ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1420/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №916/1420/23

За позовом: Відділу освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68600, Одеська обл., Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю НТК-Трейд ЛТД (04050, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 18Б, оф. 3; )

про стягнення 346713,30 грн.

Представники:

від позивача Хоменко Н.В., адвокат

від відповідача не з`явився

Встановив: Відділ освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю НТК-Трейд ЛТД про стягнення 346713,30 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.04.2023р. позовну заяву Відділу освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 06.04.2023р. вх. №ГСОО 1475/23 залишено без руху. Позивачу встановлено усунути недоліки позовної заяви, які визначено судом в ухвалі суду. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Відділ освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

18.04.2023р. до господарського суду Одеської області представником позивача були надані докази, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 10.04.2023р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.04.2023р. прийнято позовну заяву Відділу освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1420/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "22" травня 2023 р. о 10:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 22.05.2023р. о 10:00.

22.05.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.06.2023р. о 11:40.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.05.2023р. повідомлено відповідача по справі №916/1420/23 Товариство з обмеженою відповідальністю НТК-Трейд ЛТД про судове засідання, яке відбудеться "12" червня 2023 р. о 11:40.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2023р. закрито підготовче провадження по справі №916/1420/23. Призначено справу до розгляду по суті (з урахуванням перебування судді Д`яченко Т.Г. з 28.06.2023р. по 28.07.2023р. у відпустці) у судовому засіданні на "02" серпня 2023 р. о 14:20. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 02.08.2023р. о 14:20.

Позивач підтримує заявлені позовні вимог та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду.

У судові засідання представник відповідача не з`являвся, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 02.08.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 02.08.2023р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

11.12.2020р. між Відділом освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТК-Трейд ЛТД» (постачальник) було укладено Договір на закупівлю товару за державні кошти №110(2020)-Т.

За умовами Договору, постачальник зобов`язується у 2020 році поставити замовнику товар за кодом ДК 021:20-3, тверде паливо (вугілля кам`яне (марка АМ 13-25) товар, за замовник прийняти і оплатити товар.

Позивачем було пояснено суду, що у зв`язку з недостатньою кількістю території для зберігання товару, а саме - 86 тонн вугілля на суму 346713,30 грн., між сторонами було укладено Договір зберігання № 1/12 від 16.12.2020 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання вугілля кам`яне - (далі - Товар) за ДК 021:2015:09110000-3 тверде паливо (вугілля марки AM (13-25)), згідно з актом передачі-приймання товару на відповідальне зберігання.

Згідно до п. 2.1.3 Договору, зберігач забезпечує повне збереження майна, а після закінчення зберігання повертає поклажодавцю те саме майно (для індивідуально- визначених речей). Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей.

Відповідно до п. 2.1.6 Договору, майно Зберігач зобов`язаний зберігати на складі, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Зелена, 40 в умовах, які не допускають змішування його з іншими однорідними речами, що знаходяться на складі.

Позивач вказував суду, що 06.10.2021р. на поштову та електронну адресу Товариством з обмеженою відповідальністю «НТК-Трейд ЛТД», вказану в договорі, було відправлено лист №05/01-17-961 із проханням розвезти залишки вугілля за вказаними адресами, що підтверджується журналом листування з підвідомчими та іншими організаціями основних (профільних) питань.

Як вказує позивач, не отримавши відповіді, 08.10.2021 було відправлено ще один лист №05/01-17-976 з повторною заявкою на розвезення залишків вугілля. Відповіді на цей лист також не було отримано.

01.10.2021р. на підставі наказу відділу освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 200-з від 29.09.2021 комісією було здійснено інвентаризацію наявності вугілля за місцем його зберігання за адресою Одеська обл. Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Зелена, 40. За результатами інвентаризації вугілля виявлено не було, про що було складено відповідний акт.

Позивачем було зазначено суду, що 20.10.2021р. було відправлено обидва листа кур`єрською доставкою на ім`я директора Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК-Трейд ЛТД» Доровської Христини Володимирівни. 21.10.2021 було отримано дзвінок від кур`єра ТОВ «Нова пошта» з інформацією про те, що за місцем доставки, а саме: Одеська обл., м. Одеса, вул. Грушевського, буд. 39е, оф. 25 представників Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК-Трейд ЛТД» та директора Доровської Христини Володимирівни виявлено не було та за вказаним номером телефону відповіді не отримано. Конверт з листами повернувся відправнику.

Згідно п. 3.1 Договору, сторона, що постраждала від невиконання або неналежного виконання іншою стороною зобов`язань за Договором, має право вимагати відшкодування завданих збитків.

За посиланням позивача, в акті передачі-приймання майна (товару) на відповідальне зберігання від 16.12.2020р. визначено, що поклажодавець передає, а Зберігач приймає на зберігання вугілля кам`яне АМ (13-25) у кількості 86,7 тонн. Вартість однієї тонни - 3999,00грн. (без ПДВ), загальна (оціночна) вартість - 346713,30 грн. (без ПДВ).

Враховуючи викладене вище, а також той факт, що на сьогоднішній день майно, передане відповідачу на зберігання повернуто не було, а за місцем зберігання майно відсутнє, що підтверджується матеріалами, доданими до позовної заяви, позивач вважає що є підстави для відшкодування зберігачем збитків у розмірі вартості майна, переданого на зберігання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як з`ясовано судом, між сторонами було укладено Договір зберігання № 1/12 від 16.12.2020.

Також матеріали справи містять Акт передачі-приймання (товару) на відповідальне зберігання від 16.12.2020р., за яким поклажодавець передав, а зберігач прийняв на зберігання майно вугілля кам`яне АМ (13-25) 86,7т. на загальну суму 346713,30 грн.

Пунктом 3 вказаного акту визначено, що зберігач зобов`язаний повернути отримане за цим актом майно поклажодавцю за першою вимогою протягом 3 робочих днів, з дня отримання заявки на повернення майна (товару).

06.10.2021р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК-Трейд ЛТД» було відправлено лист № 05/01-17-961 із проханням розвезти залишки вугілля за вказаними адресами, що підтверджується журналом листування з підвідомчими та іншими організаціями основних (профільних) питань.

Надалі, 01.10.2021р. на підставі наказу відділу освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 200-з від 29.09.2021 комісією було здійснено інвентаризацію наявності вугілля за місцем його зберігання за адресою Одеська обл. Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Зелена, 40. За результатами інвентаризації вугілля виявлено не було, про що було складено відповідний акт.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (частина 1 статті 936 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Статтею 951 Цивільного кодексу України визначено порядок та розмір відшкодування зберігачем збитків, завданих поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі.

Оскільки положення статті 951 Цивільного кодексу України поширюються лише на відносини по відшкодуванню збитків, завданих внаслідок порушення зберігачем обов`язків по забезпеченню схоронності речі, то у разі порушення інших договірних зобов`язань (наприклад, прострочення повернення речі) такі збитки відшкодовуватимуться у повному розмірі, передбаченому статтею 22 Цивільного кодексу України.

Приписами ст.15 Цивільного кодексу України (ЦК України) встановлено, що кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За умовами ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України (ГК України) кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються декількома способами, у тому числі шляхом відшкодування збитків.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.2 вказаної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч.1). Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч.2).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків унаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (утрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач під час розгляду даного спору не спростував належними та допустимими доказами даних обставин, зокрема, не спростував доводів позивача про втрату ним майна на суму 346713,30, а також не довів суду відсутність своєї вини.

Отже, враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума збитків у розмірі 346713,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 5200,69 покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Відділу освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НТК-Трейд ЛТД (04050, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 18Б, оф. 3; ) на користь Відділу освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68600, Одеська обл., Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62; ) збитки у розмірі 346713 (триста сорок шість тисяч сімсот тринадцять) грн. 30 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5200 (п`ять тисяч двісті) грн. 69 коп.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2023р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко