальшому сторонами було укладено ряд додаткових угод №№1 - 9. Водночас встановлено, що додатковими угодами №1 від 31.01.2022, №2 від 08.09.2022 та №3 від 16.09.2022, внесено зміни до істотних умов основного договору, з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а тому вони підлягають визнанню недійсними.

Прокурор у позовній заяві зауважує, що в обґрунтування укладення сторонами додаткової - угоди № 1 від 31.01.2022 зазначено підстави, передбачені ст. ст. 651, 653, 654 ЦК України та п. п. 1, 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме через набуття чинності із 01.01.2022 постанови НКРЕКП № 2611 від 17.12.2021 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та постанови НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2022 рік".

Стверджує, що в обґрунтування укладення сторонами спірних додаткових угод №№2, 3 зазначено п. 2, ч. 5 ст. 41 Закону, відповідно до якого зміни вносяться у зв`язку із коливаннями ціни товару на ринку.

Звертає увагу суду, що постачальником належним чином документально не підтверджено та не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору (06.01.2022) до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткової угоди 31.01.2022), оскільки підстава підняття ціни була загальновідомим фактом.

Пояснює, що такими діями сторони, всупереч інтересів держави, без будь-яких належних на те підстав, в порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі" та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди, згідно яких суттєво зменшено обсяги електричної енергії, що планується закупити, та безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, що в свою чергу не відповідає вимогам тендерної документації.

Прокурор зазначає, що довідки Торгово-промислової палати України на підставі яких були укладенні спірні додаткові угоди містять інформації про середньозважені ціни електричної енергії на РДН в ОЕС, які склалися упродовж зазначених у них періодах, не містять інформації про розмір цін на товар, їх коливання між датами укладення додаткових угод до договору, тому не можуть слугувати належним обґрунтуванням для підвищення ціни. Прокурор, вважаючи обґрунтованим доводи щодо наявності підстав для визнання додаткових угод №№1, 2, 3 до наведеного договору недійними, з урахуванням положень ст.670 ЦК України, зазначає, що з ТОВ "Хмельницькенергозбут" підлягають стягненню безпідставно отримані кошти згідно договору №20300271 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022 в сумі 385 692,32 грн.

Повідомляє, що маючи відповідні правомочності для звернення до суду з позовом, уповноважений орган - Волочиська міська рада, надані їй повноваження належним чином не використовує, що свідчить про неналежне здійснення суб`єктом владних повноважень заходів щодо захисту економічних інтересів держави, що проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень. Вважає, що вказане підтверджує наявність "виключного випадку" для звернення прокурора з даним позовом до суду з урахуванням положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Просить задовольнити позов.

09.06.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, де останній зазначив, що 11.12.2021 ним за допомогою електронної системи було подано комерційну пропозицію відповідно до вимог тендерної документації про проведення відкритих торгів за UA-2021-11-10-003258-с по закупівлі товару за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5 - "Електрична енергія", яка передбачала тариф на передачу електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП №2353 від 09.12.2020 (29,393 грн без ПДВ) та тариф на розподіл електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП №2381 від 09.12.2020 (112,143 грн без ПДВ). Відповідно, на день подання тендерної пропозиції відповідачу не було відомо про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії постановою НКРЕКП №2611 від 17.12.2021, а тому врахувати її не було можливості. Посилаючись на положення ст. ст. 631, 632, 638 ЦК України, ст. ст. 6, 11, 22, 34, 36 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 7 Закону України "Про ринок електричної енергії" стверджує, що договір було укладено за цінами, які діяли на момент подання тендерної пропозиції та проведення аукціону, а також відповідно до тендерної документації, адже в іншому випадку договір вважався би нікчемним. Додаткова угода №1 до договору не суперечить умовам чинного законодавства та укладеного договору стосовно зміни регульованого тарифу. Стосовно додаткових угод №2 та №3 зазначає, що додаткова угода №2 укладена у зв`язку з коливаннями ціни, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати, а додатковою угодою №3 було зменшено суму договору, а не змінено ціну товару.

Оскільки відсутні підстави для визнання додаткових угод недійсними, тому й вимога про стягнення 385 692,32 грн., на думку відповідача, задоволенню не підлягає.

Крім того, вважає, що належним органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, є Державна аудиторська служба України та її територіальні органи.

15.06.2023 прокурором подано до суду відповідь на відзив, де, зокрема прокурор зауважив, що для участі в торгах ТОВ "Хмельницькенергозбут" 11.12.2021 подало свою тендерну пропозицію, в якій зазначило, що має можливість та погоджується поставити Волочиській міській раді 1 400 500 кВт/год електричної енергії. Таким чином, беручи участь у торгах, відповідач оцінював та приймав пов`язані із цим ризики, планував свої дії та здійснював комерційний розрахунок своєї цінової пропозиції з урахуванням особливостей даної публічної закупівлі. Вважає, що підписуючи 06.01.2022 із Волочиською міською радою договір №20300271 про постачання електричної енергії споживачу, зі строком дії до 31.12.2022, відповідач мав врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання, ризики та можливі негативні наслідки. Зауважив, що постанова НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" та постанова НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" оприлюднені на офіційному вебсайті Регулятора 01.12.2021 та 17.12.2021 відповідно та набули чинності з 01.01.2022, тобто до укладення договору (початку строку її дії). Тобто, жодних змін регульованих цін (тарифів) з моменту підписання договору по дату укладення додаткової угоди від 31.01.2022 №1 не відбувалося.

16.06.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де Волочиська міська рада зазначила, що вона не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві на позов та цілком підтримує позовні вимоги Волочиської окружної прокуратури. Вказує, що будь-яке внесення змін до договору про закупівлю має бути обґрунтованим та документально підтверджено. Це підтверджується, зокрема, роз`яснювальним листом Мінекономрозвитку від 27.10.2016 р. № 3302-06/34307-06. Зауважує, що Законом України "Про публічні закупівлі" та умовами договору № 20300271 не передбачено можливості зміни обсягу та кількісного вираження товару без відповідного документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку у сторону збільшення. В ході укладення оспорюваних позивачем додаткових угод № 1,2,3 до договору № 20300271, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження коливання ціни на електроенергію. Більше того, пояснює позивач, на період укладення додаткової угоди № 1 (31.01.2022 р.) ринкова ціна на електроенергію зменшилася на 22,65% порівняно із ціною, існуючою на момент укладення самого договору (06.01.2022 р.), що підтверджується згаданою у відзиві позивачем довідкою Хмельницької ТПП за №22-05/317 від 13.05.2022 р. Тобто, вважає позивач, за додатковою угодою № 1 відбулося збільшення ціни за товар, тоді як, натомість, вона мала би зменшитися.

Позивач підсумовує, що внаслідок укладення додаткових угод № 1, 2, 3 між Волочиською міською радою та ТОВ "Хмельницькенергозбут", замовником було одержано суттєво зменшений обсяг електроенергії порівняно з обсягом, який був визначений основним договором, при тому, що ціну за 1 кВт. год. електроенергії було необґрунтовано збільшено. Враховуючи вищевикладене, вважає позов Волочиської окружної прокуратури до ТОВ "Хмельницькенергозбут" обґрунтованим, повністю підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 08.08.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 08.08.2023 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом надіслання ухвали суду від 04.07.2023 на адреси електронної пошти останніх.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників позивача та відповідача, за наявними матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

10.11.2021 Волочиською міською радою оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-11-10-003258-с із закупівлі електричної енергії (ДК 021:2015:09310000-5) в кількості 1 400 500 кВт*год зі строком поставки до 31.12.2022, очікувана вартість предмета закупівлі - 9 243 300 грн.

Згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, тендерні пропозиції подали три учасники, у тому числі ТОВ "Хмельницькенергозбут".

Рішенням тендерного комітету замовника, оформленим протоколом №63 від 21.12.2021, визначено переможцем торгів ТОВ "Хмельницькенергозбут", оскільки за результатами оцінки його пропозиція є найбільш економічно вигідною, за результатами розгляду його пропозиція відповідає оголошенню про проведення закупівлі та вимогам до предмета закупівлі, прийнято рішення про намір укласти договір з ТОВ "Хмельницькенергозбут" та оприлюднити повідомлення про намір укласти договір.

ТОВ "Хмельницькенергозбут" у комерційній пропозиції від 10.12.2021 визначила, зокрема тариф на передачу - 0,29393 грн/кВт*год, тариф на розподіл - 1,12143 грн/кВт*год, в кількості 1 400 500 кВт/год. У комерційній пропозиції товариство вказало, що тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату подання тендерної пропозиції затверджено постановою НКРЕКП від 09.12.2020 №2353 та становить 29,393 коп. без ПДВ; тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату подання тендерної пропозиції затверджено постановою НКРЕКП від 09.12.2020 №2381 та становить 112,143 коп. без ПДВ; ціною комерційної пропозиції є ціна електричної енергії, що включає передачу та розподіл електроенергії, маржу, витрати на сплату податків тощо.

Відповідно до п. 1.1 укладеного між Волочиською міською радою як споживачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", як постачальником договору про постачання електричної енергії споживачу №20300271 від 06.01.2022 (далі - договір), останній встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

Згідно з п. 1.2 договору його умови розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03:2018 №312 (ПРРЕЕ).

У п. 1.4 договору сторони, керуючись п. 3.2.6 ПРРЕЕ, дійшли взаємної згоди на укладання Договору на умовах, відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника. Цей Договір укладено у вигляді єдиного письмового документу на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції постачальника, поданої згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UA-2021-11-10-003258-с).

За цим договором постачальник продає споживачу із 06.01.2022 до 31.12.2022 товар "код ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія" для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Ціна цього договору становить 7 142 550,00 грн, з урахуванням ПДВ 1 190 425,00 грн. (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 5.2 договору ціна за одиницю товару визначається у додатку №1 до Договору "Комерційна пропозиція Постачальника".

Ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього Договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з передачі електричної енергії визначено в Додатку № 1 до Договору (п. 5.3 договору).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з розподілу електричної енергії визначено в Додатку № 1 до Договору. Вказані послуги оплачуються споживачем через постачальника. Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника. При цьому, постачальник зобов`язаний при виставленні рахунка за електричну енергію споживачу окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

На виконання п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовилось, що зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється, виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме: зміни середньозваженої ціни на ринку на добу наперед (РДН) (п. 5.5 договору).

Також на виконання п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони у п. 5.7 договору домовилось, що зміна умов цього договору допускається у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме: у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару за цим договором.

У випадку зміни тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії постановою НКРЕКП або рішенням іншого уповноваженого органу влади сторони вносять відповідні зміни в додаток №1 до договору шляхом укладення додаткової угоди до договору та викладенням додатку №1 до договору в новій редакції (пп. 5.7.1 договору).

Як зазначено у пп. 5.7.2 договору, додаткова угода про внесення змін до Договору в частині зміни тарифу має містити інформацію про зміну Базової ціни Товару (стовпчик 7 таблиці Додатку №1), що сталась у зв`язку зі зміною тарифу на передачу електричної енергії та/або розподілу електричної енергії. Базова ціна Товару в такій додатковій угоді визначається як сума стовпчиків 4, 5 та/або 6 таблиці Додатку №1. Ціна Товару без ПДВ та без Тарифів (стовп. 4 таблиці Додатку №1) в такій додатковій угоді визначається згідно підписаного сторонами договору або згідно даних, вказаних в подальших додаткових угодах до договору.

Згідно з пп. 5.7.3 договору додаткова угода про внесення змін до Договору має містити посилання на дату та номер документу, яким змінено тариф на передачу та/або тариф на розподіл електричної енергії, дату (період), з якої такий тариф починає діяти, а також розмір встановленого тарифу у стовпчиках 5 та/або 6 таблиці Додатку № 1 до Договору.

У п. 5.8 договору зазначено, що зміна ціни за одиницю товару згідно п. п. 5.5-5.7 Договору здійснюється в письмовій формі, шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, протягом якого Споживачу здійснювалось постачання електричної енергії згідно поданих Заявок (п. 5.11 договору).

Згідно з п. 5.12 договору по закінченні розрахункового періоду постачальник зобов`язаний надати для підписання споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії. споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 робочих днів, або дати вмотивовану відмову від підписання такого акту, у цей же строк. Акт приймання-передачі електричної енергії має містити інформацію про розрахунок ціни за одиницю Товару згідно умов цього Договору та іншу інформацію згідно з вимогами Договору.

Оплата за електричну енергію здійснюється за умови подання споживачем заявки/заявок на відповідний розрахунковий період, в наступному порядку: повного розрахунку за поставлену електричну енергію у відповідному розрахунковому періоді. споживач здійснює оплату згідно виставленого Постачальником рахунку на оплату, на підставі підписаного сторонами Акта приймання-передачі електричної енергії не пізніше ніж протягом 5 робочих днів з моменту його підписання, шляхом оплати повної вартості спожитої електричної енергії. Ціна за одиницю товару в рахунку виставленому за цим пунктом та в Акті приймання-передачі товару у відповідному розрахунковому періоді, визначається згідно ціни, визначеної в договорі або додатковій угоді (п. 5.13 договору).

Відповідно до п. 5.14 договору датою виконання зобов`язань споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування споживачем на банківський рахунок постачальника грошових коштів.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2022 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1 договору).

Як визначено у п. 13.6 договору, істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі порядку зміни ціни. Внесення таких змін здійснюється згідно з п. 5.7 договору.

Визнання недійсним окремого положення договору не тягне за собою визнання недійним цього договору в цілому (п. 13.7 договору).

Невід`ємною частиною цього Договору є: Додаток №1 - Комерційна пропозиція Постачальника; Додаток №2 - Примірна форма Заявки на постачання електричної енергії Споживачу; Додаток №3 - Примірна форма Акту приймання-передачі електричної енергії.

У додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 1 400 500 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год - 2,83464 грн, тариф на передачу, без ПДВ - 0,29393 грн, тариф на розподіл, без ПДВ - 1,12143 грн, базову ціну товару, без ПДВ, з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 4,25 грн.

У додатку зазначено, що відповідно до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2353 від 09.12.2020, та становить 0,29393 грн; відповідно до п. 5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2381 від 09.12.2020, та становить 1,12143 грн; оператор системи розподілу - АТ "Хмельницькобленерго"; загальна вартість договору - 7 142 550,00 грн.

ТОВ "Хмельницькенергозбут" звернулось до Волочиської міської ради з листом (від 31.01.2021 №100), в якому з огляду на набуття чинності 01.01.2022 постановою НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та зростання тарифу на послуги з розподілу електричної енергії з 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ до 1,26442 грн/кВт*год без ПДВ, та постановою НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" та зростання тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 0,29393 грн/кВт*год без ПДВ до 0,34564 грн/кВт*год без ПДВ, надав додаткову угоду та зазначив, що з 01.01.2022 тариф становитиме 5,33364 грн/кВт*год з ПДВ.

31.01.2022 сторони договору уклали додаткову угоду №1, в якій у зв`язку з набуттям з 01.01.2022 чинності постановою НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії з 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ до 1,26442 грн/кВт*год без ПДВ, та постановою НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" та зростанням тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 0,29393 грн/кВт*год без ПДВ до 0,34564 грн/кВт*год без ПДВ, за взаємною згодою вирішили викласти в новій редакції додаток №1 до договору.

У додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника у редакції вищезазначеної додаткової угоди сторони погодили: очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2022 рік - 1339151 кВт/год, ціну товару без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год - 2,83464 грн, тариф на передачу - 0,34564 грн, тариф на розподіл - 1,26442 грн, базову ціну товару з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 4,44470 гривні.

У додатку зазначено, що відповідно до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2454 від 01.12.2021, та становить 0,34564 грн; відповідно до п. 5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2611 від 17.12.2021, та становить 1,26442 грн; загальна вартість договору - 7 142 550,00 грн.

До листа додано також копію постанови НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання", згідно з якою АТ "Хмельницькобленерго" установлено тариф на послуги з розподілу електричної енергії із застосування стимулюючого регулювання для 2 класу напруги на рівні 1264,42 грн/МВт*год без ПДВ. Визнано такою, що втратила чинність, постанову НКРЕКП від 09.12.2020 №2381 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та передбачено, що постанова набирає чинності з 01.01.2022, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Крім того, відповідачем до листа було долучено копію постанови НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго", згідно з якою НЕК "Укренерго" установлено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 345,64 грн/МВт*год без ПДВ. Визнано такою, що втратила чинність, постанову НКРЕКП від 09.12.2020 №2353 "Про встановлення тарифів на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ "НЕК "Укренерго" на 2021 рік" (зі змінами). Передбачено, що постанова набирає чинності з 01.01.2022, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно Висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-11-10-003258-c від 10.06.2022 "За результатами аналізу питання дотримання замовником законодавства у сфері закупівель щодо визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані закупівель, оприлюднення інформації щодо закупівлі, повноти відображення інформації в оголошенні про проведення відкритих торгів, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону, розгляду тендерних пропозицій, своєчасності укладення договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, дотримання законодавства під час внесення змін до договору про закупівлю та їх оприлюднення - порушень не встановлено.".

05.09.2022 ТОВ "Хмельницькенергозбут" звернулось до Волочиської міської ради з листом №577, в якому у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" в серпні 2022 року в порівнянні з січнем 2022 року, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 01.09.2022 року №22-05/610, надає додаткову угоду до договору №20300271 від 06.01.2022 року. Тариф згідно договору від 06.01.2022-року № 20300271 становитиме 5,49504 грн/кВт*год з ПДВ. Просить розглянути пропозицію та направити підписану додаткову угоду на адресу ТОВ "Хмельницькенергозбут" Волочиського ЦОК.

Згідно Інформаційної довідки Хмельницької торгово-промислової палати №22-05/610 від 01.09.2022 середньозважені ціни купівлі-продажу електричної енергії за серпень 2022 р. в порівнянні із січнем 2022 р. на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України (ОЕС), ціна без ПДВ в січні 2022 р. - 2855,07 грн., в серпні 2022р. - 2993,06 грн., коливання (зростання) ціни - 4,83 %.

08.09.2022 сторони договору уклали додаткову угоду №2, в якій у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в серпні 2022 р. - 2993,06 грн./Мвт. в порівнянні з січнем 2022 р. 2855,07 грн. Мвт.год., що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 01.09.2022року №22-05/610, сторони, за взаємною згодою, вирішили Додаток №1 до Договору № 20300271 від "06" січня 2022 року викласти в новій редакції. Ця додаткова угода набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору.

У додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника у редакції вищезазначеної додаткової угоди сторони погодили: очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2022 рік - 1318862 кВт/год, ціну товару без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год - 2,96914 грн, тариф на передачу - 0,34564 грн, тариф на розподіл - 1,26442 грн, базову ціну товару з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 4,57920 гривні.

У додатку зазначено, що відповідно до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2454 від 01.12.2021, та становить 0,34564 грн; відповідно до п. 5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2611 від 17.12.2021, та становить 1,26442 грн; загальна вартість договору - 7 142 550,00 грн.

16.09.2022 сторони договору уклали додаткову угоду №3, в якій домовились зменшити суму договору на 615950,00 грн. (шістсот п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп), та викласти п. 5.1 Розділу 5 в наступній редакції: "Ціна цього Договору становить 6526600,00 грн (шість мільйонів п`ятсот двадцять шість тисяч шістсот гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ 1087766,67грн. (один мільйон вісімдесят сім тисяч сімсот шістдесят шість гривень 67 коп). Ця додаткова угода набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору.

У додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника у редакції вищезазначеної додаткової угоди сторони погодили: очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2022 рік - 1187725 кВт/год, ціну товару без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год - 2,96914 грн, тариф на передачу - 0,34564 грн, тариф на розподіл - 1,26442 грн, базову ціну товару з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 4,57920 гривні.

У додатку зазначено, що відповідно до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2454 від 01.12.2021, та становить 0,34564 грн; відповідно до п. 5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2611 від 17.12.2021, та становить 1,26442 грн; загальна вартість договору - 6 526 600,00 грн.

25.10.2022 сторонами укладено додаткову угоду за № 4, якого зменшено суму договору на 744 000 грн, зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 1 071 376 кВт.год., а ціна за 1 кВт.год. електричної енергії не змінилась та становила 5,49 грн.

02.11.2022 сторонами укладено додаткову угоду за № 5, якого зменшено суму договору на 599 800 грн, зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 962 223 кВт.год., а ціна за 1 кВт.год. електричної енергії не змінилась та становила 5,49 грн.

08.11.2022 сторонами укладено додаткову угоду за № 6, якого зменшено суму договору на 150 000 грн, зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 934 925 кВт.год., а ціна за 1 кВт.год. електричної енергії не змінилась та становила 5,49 грн.

17.11.2022 сторонами укладено додаткову угоду за № 7, якого зменшено суму договору на 150 000 грн, зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 907 628 кВт.год.. а ціна за 1 кВт.год. електричної енергії не змінилась та становила 5,49 грн.

29.11.2022 сторонами укладено додаткову угоду за № 8, якого зменшено суму договору на 330 200 грн, зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 847 537 кВт.год., а ціпа за 1 кВт.год. електричної енергії не змінилась да становила 5,49 грн.

02.12.2022 сторонами укладено додаткову угоду за № 9, якою зменшено суму договору на 286 000 грн, зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 795 490 кВт.год., а ціна за 1 кВт.год. електричної енергії не змінилась та становила 5,49 грн.

16.01.2023 па веб-портал і "РrоZorro" опубліковано оголошення про виконання договору про закупівлю № UА-2021-11-10-003258-c.

Відповідно до довідки Хмельницької торгово-промислової палати за №22-05/317 від 13.05.2022, отриманої на запит Волочиської окружної прокуратури, ціна за 1 МВт/год на ринку на добу наперед (РДН) станом на 06.01.2022 (дата укладення договору) становила 3 175,86 грн, а станом на 31.01.2022 (дата укладення додаткової угоди №1) становила 2 456,29 грн.

Згідно листа Волочиської міської ради №109/05-27/10в від 19.01.2023, за 2022 рік останньою спожито 671 878 кВт.год електричної енергії на суму 3 812 270,12 грн. за договором про постачання електричної енергії №20300271 від 06.01.2022.

02.03.2023 Волочиська окружна прокуратура звернулась до Волочиської міської ради із листом за № 51-1008вих-23 щодо надання інформації про те чи вживалися та чи будуть вживатися в майбутньому заходи спрямовані на визнання недійсними додаткових угод до договору, укладених сторонами, та стягнення надмірно сплачених коштів.

Відповідно до листа Волочиської міської ради за №521/05-27/10в від 09.03.2023, остання до суду із позовною заявою про визнання недійсними описаних вище додаткових угод не зверталась.

Відповідачем для Волочиської міської ради виставлено рахунки-фактури №20300271 за спожиту електричну енергію (за тарифом 4,44470 грн без ПДВ): від 27.01.2022 на суму 124534,67 грн, від 07.02.2022 в кількості 141511 квт*год на суму 754768,73 грн, від 09.03.2022 в кількості 122314 квт*год на суму 625378,85 грн, від 06.04.2022 в кількості 122935 квт*год на суму 655691,03 грн, від 05.05.2022 в кількості 69521 квт*год на суму 370799,99 грн, від 06.07.2022 в кількості 45834 квт*год на суму 244462,06 грн, від 05.08.2022 в кількості 46601 квт*год на суму 248552,95 грн, від 06.09.2022 в кількості 50060 квт*год на суму 267002,02 грн; (за тарифом 4,57920) від 11.10.2022 в кількості 64807 квт*год на суму 356117,05 грн., від 07.11.2022 в кількості 41156 квт*год на суму 226153,87 грн., від 06.12.2022 в кількості 16379 квт*год на суму 90003,26 грн., від 30.12.2022 на суму 30000,00 грн., (всього на 671 878 квт*год на загальну суму 3812270,12 грн).

Згідно з платіжними дорученнями від 13.06.2022 №644 на суму 25217,45 грн, від 05.08.2022 №926 на суму 22225,28 грн, №926 на суму 180724,62 грн, від 06.05.2022 №444 на суму 259391,71 грн, від 13.06.2022 №645 на суму 208803,33 грн, від 11.07.2022 №776 на суму 18971,76 грн., від 11.07.2022 №778 на суму 173 394,97 грн, від 08.09.2022 №1063 на суму 27 030,89 грн, №1067 на суму 193 881,66 грн, від 11.10.2022 №1231 на суму 31 025,00 грн, від 11.10.2022 №1232 на суму 278 873,27 грн, від 08.11.2022 №1372 на суму 35 882,60 грн, №1377 на суму 150 190,45 грн, від 07.12.2022 №1533 на суму 12 642,62 грн, №1532 на суму 42 707,45 грн, від 20.12.2022 №1631 на суму 30 000,00 грн, від 27.01.2022 №56 на суму 124 534,67 грн, від 06.05.2022 №443 на суму 52 584,36 грн, від 09.02.2022 №136 на суму 55 405,85 грн, від 09.02.2022 №141 на суму 645 215,80 грн, від 11.03.2022 №230 на суму 41 202,35 грн, №231 на суму 590 814,20 грн, від 08.04.2022 №343 на суму 96 650,89 грн, від 11.04.2022 №352 на суму 514 898,94 грн., позивачем на підставі виставлених рахунків-фактур сплачено відповідачу 3 812 270,12 грн за спожиту електричну енергію.

Керівник Волочиської окружної прокуратури звернувся до Волочиського міського голови з повідомленнями від 17.03.2023, в якому на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" попередньо повідомив про намір здійснювати представництво в суді інтересів держави в особі Волочиської міської ради шляхом пред`явлення до суду позову до ТОВ "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додатковими угодами до договору та стягнення безпідставно сплачених коштів.

19.05.2023 Керівник Волочиської окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Волочиської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 31.01.2022, №2 від 08.09.2022, №3 від 16.09.2022 до договору №20300271 від 06.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Волочиською міською радою, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" коштів в сумі 385 692,32 гривень, перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору №20300271 від 06.01.2022, з підстав невідповідності останніх ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 4, 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) №3-рп/99 від 08.04.1999 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Волочиської міської ради, прокурор з огляду на положення ст. ст. 4, 26, 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 3, 23 Бюджетного кодексу України, зазначив, що Волочиська міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне і раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес територіальної громади в особі Волочиської міської ради. При цьому Волочиська міська рада є стороною договору, закупівля здійснювалась за кошти місцевого бюджету.

Крім того, порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і здатне спричинити істотну шкоду не тільки інтересам територіальної громади, але й інтересам держави. Держава намагається створити умови для ефективного використання бюджетних коштів при закупівлі товарів, робіт і послуг, створюючи відповідні механізми та правила при проведенні закупівель, дотримуватись яких повинні всі їх учасники. Натомість економічно невигідні умови оспореного правочину призвели до надмірного витрачання коштів та порушення економічних інтересів держави. Зокрема, за час дії договору постачальником поставлено значно меншу кількість товару, що створило перешкоди в реалізації позивачем своїх завдань та функцій, що також не відповідає державному інтересу.

У контексті наведеного судом враховуються посилання прокурора на те, що відповідно до ст. 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Отже, звернення прокурора до суду у цій справі спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні вимог чинного законодавства під час витрачання бюджетних коштів.

Системне тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (пункти 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999).

Так, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень міської ради належить, зокрема розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету; прийняття рішень щодо здійснення місцевих запозичень, щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Тобто, з огляду на вищезазначене Волочиська міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів становить інтерес територіальної громади в особі Волочиської міської ради.

При цьому, оскільки Волочиська міська рада є стороною оспорюваних додаткових угод, на користь якої прокурор просить стягнути надмірно сплачені за договором грошові кошти, то прокурор правомірно визначив її позивачем у справі.

Зазначене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (відповідно до якої за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем) та позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 (прокурор правильно визначив сторону договору як позивача, враховуючи, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за договором грошових сум на користь сторони договору).

Зазначаючи у відзиві на позов те, що Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель, відповідачем жодним чином не спростовано наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі Волочиської міської ради.

При цьому, як зазначено у постановах Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18, закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них.

Судом враховується, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень (органи державної влади, органи місцевого самоврядування або інші суб`єкти владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах), а не прокурор, між тим для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

З матеріалів справи слідує, що Волочиська окружна прокуратура зверталась до Волочиської міської ради з листом № 51-1008вих-23 від 02.03.2023 щодо надання інформації про те чи вживалися та чи будуть вживатися в майбутньому заходи спрямовані на визнання недійсними додаткових угод до договору №20300271, укладених сторонами, та стягнення надмірно сплачених коштів.

У відповідь Волочиська міська рада листом №521/05-27/10в від 09.03.2023 повідомила, що не зверталась до суду із позовною заявою про визнання недійсними спірних додаткових угод.

З наведеного слідує, що позивач з урахуванням обізнаності про порушення інтересів держави, на які вказує прокурор, не відреагував на стверджуване порушення, заходів захисту інтересів держави, зокрема, у судовому порядку, не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності про наявність відповідного порушення, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з цим позовом.

При цьому, наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді позивачем не заперечено.

Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави в судовому порядку, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.

Наведені вище обставини щодо обізнаності позивача з порушенням інтересів держави, територіальної громади, зважаючи на характер наданої позивачем відповіді на лист прокурора, свідчать про встановлення обставин, за яких порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Вказане відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення цього позову. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

При цьому у підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано повідомлення (від 17.03.2023), адресоване Волочиській міській раді, про намір здійснювати представництво в суді законних інтересів держави в особі ради шляхом пред`явлення до суду позову до ТОВ "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

При цьому якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому суд виходить з того, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вбачається з позовних вимог, прокурор просить визнати недійсними додаткові угоди №1 від 31.01.2022, № 2 від 08.09.2022, №3 від 16.09.2022 до договору №20300271 від 06.01.2022, укладеного між сторонами за результатами проведення процедури публічних закупівель.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасно, правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями частини першої статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Частиною 7 ст. 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2022 за результатами проведення процедури закупівлі UA-2021-11-10-003258-с на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції, поданої згідно процедури закупівлі, між Волочиською міською радою, як споживачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", як постачальником укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №20300271, відповідно до якого постачальник продає споживачу з 06.01.2022 до 31.12.2022 електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. п. 1.4, 2.1 договору).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

У п. 5.1 договору сторони визначили ціну договору - 7 142 550,00 грн. та в п. 5.2 встановили, що ціна за одиницю товару визначається у додатку №1 до договору "Комерційна пропозиція Постачальника".

У додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 1 400 500 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год - 2,83464 грн, тариф на передачу, без ПДВ - 0,29393 грн, тариф на розподіл, без ПДВ - 1,12143 грн, базову ціну товару, без ПДВ, з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 4,25 грн., всього 5,1 грн. з ПДВ.

При цьому у додатку зазначено, що відповідно до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2353 від 09.12.2020, та становить 0,29393 грн.; відповідно до п. 5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2381 від 09.12.2020, та становить 1,12143 гривні.

Виходячи з вищенаведених положень законодавства та умов договору, станом на момент підписання договору про закупівлю сторонами погоджені істотні умови - предмет, кількість, ціна, строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ст. 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Разом з тим, у подальшому сторони договору уклали до нього оскаржену додаткову угоду №1 від 31.01.2022, у якій, керуючись п. п. 1, 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у зв`язку з набуттям з 01.01.2022 чинності постановою НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" та зростанням тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 0,29393 грн/кВт*год без ПДВ до 0,34564 грн/кВт*год без ПДВ та постановою НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії з 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ до 1,26442 грн/кВт*год без ПДВ, за взаємною згодою вирішили викласти в новій редакції додаток №1 до договору, погодивши у ньому, зокрема очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2022 рік - 1339151 кВт/год, ціну товару без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год - 2,83464 грн, тариф на передачу - 0,34564 грн, тариф на розподіл - 1,26442 грн, базову ціну товару з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 4,44470 гривні., всього 5,33 грн. з ПДВ.

Судом враховується, що відповідно до положень частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, установлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після виконання не допускається.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як відображено вище, в обґрунтування підстав підписання додаткової угоди від 31.01.2022 №1, якою збільшено ціну на одиницю товару і зменшено його кількість, сторони договору послалися на п. п. 1, 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

За приписами п. п. 1, 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема зменшення обсягів закупівлі, у тому числі з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Відповідні положення знайшли своє відображення у п. 5.7 договору, відповідно до якого на виконання п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" зміна умов цього договору допускається у випадку зміни регульованих цін (тарифів), нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару за цим договором.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 33, ч. 4 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають, зокрема тарифи на послуги з передачі електричної енергії та тарифи на послуги з розподілу електричної енергії, які оприлюднюються відповідними операторами в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пп. 5.7.1 договору у випадку зміни тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії постановою НКРЕКП або рішенням іншого уповноваженого органу влади сторони вносять відповідні зміни в додаток №1 до договору шляхом укладення додаткової угоди до договору та викладенням додатку №1 до договору в новій редакції.

Зміна ціни за одиницю товару згідно п. п. 5.5-5.7 Договору здійснюється в письмовій формі, шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору (п. 5.8 договору).

Таким чином, з системного аналізу вищевказаних положень законодавства та умов договору слідує, що внесення змін до договору на підставі п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є правомірним у разі зміни тарифів на передачу та/або розподіл електричної енергії, яка мала місце у період з моменту укладення основного договору до моменту укладення додаткової угоди.

Як зазначалося вище, необхідність внесення у порядку п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" змін до договору додатковою угодою від 31.01.2022 №1 мотивована набуттям з 01.01.2022 чинності постановами НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" і зростанням тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 0,29393 грн/кВт*год без ПДВ до 0,34564 грн/кВт*год без ПДВ та від 17.12.2021 №2611 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії з 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ до 1,26442 грн/кВт*год без ПДВ.

Постановою НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" установлено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 345,64 грн/МВт*год без ПДВ та передбачено, що постанова набирає чинності з 01.01.2022, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постанова оприлюднена на вебсайті Регулятора 01.12.2021.

Таким чином, постанова НКРЕКП від 01.12.2021 №2454, згідно з якою було збільшено тариф на передачу електричної енергії, була прийнята і оприлюднена 01.12.2021, тобто до подання відповідачем свої тендерної пропозиції 11.12.2021. При цьому постанова встановлювала тарифи на 2022 рік, набрання чинності постановою було передбачено на початок 2022 року (01.01.2022).

З наведеного слідує, що на момент подання тендерної пропозиції та укладення договору постанова НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 щодо тарифу на передачу електричної енергії уже була прийнята та оприлюднена, тому, зважаючи на визначений умовами закупівлі період постачання електричної енергії (2022 рік), вказана постанова з огляду на принципи добросовісності, відкритості та прозорості могла бути врахована відповідачем при визначенні базової ціни товару в пропозиції та договорі.

Однак відповідач, будучи обізнаним із положеннями постанови НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 щодо рівня тарифу на передачу електричної енергії, часу початку дії цього тарифу, подав тендерну пропозицію, що враховувала нижчий тариф, який передбачувано діяв лише до кінця 2021 року.

Вказуючи таку інформацію, відповідач досяг переваг перед іншими учасниками аукціону щодо визначення найбільш економічно вигідної цінової пропозиції.

Разом з тим, підписавши договір про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо його виконання на передбачених умовах цього договору - з урахуванням постанови НКРЕКП №2353 від 09.12.2020, у тому числі в частині здійснення поставки за цінами, визначеними у договорі.

Таким чином, оскільки зміна тарифу на передачу електричної енергії мала місце та була відома ще до подання тендерної пропозиції та підписання договору про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022, постанова НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 не може вважатись законною підставою для внесення змін до договору, з огляду на що додаткова угода №1 від 31.01.2022 укладена з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягає визнанню недійсною.

При цьому тариф на передачу електричної енергії є складовою ціни товару як істотної умови договору.

Щодо посилань відповідача на те, що на момент подання тендерної пропозиції 11.12.2021 йому не було відомо про постанову НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" судом враховується таке.

Постановою НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 для АТ "Хмельницькобленерго" установлено тариф на послуги з розподілу електричної енергії із застосування стимулюючого регулювання для 2 класу напруги на рівні 1264,42 грн/МВт*год без ПДВ; передбачено, що постанова набирає чинності з 01.01.2022, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постанова оприлюднена на вебсайті Регулятора 17.12.2021.

Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України "Про публічні закупівлі" учасник процедури закупівлі має право внести зміни до своєї тендерної пропозиції або відкликати її до закінчення кінцевого строку її подання без втрати свого забезпечення тендерної пропозиції. Такі зміни або заява про відкликання тендерної пропозиції враховуються, якщо вони отримані електронною системою закупівель до закінчення кінцевого строку подання тендерних пропозицій.

Натомість відповідач дій, передбачених ч. 8 ст. 26 Закону України "Про публічні закупівлі", всупереч визначених ст. 5 зазначеного Закону принципів здійснення публічних закупівель не вчинив.

З урахуванням наведеного судом критично оцінюються посилання відповідача, як учасника ринку електричної енергії (електропостачальника) про необізнаність про прийняття постанови НКРЕКП від 17.12.2021 №2611, за відсутності будь-яких обґрунтувань та підтверджень неможливості внесення змін до тендерної пропозиції після опублікування постанови.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо переможець процедури закупівлі відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю.

Однак відповідач, на що звертає увагу і прокурор, не скористався такою можливістю, погодився на укладення договору від 06.01.2022 на визначених ним умовах, хоча станом на час укладення договору був обізнаним про те, що як постанова НКРЕКП від 01.12.2021 №2454, так і постанова НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 були прийняті та набрали чинності.

Таким чином, додаткова угода №1 від 31.01.2022 була укладена з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з огляду й на те, що зміна тарифу на розподіл електричної енергії мала місце ще до підписання договору про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022, а тому постанова НКРЕКП від 17.12.2021 №2611 теж не може вважатись законною підставою для внесення змін до договору.

З урахування зазначеного вбачаються слушними доводи прокурора про те, що ТОВ "Хмельницькенергозбут" було враховано найбільш вигідні для нього постанови НКРЕКП, якими передбачені найбільш низькі тарифи на передачу та розподіл електричної енергії, для того, щоб запропонувати найнижчу ціну, тобто відповідач під час участі у відкритих торгах, ігноруючи принцип добросовісної конкуренції, занизив ціну на електроенергію з метою отримання перемоги у торгах, а в подальшому безпідставно підвищив ціну.

При цьому кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

З огляду на наведене, оскільки наведена в оспореній додатковій угоді з посиланням на п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" підстава для внесення змін до договору, а саме: зростання тарифів на передачу та розподіл електричної енергії була відома відповідачу ще до його укладення 06.01.2022 і могла бути врахована відповідачем, суд зазначає, що з моменту укладення договору про закупівлю та до моменту укладення оскарженої додаткової угоди не відбулося непередбачуваної істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, як це визначено ст. 652 ЦК України.

Крім того, судом береться до уваги, що сторонами жодними доказами не обґрунтована та не підтверджена передбачена п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" підстава для внесення змін до договору, а саме: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, на яку сторони також послалися в оспореній додатковій угоді.

Також судом зважається на те, що згідно з п. 4 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник має у чіткий та прозорий спосіб інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про їхнє право припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.

З наявних матеріалів справи убачається, що відповідачем з метою внесення змін до договору щодо ціни за одиницю товару направлено позивачу листа від 31.01.2022, тоді як додаткова угода, якою внесено запропоновані відповідачем зміни, датована 31.01.2022 (тобто пропозиція про внесення змін до договору скерована в день підписання додаткової угоди).

Крім того, суд також враховує, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Беручи участь у процедурі публічних закупівель, самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, товариство гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни.

У постанові від 13.04.2023 у справі №908/653/22 Верховний Суд зазначив, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак, Верховний Суд погодився з прокурором, що таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України "Про публічні закупівлі".

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Отже, з урахуванням вищенаведеного у сукупності, беручи до уваги невідповідність додаткової угоди від 31.01.2022 №1, зокрема вимогам п. п. 1, 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", остання відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсною.

Окремо судом враховується і те, що станом на дату укладення додаткової угоди №1 згідно з довідкою Хмельницької торгово-промислової палати за №22-05/317 від 13.05.2022, отриманою на запит Волочиської окружної прокуратури, ціна за 1 МВт/год на ринку на добу наперед (РДН) станом на 06.01.2022 (дата укладення договору) становила 3 175,86 грн, а станом на 31.01.2022 (дата укладення додаткової угоди №1) становила 2 456,29 грн, тобто зменшилась на 22,65 %.

Також прокурор просить визнати недійсними додаткові угоди №2 від 08.09.2022 та №3 від 16.09.2022.

Із змісту вказаних додаткових угод вбачається, що останні були укладені на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, чинній на момент укладення вищевказаних угод, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 висловив правову позицію, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Тобто, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.

При цьому, існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Суд приймає до уваги, що оскільки додаткова угода №1 від 31.01.2022 була укладена з порушенням ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягає визнанню недійсною, то в силу приписів ст. 216 ЦК України остання не створює юридичних наслідків. Тому при наданні оцінки змісту додаткових угод №2 від 08.09.2022 та №3 від 16.09.2022 на предмет їх відповідності вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відсоткове співвідношення збільшення ціни за даними угодами слід обчислювати від базової ціни товару, визначеної у договорі (додатку №1 комерційна пропозиція).

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2022 (лист №577) відповідач звертався до позивача з пропозицією підписати додаткову угоду про збільшення тарифів на постачання та розподіл електроенергії, у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку.

Додатковою угодою №2 від 08.09.2022, зменшено обсяги закупівлі (електричної енергії), що підлягає поставці з 1 339 151 до 1 318 862 кВт.год та збільшено ціну за одиницю товару до 5,42 грн. (7 142 550,00 грн./1318862кВт*год. = 5,42 грн.) (на 6,3%).

В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди за №2 від 08.09.2022 зазначено збільшення середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" РДМ в серпні порівняно з січнем за 1 МВт.год (з 2 855 до 2 993,06 гри), що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати за №22-05/610 від 01.09.2022.

Проте, судом приймається до уваги, що вказана довідка Торгово-промислової палати України містить інформацію про середньозважені ціни електричної енергії на РДН в ОЕС, які склалися упродовж зазначених у ній періодів, але не містить інформації про розмір цін на товар, їх коливання між датами укладення додаткових угод до Договору, тому не може слугувати належним обґрунтуванням для підвищення ціни. При цьому коливання ціни у вказаній довідці визначено 4,83% а не 6,3%.

Додатковою угодою № 3 від 16.09.2022, зменшено суму договору на 615 950 грн, обсяги закупівлі (електричної енергії), що підлягає поставці з 1 318 862 кВт.год до 1 187 725 кВт.год та збільшено ціну за одиницю товару до 5,50 грн. (6 526 600,00 грн./1 187 725 кВт*год= 5,50 грн.) (на 7,8 %).

Однак, жодних обґрунтувань підняття ціни за одиницю товару на 7,8 % в додатковій угоді не наведено.

При цьому, судом враховується, що у тексті додаткових угод №2 від 08.09.2022 та №3 від 16.09.2022 та Додатках до них "Комерційна пропозиція Постачальника" сторонами не зазначено кінцевих сум товару.

Проте, продавець зобов`язаний був не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Продавець повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогиозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Зазначене в свого чергу порушує основні принципи, що передбачені ст. 5 Закону, а саме добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до ч. 1 ст.236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно положень ч. 1 ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи викладене, додаткові угоди №2 від 08.09.2022 та №3 від 16.09.2022 до Договору, якими сторонами підвищено вартість електроенергії за основним Договором до 5,5 грн. за 1 кВт/год з ПДВ, або на 7,6% (у порівняні із первісною ціною, узгодженої, сторонами згідно умов Договору), без належного обґрунтування такого підвищення, також підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

В ході судового розгляду відповідач не подав, а матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності законних підстав для укладення додаткової угоди №1 від 31.01.2022, отже сторонами не підтверджено законності дій щодо зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Отже, встановлюючи наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання додаткових угод недійсними на момент їх укладення, суд констатує, що оспорювані додаткові угоди суперечать ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", принципам максимальної економії, ефективності та пропорційності закупівель, встановлених ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", та доходить до висновку про наявність підстав для визнання їх недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо заявленої прокурором позовної вимоги про стягнення з відповідача 385 692,32 грн. безпідставно сплачених коштів судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема договори про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно зі статтею 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений позивачу, врегульований нормами глави 54 ЦК України "Купівля-продаж" (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з наявними у матеріалах справи рахунками-фактурами, платіжними дорученнями, інформацією позивача, наданою у листі від 19.01.2023, в період дії оскаржених додаткових угод відповідач поставив, а позивач отримав та оплатив електричну енергію в загальному обсязі 671 878 кВт/год на загальну суму 3 812 270,12 грн, що не заперечувалось сторонами в ході розгляду справи.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Зважаючи на недійсність оспорених додаткових угод щодо зміни ціни, беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 216 ЦК України, зобов`язання сторін за вказаний період регулюються умовами договору, зокрема додатком №1 "Комерційна пропозиція постачальника" в редакції основного договору, згідно з яким ціна за 1 кВт/год електричної енергії становить 5,1 грн з ПДВ.

Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, за 671 878 кВт/год отриманої позивачем електричної енергії останній зобов`язаний був сплатити відповідачу кошти в сумі 3 426 577,80 грн (671 878 кВт/год * 5,10 грн).

З огляду на викладене, відповідач отримав кошти у сумі 385 692,32 грн (3 812 270,12 грн - 3 426 577,8 грн) за товар, однак не здійснив поставку останнього, а тому заявлені прокурором до стягнення кошти у сумі 385 692,32 грн підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Відповідної правової позиції стало та послідовно дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 13.04.2023 у справі №908/653/22, які ухвалені за наслідками розгляду спору щодо дотримання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при виконанні сторонами договору постачання електроенергії.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наведені положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Судом зважається на те, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 31.01.2022, №2 від 08.09.2022, №3 від 16.09.2022 до договору №20300271 від 06.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Волочиською міською радою.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (вул. Свободи, буд. 57/2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., ) на користь Волочиської міської ради (вул. Незалежності, 88, м. Волочиськ, ) грошові кошти в розмірі 385 692,32 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (вул. Свободи, буд. 57/2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29005, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 13837,40 грн. витрат на оплату судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 08.08.2023.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 1 прим.:

1 - до справи;

направити на електронні адреси:

Хмельницькій обласній прокуратурі -

Волочиській окружній прокуратурі -

позивачу -

відповідачу -