СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Харків Справа № 917/1360/18(917/2024/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.

за участю учасників провадження у справі:

ліквідатора боржника арбітражний керуючий Косякевич С.О., призначений ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.03.2020 у справі № 917/1360/18, свідоцтво № 40 від 31.01.2013 (приймає участь в судовому засіданні поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ліквідатора Селянського фермерського господарства «Доля», с. Бобрівник Полтавської області (вх. № 1010 П/2 від 26.05.2023)

на рішення від 19.04.2023 (повний текст складено 01.05.2023), ухвалене Господарським судом Полтавської області у складі судді Іванко Л.А. у справі № 917/1360/18 (917/2024/21)

за позовом Селянського (фермерського) господарства «Доля», 38115, Полтавська область, Зіньківський район, с. Бобрівник, вул. Карла Маркса, буд. 5, ідентифікаційний код 30937188

до відповідачів :

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Доля Агро», ;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора Трейд»,

про визнання недійсним договору

в межах справи про банкрутство Селянського (фермерського) господарства «Доля»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.11.2018 року, крім іншого, порушено провадження у справі № 917/1360/18 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства «Доля», введено процедуру розпорядження майном боржника.

На виконання вимог ухвали господарського суду 29.11.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство СФГ "Доля".

07.02.2019 ухвалою Господарського суду Полтавської області затверджено реєстр вимог кредиторів СФГ «Доля».

Постановою Господарського суду Полтавської області 02.04.2019, крім іншого, СФГ «Доля» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора боржника.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.03.2020, крім іншого, усунуто попередньо призначеного арбітражного керуючого від виконання обов`язків ліквідатора та ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича (свідоцтво № 40 від 31.01.2013).

30.12.2021 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява СФГ «Доля» в особі ліквідатора, в якій він просить суд:

- визнати недійсним Договір № 25/04/18ДА-ФР-Д переведення боргу (заміни боржника у зобов`язанні) від 25.04.2018, укладеного між селянським (фермерським) господарством «Доля», Товариством з обмеженою відповідальністю «Доля Агро», Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора Трейд»;

- витребувати у ТОВ «Доля Агро» Договір № 25/04/18ДА-ФР-Д переведення боргу;

- судові витрати покласти на ТОВ «Доля Агро» та ТОВ «Флора Трейд».

Звертаючись з даним позовом, ліквідатор вважає, що укладаючи оспорюваний договір СФГ «Доля» фактично відмовився від власних майнових вимог. Ліквідатор зазначає про те, що ТОВ «Флора Трейд» має велику кількість інших майнових зобов`язань, в тому числі, перед СФГ «Доля», в той час як фінансовий (майновий) стан ТОВ «Флора Трейд» (який набув статусу Боржника за оспорюваним договором) не дозволяє йому виконати ці зобов`язання. На думку ліквідатора, укладаючи 25.04.2018 Договір про переведення боргу з ТОВ «Доля Агро» на ТОВ «Флора Трейд», СФГ «Доля» розумів, що такий борг не може бути повернутий (сплачений). Крім того, позивач ставить під сумнів оплатність оспорюваного ним правочину. З посиланням на статтю 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.04.2023 у даній справі відмовлено у задоволенні позовних вимог СФГ «Доля» в особі ліквідатора. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявності підстав, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог та з якими закон пов`язує недійсність правочину.

Не погодившись з ухваленим Господарським судом Полтавської області у даній справі рішенням, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся СФГ «Доля» в особі ліквідатора.

В апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 19.04.2023 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На думку заявника апеляційної скарги, місцевим господарським судом неналежним чином досліджені обставини справи, порушені норми матеріального та процесуального права. Висновок суду першої інстанції суперечить дійсним обставинам справи.

Апелянт наполягає на тому, що на момент укладення оспорюваного договору ТОВ «Флора Трейд» вже мало непогашений борг перед СФГ «Доля». Посилається на те, що наведені обставини вбачаються з банківських виписок по рахунках СФГ «Доля».

Крім того, посилається на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.10.2021 у справі № 917/1360/18 (917/1468/20), яким присуджено до стягнення з ТОВ «Флора Трейд» на користь СФГ «Доля» 6 848 109, 26 грн основного боргу та 4 204 грн витрат зі сплати судового збору. На виконання рішення виданий відповідний наказ 22.11.2021 № 917/1360/18 (917/1468/20).

Також зазначає про те, що з відкритих джерел ліквідатору стало відомо про те, що ТОВ «Флора Трейд» має податковий борг та відносно цього товариства відкрито декілька кримінальних справ.

Наведені обставини, на думку ліквідатора, безумовно свідчать про те, що під час укладення оспорюваного договору про переведення боргу сторони (особливо СФГ «Доля») розуміли про те, що заміна Боржника з ТОВ «Доля Агро» на ТОВ «Флора Трейд» фактично переводить такий борг у категорію безнадійного.

Крім того, апелянт зауважує на тому, що на його думку розрахунок за договором про переведення боргу не був фактично проведений, оскільки доказами такої оплати є лише копії квитанцій прибуткових касових ордерів. З огляду на те, що сума розрахунку за договором є 4 437 260,00 грн, то на переконання ліквідатора готівковий розрахунок був би неможливим. Враховуючи викладене, ліквідатор доходить висновку про те, що розрахунок за оспорюваним договором проведений не був.

Заявник апеляційної скарги наполягає, що укладаючи оспорюваний договір сторони переслідували неправомірну мету ухилення від виконання зобов`язань перед СФГ «Доля».

Також апелянт посилається на те, що укладення договору про переведення боргу порушує права кредиторів СФГ «Доля».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2023 визначено склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя Лакіза В.В., судді Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 витребувано у Господарського суду Полтавської області справу № 917/1360/18 (917/2024/21).

13.06.2023 справа № 917/1360/18 (917/2024/21 позовне провадження) надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

14.06.2023 ухвалою Східного апеляційного господарського суду, крім іншого, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 02.08.2023.

Сторони належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження, про час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, суд звертає увагу, що кореспонденція, направлена засобами поштового зв`язку на адреси ТОВ «Флора Трейд», повернулась з відміткою «адресат відсутній» (попереднє місце реєстрації) та «за закінченням терміну зберігання» (за актуальною адресою, яка міститься в Реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З огляду на зазначене, копія ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду направлена на електронну адресу ТОВ «Флора Трейд». Доставка електронного листа на електронну скриньку ТОВ «Флора Трейд» підтверджується довідкою про доставку від 13.07.2023. Крім того, на сайті судової влади України судом було оприлюднене повідомлення про відкриття апеляційного провадження та про дату, час та місце апеляційної скарги.

18.07.2023 від ТОВ «Доля Агро» надійшов відзив (вх. 8329) на апеляційну скаргу, в якому вважає доводи апелянта необґрунтованими та безпідставними. Повідомляє суду про те, що заперечує проти вимог апеляційної скарги в повному обсязі. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/1360/18 (917/2024/21) від 19.04.2023 без змін. Судові витрати покласти на апелянта.

ТОВ «Флора Трейд» відзив на апеляційну скаргу не направило.

ТОВ «Флора Трейд» та ТОВ «Доля Агро» не скористались своїм правом щодо участі в судовому засіданні та не направили в судове засідання 02.08.2023 уповноважених представників.

Відповідно до пункту 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що апеляційним господарським судом встановлено належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, ТОВ «Доля Агро» висловив свою позицію щодо апеляційної скарги у поданому до суду відзиву, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників ТОВ «Флора Трейд» та ТОВ «Доля Агро».

В судовому засіданні 02.08.2023 заявник апеляційної скарги підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просить суд : скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов та покласти на відповідачів судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи в суді першої та апеляційної інстанції.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд встановив наступне.

25.04.2018 у м. Зіньків Полтавської області між Селянським (фермерським) господарством «Доля» (Кредитор) в особі голови Калініченка Миколи Миколайовича, який діє на підставі Статуту та :

1. Товариством з обмеженою відповідальністю «Доля Агро» (Первісний Боржник) в особі засновника Калініченко Ганни Макарівни, яка діє на підставі Статуту та Протоколу загальних зборів учасників від 24.04.2018,

2. Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора Трейд» (Новий Боржник) в особі директора Аксюка Ярослава Анатолійовича, який діє на підставі Статуту,

укладено Договір № 25/04/08ДА-ФТ-Д переведення боргу (заміни боржника у зобов`язанні) про наступне: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний боржник переводить на Нового боржника свій борг (обов`язок) за наступними договорами, укладеними між Первісним боржником та Кредитором :

1.1. 1 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 12/09/16-Д-ДА від 12.09.16 (Основний договір №1);

1.1.2 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 01/09/17Д-ДА від 01.09.17 (Основний договір №2);

1.1.3 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 03/10/17Д-ДА від 03.10.17 (Основний договір №3);

1.1.4 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 05/12/17Д-ДА від 05.12.17 (Основний договір №4);

1.1.5 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 07/09/17Д-ДА від 07.09.17 (Основний договір №5);

1.1.6 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 14/11/17Д-ДА від 14.11.17 (Основний договір №6);

1.1.7 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 21/08/17Д-ДА від 21.08.17 (Основний договір №7);

1.1.8 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 23/10/17Д-ДА від 23.10.17 (Основний договір №8);

1.1.9 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 24/10/17Д-ДА від 24.10.17 (Основний договір №9);

1.1.10 договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30/10/17Д-ДА від 30.10.17 (Основний договір №10).

1.2 Сума визнаного Первісним боржником та підтвердженого Кредитором боргу Первісного боржника за Основними договорами, який переводиться на Нового боржника, складає 4 437 260,00 грн.

Пунктом 6.1 Договору сторони погодили, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення підписів Сторін печатками Сторін.

Згідно п. 6.2 Договору строк Договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 6.1 Договору та визначається часом достатнім для належного виконання Договору Сторонами.

Сторони погодили, що після набрання чинності Договором всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, що так чи інакше стосуються Договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього Договору.

У п. 6.4 Договору передбачено, що усі правовідносини, що виникають з Договору або пов`язані з ним, у тому числі пов`язані з дійсністю, укладанням, виконанням, зміною та припиненням Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушенням Договору, регулюються Договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також звичаями ділового обороту, які застосовуються до таких правовідносин, на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Договір містить підписи уповноважених осіб та скріплений печатками сторін.

Судова колегія зауважує, що з тексту Договору вбачається, що в ньому відсутні умови про розрахунок між сторонами, в тому числі, пов`язаний з переведенням боргу, порядок такого розрахунку та розмір розрахунку.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Доля Агро» та Селянським фермерським господарством «Доля» не заперечується, що в якості доказів такого розрахунку між ТОВ «Доля Агро» та ТОВ «Флора Трейд» надані 8 копій квитанцій до прибуткових касових ордерів на загальну суму 4 437 260 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та підставам, на які посилається позивач, в обґрунтування заявлених вимог, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Згідно частини другої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Як убачається з позовної заяви, обґрунтовуючи вимогу про недійсність оспорюваного Договору, позивач вказує на те, що боржник фактично відмовився від власних майнових вимог.

Східний апеляційний господарський суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово вказував у своїх постановах у справах за результатами розгляду подібних правовідносин на те, що при розгляді спорів щодо визнання недійсними правочинів, укладених боржником, належить брати до уваги, що дії боржника, зокрема, але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямування їх на завдання шкоди кредиторам.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021 у справі № 910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі N 904/2979/20 тощо.

За загальним правилом, у спорі про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (див. висновки сформовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, від 02.10.2019 у справі № 587/2331/16-ц, від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17, від 19.11.2019 у справі № 918/204/18).

Відповідно до статті 520 ЦК України Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Як встановлено та зазначено вище, предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору про переведення боргу.

Підстави позову заявлені позивачем: відмова від власних майнових вимог та фіктивність оспорюваного правочину.

Отже, предметом доказування у даній справі є саме доведення позивачем факту, що боржник усвідомлюючи свої дії навмисно відмовився від своїх майнових вимог.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування під час розгляду справи категорій стандартів доказування правил, які дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування ствердженої обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосований ЄСПЛ у рішенні від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд зазначає, що недостатнім є лише зазначити у позові підставу про визнання недійсним договору, а необхідним є також доведення таких підстав. Для доведення підстав, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених вимог, важливим є подання достатніх, належних та переконливих доказів на підтвердження наявності таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що до позовної заяви позивачем додані:

- копія рішення Господарського суду Полтавської області від 04.10.2021 у справі № 917/1360/18 (917/1468/20);

- копія рішення Господарського суду Житомирської області у справі № 906/932/17;

- копія відзиву ТОВ «Доля Агро» та копія Договору № 25/04/18ДА-ФТ-Д переведення боргу (заміни боржника у зобов`язанні) від 25.04.2018, подана у справі № 917/1360/18 (917/1468/20);

- відомості щодо наявності податкового боргу у ТОВ «Флора Трейд».

Надаючи оцінку наданим ліквідатором на підтвердження заявлених вимог доказам, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Копія рішення Господарського суду Полтавської області від 04.10.2021 у справі № 917/1360/18 (917/1468/20) встановлює факт наявності боргу ТОВ «Флора-Трейд» перед СФГ «Доля». Однак, зазначене рішення ухвалене у жовтні 2021 року за результатами позову, який поданий у 2020 році. Разом з тим, оспорюваний у справі № №917/1360/18(917/2024/21) Договір переведення боргу, укладений у квітні 2018 року, тобто за три роки ДО ухвалення судового рішення по справі, на яку посилається позивач. Отже, за висновком апеляційного господарського суду, наведене рішення НЕ може підтвердити факт розуміння сторонами оспорюваного СФГ «Доля» правочину того, що заміна боржника у зобов`язанні переведе такий борг у категорію «безнадійний». Крім того, позивачем не надано доказів пред`явлення такого рішення до виконавчої служби для примусового виконання, відкриття виконавчого провадження за таким рішенням.

Судова колегія Східного апеляційного господарського суду відхиляє, як необґрунтовані, посилання позивача (заявника апеляційної скарги) на копію рішення Господарського суду Житомирської області від 18.01.2018 у справі №906/932/17, оскільки відсутні докази пред`явлення його до виконання, відкритого виконавчого провадження за таким рішенням тощо.

Сам факт наявності заборгованості з податкового боргу та інших боргів не доводить обставин неплатоспроможності ТОВ «Флора Трейд». Самі лише судові рішення не дозволяють встановити, що стягувач вчинив дії, направлені на примусове виконання таких рішень, а такі дії не призвели до їх виконання. Крім того, взагалі невідомо та не можливо встановити з поданих позивачем доказів, що такі рішення були пред`явлені до виконання та не були виконаними.

Судова колегія зазначає, що неплатоспроможність це нездатність виконати фінансові зобов`язання. Сам факт наявності фінансових зобов`язань не може свідчити про неспроможність їх виконати, оскільки у кожного суб`єкта господарювання маються фінансові зобов`язання. При цьому, суб`єкт господарювання може мати активи, які перевищують такі зобов`язання, також у господарській діяльності кожного суб`єкта мається як дебіторська, так і кредиторська заборгованість.

Відзив ТОВ «Доля Агро», поданий у іншій судовій справі, також не може підтвердити факт неплатоспроможності ТОВ «Флора Трейд».

Твердження позивача про те, що розрахунок за оспорюваним договором між ТОВ «Флора Трейд» та ТОВ «Доля Агро» проводився у готівковій формі не може свідчити про відсутність такого розрахунку.

Східний апеляційний господарський суд зауважує на тому, що копії прибуткових касових ордерів, на які посилається позивач, відсутні в матеріалах справи, тому не можуть оцінюватись судом. Однак, на них посилається сам позивач (що свідчить про те, що такі ордери були оглянуті позивачем), ТОВ «Доля Агро» у відзиві на апеляційну скаргу та у поясненнях щодо позову також вказує на ці ордери, тому їх наявність не ставиться під сумнів та не заперечується самими сторонами. Суд зазначає про те, позивач вказує на те, що таких ордерів було 8 та вони датовані з липня 2018 по грудень 2018. Тобто, сам позивач у тексті власного позову вказує на те, що загальна сума розрахунку не здійснювалась одним платежем 4 437 260,00 грн, а була розбита на 8 різних платежів протягом півроку. Посилання заявника апеляційної скарги на відсутність доказів зарахування грошових сум, які вказані у прибуткових касових ордерах, на банківський рахунок ТОВ «Флора Трейд» не доводить факту неотримання таких коштів, а може свідчити лише про порушення суб`єктом господарювання правил ведення бухгалтерського обліку та недотримання правил ведення касових операцій.

Також судова колегія зауважує на тому, що за наслідками укладення договору про переведення боргу не змінився розмір боргу та його наявність, а лише змінилась особа, яка повинна виконати зобов`язання та повернути такий борг. Отже, укладення оспорюваного договору не змінює факту наявності зобов`язання, а свідчить лише про заміну особи боржника у такому зобов`язанні. Зобов`язання продовжує існувати.

Інших доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем не надано, а матеріали справи їх також не містять. Також позовна заява не містить інших підстав, з якими закон пов`язує недійсність оспорюваного позивачем правочину.

З огляду на вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд вважає правомірним та таким, що ґрунтується на матеріалах справи, висновок місцевого господарського суду про те, що СФГ «Доля» в особі ліквідатора (позивач у даній справі) не доведено обставин, на які він посилається, як на підставу заявлених вимог. Східний апеляційний господарський суд зауважує, що твердження позивача (апелянта) є лише його суб`єктивною думкою та власним баченням обставин справи. Однак, цього не достатньо для наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним правочину.

Позивачем не доведено того, що сторони оспорюваного правочину діяли свідомо та переслідували мету уникнення від виконання зобов`язань перед кредиторами, не доведено факту неплатоспроможності ТОВ «Флора Трейд» станом на момент укладення оспорюваного правочину та те, що про такі обставини було відомо іншим сторонам правочину.

Судова колегія зауважує, що роздруківка щодо фінансової звітності ТОВ «Флора Трейд» також не може підтвердити обставини неплатоспроможності ТОВ «Флора Трейд» у квітні 2018 року, оскільки період такої звітності зазначений у роздруківці « 2020 рік», тобто через два роки після укладення оспорюваного договору (квітень 2018 року).

В апеляційній скарзі апелянт зазначає додатковий аргумент щодо фраудаторності оспорюваного правочину, а саме що ТОВ «Доля Агро» та ТОВ «Флора Трейд» мають одного видаленого бенефіціарного власника.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на те, що в позовній заяві ЖОДНОГО доводу, який би стосувався пов`язаності осіб, що вчинили правочин, не було зазначено, такі доводи зазначені як ДОДАТКОВИЙ аргумент лише в апеляційній скарзі, то апеляційній господарський суд не розглядає такі доводи.

Крім того, зазначення такого аргументу в апеляційній скарзі фактично є зміною підстав, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, самостійно визначає предмет та підстави позову. Відповідно до частини 3 статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Наведені апелянтом обставини щодо пов`язаності осіб, які уклали оспорюваний правочин, не були предметом розгляду судом першої інстанції та не зазначались позивачем протягом розгляду справи судом першої інстанції, що унеможливлює надання оцінки та розгляд таких аргументів в суді апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області від 19.04.2023 у справі № 917/1360/18(917/2024/21) слід залишити без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, 42 Кодексу України з процедур банкрутство, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Доля» в особі ліквідатора залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 19.04.2023 у справі №917/1360/18(917/2024/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені ст.ст. 286-289 ГПК України.

В судовому засіданні 02.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено 02.08.2023

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко