ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2023 р. Справа №910/1563/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Євсікова О.О.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Швед А.Ю.,

від відповідача: Коляда С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 (повний текст рішення складено 16.05.2023)

у справі №910/1563/23 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина"

про стягнення 36 329,55 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 25 707,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина" (далі - ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина") 20 165,77 грн пені та 16 163,79 грн штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" посилається на порушення ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" умов договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 01.06.2022 № в частині своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим за порушення умов наведеного договору позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом 20 165,77 грн пені та 16 163,79 грн штрафу згідно з пунктом 7.4 договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

В процесі розгляду справи до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" до АТ "Укртрансгаз" про стягнення заборгованості у розмірі 25 707,59 грн, з яких: 7 040,27 грн - пеня, 1 928,83 грн - річні проценти, 16 738,49 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" посилається на порушення АТ "Укртрансгаз" умов договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 01.06.2022 № в частині своєчасної оплати товару, у зв`язку з чим за порушення умов наведеного договору позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу за зустрічним позовом 7 040,27 грн пені згідно з пунктом 7.2 договору, 1 928,83 грн річних процентів та 16 738,49 грн інфляційних втрат відповідно до пункту 7.5 договору та статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 09.03.2023 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, відкривши провадження за ним та ухвалено здійснювати розгляд справи за первісним та зустрічним позовами в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 у задоволенні первісного позову в частині стягнення 16 163,19 грн штрафу та 15 575,50 грн пені відмовлено. Закрито провадження у справі №910/1563/23 в частині первісного позову щодо стягнення 4 590,27 грн пені.

Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" 7 040,27 грн пені, 16 738,49 грн втрат від інфляції, 1 928,83 грн 1% річних, а також 2 684,00 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення 4 590,27 грн пені підлягає закриттю, оскільки ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" перерахувало штрафні санкцій у наведеному розмірі після відкриття провадження у справі, а у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 16 163,79 грн штрафу та 15 575,50 грн пені слід відмовити, у зв`язку з тим, що момент звернення до суду відпоавач за первісним позовом у добровільному порядку сплатив вказані вище суми пені та штрафу. Водночас оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання зі сторони відповідача за зустрічним позовом обов`язку з оплати отриманого товару у визначений строк, умовами договору сторонами погоджено порядок нарахування і розмір пені та процентів річних, а тому є підстави для стягнення з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" 7 040,27 грн пені, 1 928,83 грн 1% річних та 16 738,49 грн втрат від інфляції.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, АТ "Укртрансгаз" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" у задоволенні зустрічного позову.

Так, в апеляційні скарзі АТ "Укртрансгаз" не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог і вважає ухвалене в цій частині рішення необґрунтованим та таким, що прийнято при не з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні встановленим обставинам справи, а також таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що оскільки АТ "Укртрансгаз" не порушило грошового зобов`язання, у зв`язку з ненастанням строку для оплати АТ "Укртрансгаз" товару, позивач за зустрічним позовом безпідставно нарахував відповідачу за зустрічним позовом фінансові санкції у вигляді пені, 1% річних та інфляційних нарахувань, а тому зустрічні позовні вимоги не підлягали задоволенню повністю в силу їх безпідставності та необґрунтованості.

Крім того, апелянт вказує, що період часу між датою складання позивачем за зустрічним позовом податкових накладних та датами реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є відкладальною обставиною відповідно до пункту 4.3 договору, для сплати АТ "Укртрансгаз" товару по договору.

Також апелянт зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно та необґрунтовано, з порушенням норм процесуального права, прийнято оскаржуване рішення без врахування доводів та доказів, наданих АТ "Укртрансгаз".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023, апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1563/23. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23.

Матеріали справи №910/1563/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 26.06.2023.

Головуючий суддя Владимиренко С.В. з 24.06.2023 по 01.07.2023 перебувала у відпустці, з 03.07.2023 по 14.07.2023 перебувала на лікарняному.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023, у зв`язку із перебуванням суддів Демидової А.М. та Ходаківської І.П. з 17.07.2023 по 21.07.2023, які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 справу №910/1563/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ткаченко Б.О., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 07.08.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 08.08.2023 о 13 год 45 хв.

28.07.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача за зустрічним позовом надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційної інстанції скаргу АТ "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що доводи апелянта не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні, яке прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин справи, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. з 07.08.2023 по 20.08.2023 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2023 справу №910/1563/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2023 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

04.08.2023 через відділ канцелярії суду надійшли письмові пояснення АТ "Укртрансгаз" по відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні 08.08.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" у задоволенні зустрічного позову.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні 08.08.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача за зустрічним позовом, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 оскаржується відповідачем в частині задоволення зустрічного позову, а тому враховуючи вимоги частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.06.2022 між АТ "Укртрансгаз" (покупець) та ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" (постачальник») укладено договір ро закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів), за умовами якого постачальник зобов`язується у визначений договором строк передати у власність покупця "Механічні запасні частини, крім двигунів і запчастин двигунів (запасні частини до автотехніки)", зазначені у специфікації, яка наведена у додатку №1 до договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з пунктом 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниці виміру, ціна за одиницю, строк та місце поставки, інші вимоги до товарів зазначаються у специфікації.

Ціна цього договору становить 2 174 977,00 грн, в тому числі ПДВ - 362 496,17 грн (пункт 3.1 договору).

За умовами пункту 4.2.1 договору покупець здійснює авансовий платіж шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений у розділі 15 договору, в сумі 2 174 977,00 грн, що складає 100% від ціни договору, зазначеної в пункті 3.1 договору, протягом 5 робочих днів з дати отримання від постачальника оригіналу рахунку-фактури, за умови надання постачальником та прийняття покупцем безумовної безвідкличної банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу на суму не меншу від суми авансового платежу. Вимоги до банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу наведені в додатку №3 до договору. Банківська гарантія забезпечення повернення авансового платежу забезпечує повернення авансового платежу у разі порушення постачальником зобов`язання за договором.

Відповідно до пункту 4.2.2 договору у разі ненадання постачальником протягом 5 календарних днів з дати укладення договору безумовної безвідкличної банківської гарантії повернення авансового платежу або неприйняття її покупцем через невідповідність умовам додатку №3 договору авансовий платіж покупцем не здійснюється. В цьому випадку несплата покупцем авансу не звільняє постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором, а оплата поставлених товарів здійснюється покупцем на умовах пункту 4.2.3 договору.

Покупець зобов`язаний оплатити постачальнику вартість переданих товарів з урахуванням суми авансового платежу, у разі його здійснення, протягом 7 календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами пункту 5.8 договору (пункт 4.2.3 договору).

Пунктом 4.3 договору встановлено, що постачальник (якщо він є платником ПДВ) зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, з зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України), з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені ПК України.

Несвоєчасне надання постачальником податкової накладної/розрахунку коригувань, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого ПК України, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, передбачені ПК України, є відкладальною обставиною для настання обов`язку покупця щодо здійснення оплати товарів за цим договором, до моменту одержання покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення, підписання та реєстрації.

Відповідно до пункту 5.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації.

Поставка товарів здійснюється на умовах DDP "Поставка зі сплатою мита" (місце поставки визначається у Специфікації), ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року) з урахуванням умов пункт 5.1 договору (пункт 5.3 договору).

За умовами пункту 5.6 договору право власності на товари переходить від постачальника до покупця в момент передачі товарів постачальником покупцю за видатковою накладною в місці поставки.

Згідно з пунктом 5.8 договору датою поставки товарів є прийняття покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до пункту 5.13 договору та одночасна передача постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче наступних документів: видаткової накладної, оригіналу рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної, оригіналу паспорту та/або сертифікату якості та/або іншого аналогічного документу на кожну одиницю (або партію) товарів, документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на товар (у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифікаті якості на товар), інструкції з експлуатації (або іншого аналогічного документу у разі його складанні виробником товарів).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 30.09.2022, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (пункт 12.1 договору).

На виконання умов договору ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" поставило АТ «Укртрансгаз» товар, що підтверджується видатковими накладними, а саме: від 06.07.2022 №13590 на суму 157 390,00 грн; від 06.07.2022 №13691 на суму 220 469,99 грн; від 06.07.2022 №13692 на суму 372 609,01 грн; від 06.07.2022 №13693 на суму 187 809,00 грн; від 06.07.2022 №13694 на суму 20 839,01 грн; від 06.07.2022 №13695 на суму 36 969,00 грн; від 06.07.2022 №13696 на суму 133 326,96 грн; від 06.07.2022 №13697 на суму 280 602,01 грн; від 06.07.2022 №13698 на суму 78 491,00 грн; від 06.07.2022 №13699 на суму 55 901,00 грн; від 06.07.2022 №13700 на суму 85 114,02 грн; від 06.07.2022 №13718 на суму 9 602,00 грн; від 06.07.2022 №13751 на суму 29 093,00 грн; від 06.07.2022 №13756 на суму 66 142,00 грн; від 06.07.2022 №13786 на суму 44 746,00 грн; від 06.07.2022 №13789 на суму 23 727,91 грн; від 06.07.2022 №14022 на суму 7 026,00 грн; від 06.07.2022 №14056 на суму 69 489,12 грн; від 06.07.2022 №14091 на суму 12 522,10 грн; від 06.07.2022 №14096 на суму 1 448,00 грн; від 06.07.2022 №14100 на суму 1 257,00 грн; від 06.07.2022 №14114 на суму 27 273,00 грн; від 06.07.2022 №14116 на суму 78 731,02 грн; від 06.07.2022 №14120 на суму 10 833,00 грн; від 07.07.2022 №14191 на суму 1 928,00 грн; від 24.10.2022 №21767 на суму 36 768,01 грн; від 15.12.2022 №26564 на суму 117 094,02 грн.

Сторони підтверджують як факт поставки товару, так і його отримання покупцем.

Спір у даній справі виник щодо прострочення в частині строків поставки товару (первісний позов) та стосовно прострочення в частині строків оплати отриманого товару (зустрічний позов).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 ГК України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Так, слід зазначити, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав відмови у задоволенні первісного позову в частині стягнення 16 163,19 грн штрафу та 15 575,50 грн пені, а також про закриття провадження в частині первісного позову щодо стягнення 4 590,27 грн пені. В цій частині рішення суду першої інстанції скаржником не оскаржується і відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України не переглядається судом апеляційної інстанції.

Розглянувши вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача з зустрічним позовом 7 040,27 грн пені, 1 928,83 грн річних процентів, 16 738,49 грн інфляційних втрат, суд за наслідками апеляційного розгляду, дійшов наступних висновків.

Як зазначалось вище на виконання умов договору ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" поставило АТ «Укртрансгаз» товар, що підтверджується видатковими накладними: від 06.07.2022 №13590 на суму 157 390,00 грн; від 06.07.2022 №13691 на суму 220 469,99 грн; від 06.07.2022 №13692 на суму 372 609,01 грн; від 06.07.2022 №13693 на суму 187 809,00 грн; від 06.07.2022 №13694 на суму 20 839,01 грн; від 06.07.2022 №13695 на суму 36 969,00 грн; від 06.07.2022 №13696 на суму 133 326,96 грн; від 06.07.2022 №13697 на суму 280 602,01 грн; від 06.07.2022 №13698 на суму 78 491,00 грн; від 06.07.2022 №13699 на суму 55 901,00 грн; від 06.07.2022 №13700 на суму 85 114,02 грн; від 06.07.2022 №13718 на суму 9 602,00 грн; від 06.07.2022 №13751 на суму 29 093,00 грн; від 06.07.2022 №13756 на суму 66 142,00 грн; від 06.07.2022 №13786 на суму 44 746,00 грн; від 06.07.2022 №13789 на суму 23 727,91 грн; від 06.07.2022 №14022 на суму 7 026,00 грн; від 06.07.2022 №14056 на суму 69 489,12 грн; від 06.07.2022 №14091 на суму 12 522,10 грн; від 06.07.2022 №14096 на суму 1 448,00 грн; від 06.07.2022 №14100 на суму 1 257,00 грн; від 06.07.2022 №14114 на суму 27 273,00 грн; від 06.07.2022 №14116 на суму 78 731,02 грн; від 06.07.2022 №14120 на суму 10 833,00 грн; від 07.07.2022 №14191 на суму 1 928,00 грн; від 24.10.2022 №21767 на суму 36 768,01 грн; від 15.12.2022 №26564 на суму 117 094,02 грн.

Крім того, ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" було оформлено та зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних в межах строків, визначених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, а саме: від 06.07.2022 №814; від 06.07.2022 №815; від 06.07.2022 №816; від 06.07.2022 №817; від 06.07.2022 №818; від 06.07.2022 №819; від 06.07.2022 №820; від 07.07.2022 №821; від 06.07.2022 №822; від 06.07.2022 №823; від 06.07.2022 №824; від 06.07.2022 №825; від 06.07.2022 №826; від 06.07.2022 №827; від 06.07.2022 №828; від 06.07.2022 №829; від 06.07.2022 №830; від 06.07.2022 №831; від 06.07.2022 №832; від 06.07.2022 №833; від 06.07.2022 №834; від 06.07.2022 №835; від 06.07.2022 №836; від 06.07.2022 №837; від 06.07.2022 №838; від 24.10.2022 №1745; від 15.12.2022 №1568.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що постачальник не надавав покупцеві банківську гарантію, як це передбачено в пункті 4.2.1 договору, а тому відповідно до пункту 4.2.2 договору порядок оплати регулюється пунктом 4.2.3 договору.

Позивач за зустрічним позовом виконав обов`язок щодо поставки товару, що підтверджується видатковими накладними наведеними вище.

Водночас відповідач за зустрічним позовом допустив прострочення з оплати.

АТ "Укртрансгаз" перерахувало ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" грошові кошти, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: від 15.08.2022 №10041 на суму 1 932 920,15 грн; від 15.08.2022 №10042 на суму 1 928,00 грн; від 23.09.2022 №12013 на суму 78 491,00 грн; від 23.11.2022 №15155 на суму 36 768,01 грн; від 10.01.2023 №339 на суму 117 094,02 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами пункту 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 2 статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Положеннями пункту 4 статті 231 ГК України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

Відповідно до пункту 7.2 договору у разі порушення покупцем строків оплати за договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Разом із тим, преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Колегією суддів враховано, що згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

У пункті 7.5 договору сторони погодили, що за прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу постачальника покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 відсоток річних від простроченої суми.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Враховуючи викладене вище та оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання зі сторони відповідача за зустрічним позовом обов`язку з оплати отриманого товару у визначений строк, умовами договору сторонами погоджено порядок нарахування і розмір пені та процентів річних, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" 7 040,27 грн пені, 1 928,83 грн 1% річних та 16 738,49 грн втрат від інфляції.

Заперечень щодо невірності розрахунку пені, інфляційних втрат та 1% річних доводи апеляційної скарги не містять.

Скаржник заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилався на те, що позивач за зустрічним позовом несвоєчасно зареєстрував податкові накладні, що, на переконання АТ "Укртрансгаз", є відкладальною умовою для здійснення розрахунку, а тому відсутні підстави для нарахування пені, річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів відхиляє вищенаведені доводи відповідача за зустрічним позовом з огляду на те, що реєстрація податкової накладної та її надання покупцеві не є обставиною з якою пов`язано виникнення грошового зобов`язання покупця з оплати поставленого товару.

Як зазначалось вище, згідно з пунктом 4.2.3 договору покупець зобов`язаний оплатити постачальнику вартість переданих товарів з урахуванням суми авансового платежу, у разі його здійснення, протягом 7 календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами пункту 5.8 договору.

Таким чином, пункт 4.2.3 договору не містить посилань на те, що початок перебігу строку на оплату товару пов`язаний з реєстрацією податкових накладних та їх надання покупцеві.

Тільки у випадку, якщо постачальником в порушення приписів ПК України несвоєчасно зареєстровано або не зареєстровано податкові накладні та не надано їх покупцеві, починає діяти умова щодо відкладальної обставини щодо зобов`язання покупця з оплати вартості товару.

За приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Таким чином, ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" своєчасно, в межах строків, передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, оформлені на підставі здійснення поставок згідно з договором, що підтверджується, зокрема, квитанціями про реєстрацію податкових накладних та витягом з Єдиного реєстру податкових накладних наявними у матеріалах справи.

Суд першої інстанції також вірно встановив, що договір не містить умов, які б надавали можливість покупцю відстрочити оплату товару у зв`язку з неоформленням постачальником податкової накладної та підстави для оплати товару лише після такого оформлення.

Слід також зазначити, що за фактом вчинення ТОВ "СТЦ "Укравтозапчастина" дій, які призвели до своєчасної реєстрації податкових накладних, належно оформлених внаслідок здійснення поставок згідно з договором, АТ "Укртрансгаз" отримав квитанції про реєстрацію вказаних податкових накладних та мав повний доступ до них через власний електронний кабінет платника, оскільки спірним договором не визначено конкретний механізм надання відповідачу за зустрічним позовом податкових накладних.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга АТ "Укртрансгаз" задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/1563/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

4. Матеріали справи №910/1563/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 09.08.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді О.О. Євсіков

А.М. Демидова