ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
"02" серпня 2023 р. Справа № 924/489/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Желіхівська О.О., розглянувши матеріали справи
за позовом ТОВ "Лізингова Компанія "АТОН-ХХІ", м.Київ
до Комунального підприємства "Понінка-Тепломережі Понінківської селищної ради, смт. Понінка, Хмельницької області
про стягнення 59 454,00 грн. штрафу (ухвалення додаткового рішення)
Представники сторін: не з"явились
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.07.2023р. у позові відмовлено.

24.07.2023р. до суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ТОВ "Лізингова Компанія "АТОН-ХХІ", м.Київ на користь Комунального підприємства "Понінка-Тепломережі Понінківської селищної ради, смт. Понінка, Хмельницької області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн., розгляд даної заяви здійснювати за відсутності заявника.

Ухвалою суду від 25.07.2023р. розгляд заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення від 24.07.2023р. призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представники сторін в засідання суду не з"явились.

При розгляді даної заяви судом враховується наступне.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься у ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тобто діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/92/15/15-ц, об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/92/15/15-ц, постанові Верховного Суду у складі КГС від 24.11.2020 у справі №911/4242/15).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо не співмірності заявлених іншою стороною витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/92/15/15-ц, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, постановах Касаційного господарського суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 16.07.2020 у справі №909/452/19, від 02.11.2020 у справі №922/3548/19, від 18.11.2019 у справі №923/1121/17).

18 травня 2023 року між адвокатом (ордер на надання правової допомоги №1046253 від 18.05.2023р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000309 від 11.03.2020р.) Іваницьким А.М. та КП "Понінка-Тепломережі Понінківської селищної ради в особі директора Петухова Анатолія Валерійовича як Клієнтом було укладено договір про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору, Адвокат за дорученням Клієнта, зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту на умовах і в порядку визначених цим Договором щодо представництва Клієнта, а також надання останньому інших видів правової допомоги, під час підготовки до розгляду та розгляду справи № 924/489/23 за позовом ТОВ «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» до Клієнта про стягнення 59 484,00 грн., яка перебуває у провадженні Господарського суду Хмельницької області, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Пункт 4.1. Договору закріплює, що з урахуванням домовленостей, зазначених в п. 4.2 та 4.3 цього Договору, розмір гонорару Адвоката та витрати Адвоката, необхідні для надання правової допомоги Клієнту, визначаються Сторонами у цьому Договорі. Факт надання правової допомоги по цьому Договору підтверджується у Акті наданої правової допомоги, який є невід`ємною частиною вказаного Договору. Періодичність підписання Акта наданої правової допомоги визначається за взаємною згодою Сторін або відповідний Акт наданої правової допомоги в обов`язковому порядку підписується на першу вимогу будь-якої із Сторін.

Відповідно до пункт 4.2. Договору розмір гонорару Адвоката встановлюється на основі фіксованого розміру та становить 8 000,00 грн.. Вказаний розмір гонорару Адвоката враховує час, який буде витрачений Адвокатом на надання правової допомоги згідно цього Договору. При встановленні розміру гонорару враховуються особливості господарської діяльності Клієнта, кваліфікація і досвід Адвоката, фінансовий стан Клієнта та інші істотні обставини. Сторони погодили, що розмір гонорару є розумним та враховує час необхідний Адвокату для надання правової допомоги Клієнту по цьому Договору.

Відповідно до п.4.5 Договору сторони погодили, що Клієнт зобов`язаний здійснити на користь Адвоката, попередню виплату (авансування) гонорару у сумі 100 % від розміру гонорару, який вказаний у п. 4.2. вказаного Договору протягом 14 календарних днів з дня укладення цього Договору, а, також, здійснити авансування орієнтовного розміру інших витрат, пов`язаних з виконанням доручення Клієнта та вказаного Договору.

Згідно із постановою Верховного Суду від 28.04.2021 року по справі №390/1133/19 розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

В межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Згідно із Актом наданої правової допомоги від 19.07.2023 року до Договору про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 18.05.2023 року, розмір гонорару Адвоката встановлений на основі фіксованого розміру та складає 8 000,00 грн.

У вказаному Акті наданої правової допомоги від 19.07.2023 року до Договору, сторони визнають, що не мають одна до одної претензій щодо вартості, обсягу, кількості та якості наданої правової допомоги, які зафіксовані у цьому Акті наданої правової допомоги від 19.07.2023 року та підписання сторонами вказаного Акту є фактом та підтвердженням наданої правової допомоги.

Сторони підтверджують, що загальна сума гонорару, яка визначена в цьому Акті наданої правової допомоги від 19.07.2023 року є розумною та враховує фактично витрачений Адвокатом час для надання Клієнту правової допомоги згідно із Договором. Сторони підтверджують, що оплата по цьому Акту наданої правової допомоги та по Договору відбулась у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №38191285 від 24.05.2023 року на суму 8 000,00 грн.

Судом враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище та враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням ціни позову у справі, беручи до уваги доведеність відповідачем відповідно до вимог ст.74 Господарського процесуального кодексу України надання йому послуг професійної правничої допомоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ТОВ "Лізингова Компанія "АТОН-ХХІ", ( 03035, м.Київ, вул. Сурикова, буд. 3, оф.19, ) на користь Комунального підприємства "Понінка-Тепломережі Понінківської селищної ради, (30511, смт. Понінка, Хмельницької області, вул.Перемоги, буд. 51, ) - 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 коп.) - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - 03035, м.Київ, вул. Сурикова, буд.3, офіс 19;

3 - відповідачу - 30511, смт.Понінка, вул. Перемоги, буд.51.

Виготовлено з АСДС помічник судді Т.М.Козій дата 02.08.2023р.