ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"01" серпня 2023 р.Справа № 924/1351/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від 04.07.2023 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі

за заявою ОСОБА_1 , с. Грузевиця, Хмельницького району, Хмельницької області

до колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", м. Хмельницький

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Представники сторін:

Заявник: Ярош В.Ю. - згідно ордера

Боржник: Рудий А.М. - керуючий санацією;

Кредитори: ПАТ „Проскурів": Керницька О.В. - згідно ордера (до виходу в нарадчу кімнату)

Головне управління ДПС у Хмельницькій області: з`явився

Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області: з`явився

Хмельницький обласний центр зайнятості: не з`явився

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа: не з`явився

Ухвала постановляється 01.08.2023, оскільки 24.07.2023 судом постановлялася ухвала про оголошення перерви, яка занесена до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.01.2021р. відкрито провадження у справі про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в загальній сумі 9117,21 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном строком на 170 календарних днів, розпорядником майна колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" призначено арбітражного керуючого Рудого Андрія Миколайовича.

З метою виявлення кредиторів боржника оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" у встановленому ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства порядку.

20.01.2021р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду опубліковано повідомлення про відкриття провадження про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" за №65777.

Ухвалою суду від 14.06.2021р. визнано грошові вимоги публічного акціонерного товариства „Проскурів" до боржника - колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" у сумах: 4540,00 грн. судовий збір - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 53166,67 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 11952,40 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів. Також відхилено грошові вимоги публічного акціонерного товариства „Проскурів" до колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" в розмірі 8245,54 грн., з яких: 6833,33 грн. - заборгованість по сплаті орендних платежів за договором оренди об`єкта нерухомості №69 від 29.12.2019 року за період з 20.11.2020р. по 31.12.2020р.; 683,33 грн. - штраф; 670,53 грн. - пеня; 45,83 грн. - інфляційні втрати; 12,52 грн. - 3% річних.

Дана ухвала залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 та постановою Верховного Суду від 25.11.2021.

04.07.2023 до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява ініціюючого кредитора ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/1351/20 з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України. Заявник просить суд скасувати ухвалу від 14.06.2021 у справі №924/1351/20 та відмовити у визнанні грошових вимог ПАТ „Проскурів" у розмірах: 4540,00 грн. судовий збір - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 53166,67 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 11952,40 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/1351/20 в порядку спрощеного позовного провадження. Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/1351/20 призначено до розгляду в судовому засіданні на 12:00 год. 24.07.2023 року.

24.07.2023 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви на 12:00 год. 01.08.2023, яка занесена до протоколу судового засідання.

Позиції сторін.

ОСОБА_1 у поданій заяві зазначає, що нововиявленими обставинами є акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023, який було складено комісією по фактичному дослідженні тих частин об`єктів нерухомого майна, які начеб то орендувалися структурним підрозділом Агрофірми. Вказує, що зазначеним актом встановлено, що ворота з вул. Глушенкова на територію закриті на ланцюг, до якого прикріплені два замки, проте вони не перешкоджають відкриттю воріт. Замки та ланцюги не належать КП „Агрофірма „Проскурів". Територія поросла кущами та бур`янами. Актом огляду території від 08.06.2023 підтверджується фактична відсутність орендованого нерухомого майна (їх частин згідно договору та акту приймання-передачі).

Зазначені нововиявлені обставини не були відомі та не могли бути відомі боржнику на дату (період) розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора - ПАТ „Проскурів" без урахування доказів і обставин, що підтверджувалися у рішенні суду від 26.01.2023 у справі №924/1351/20 (924/214/22).

Звертає увагу, що під час розгляду справи №924/1351/20 (924/214/22) адвокатом Керницькою І.В. було подано до суду три технічні паспорти приміщень (подавалися під час розгляду заяви про визнання грошових вимог до боржника) і в додаток виокремлені (заштриховані зеленим маркером) частини нерухомого майна на поверхневих планах, які є додатками до кожного технічного паспорта і які вказують межі орендованих площ.

Вказує, що оскільки спір у справі №924/1351/20 (924/214/22) остаточно було вирішено 25.05.2023, наказ на його виконання не видавався та до органів ДВС не пред`являвся, акт приймання -передачі об`єктів (частин нерухомого майна) з оренди в силу ч. 1 ст. 785 ЦК України не складався, то можна припустити, що Агрофірма „Проскурів" продовжує користуватися таким відсутнім нерухомим майном, яке було предметом неіснуючого договору та акту приймання-передачі.

Зважаючи на підтвердження обставин фактичної відсутності частин орендованого майна, заявник просить суд взяти до уваги, що договір оренди є реальним, а не консесуальним з огляду на нормативне врегулювання, визначене ч. 1 ст. 760, ч. 1 ст. 765, ч. 1 ст. 766 ЦК України.

Посилаючись на те, що обов`язковою умовою існування орендних правовідносин в силу ч. 1 ст. 765 ЦК України повинен бути факт передавання речі в оренду і ця річ повинна бути визначена індивідуальними ознаками (визначеними у договірних документах межами), то зважаючи на підтверджений актом огляду території від 08.06.2023 факт відсутності меж частин предметів оренди і їх фізичної відсутності взагалі як таких, очевидним є те, що боржник не приймав в оренду неіснуючого у реальному матеріальному світі речей в оренду від ПАТ „Проскурів" і відповідно не повинен платити за користування неіснуючими речами.

При цьому, вказує, що наявність підтвердженого судом факту недійсності договору оренди у даному разі не вимагається, оскільки визначальним у даному разі є акт приймання-передачі, який не є договором, а його фіктивність підтверджується актом огляду території.

Наголошує, що в даному випадку визначальним є те, що в ухвалі від 14.06.2021 не досліджувалися обставини реального існування частин нерухомого майна (як відокремлених (неподільних технічною документацією та держаною реєстрацією) предметів оренди нерухомого майна), оскільки докази про таке суду не подавалися, а лише подавалися докази та зазначалися обставини юридичної (документальної) відсутності об`єктів оренди.

ОСОБА_1 зазначає, що про настання (встановлення) вказаних нововиявлених обставин ініціюючому кредитору стало відомо 10.06.2023 після того, як керуючий санацією на інформаційний запит надав копію акту та відео файли до нього на електронному накопичувачу.

ПАТ „Проскурів" у письмовій позиції (від 19.07.2023) вважає, що заява про перегляд за нововиявленими обставини є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 320 ГПК України. Зауважує, що акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 не є належним та допустимим доказом, який підтверджує той факт, що оглянута земельна ділянка є саме тією ділянкою, на якій знаходились приміщення ПАТ „Проскурів", що орендував окремий структурний підрозділ, а саме виробниче приміщення 100 кв.м.; піднавіс 255 кв.м. ; піднавіс 52,60 кв.м.; піднавіс 53 кв.м. Також такий акт не підтверджує той факт, що на земельний ділянці, на якій знаходились орендовані приміщення, а саме виробниче приміщення 100 кв.м.; піднавіс 255 кв.м.; піднавіс 52,60 кв.м.; піднавіс 53 кв.м., станом на дату проведення огляду відсутні.

Також кредитор звертає увагу, що акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 є доказом, який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були встановлені судом при постановленні ухвали від 14.06.2021 та виключає визнання його як підставу для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, у відповідності до п.2 ч. 4 ст. 320 ГПК України.

Вказує, що при розгляді судом заяви ПАТ „Проскурів" про грошові вимоги до боржника,

представник КП „Агрофірма „Проскурів" у письмових позиціях вказував, що зазначені в

договорі об`єкти нерухомості не існують, однак на підтвердження своєї позицію не надав жодних доказів, зокрема, то ж акта обстеження території, який був складений тільки у 2023 році.

ПАТ „Проскурів" наголошує, що наявність кущів та бур`янів на орендованій території, сміття, а також відсутність ознак господарювання жодним чином не впливає на факт укладання договору оренди нерухомості №69 від 29.12.2019, наявність акту-прийому-передачі до договору оренди нерухомості від 29.12.2019, наявність податкових накладних № від 31.01.2020 та №905348524 від 29.02.2020, що підтверджує укладання спірного договору та виконання боржником такого договору, а також відсутність акту прийому-передачі об`єкта нерухомості щодо повернення об`єктів нерухомого майна.

Звертає увагу, що з моменту укладання договору оренди нерухомості №69 від 29.12.2019 до моменту складання акта огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 пройшло більше, ніж 3 роки, а з моменту постановлення ухвали від 14.06.2021 до моменту складання акта огляду території від 31.05.2023-

08.06.2023 пройшло 3 роки, що свідчить про можливу зміну обстановки на тій чи іншій

території у зв`язку з погодними умовами, руйнуванням, природними умовами.

Кредитор стверджує, що підтвердження фактичного користування окремим структурним підрозділом орендованими об`єктами нерухомості не входить предмета доказування під час розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника, оскільки орендодавець може фактично і не використовувати

орендоване майно, однак все одно його орендувати; акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 не спростовує фактичні дані, покладені в основу ухвали від 14.06.2021, а саме наявності договору оренди нерухомості №69 від 29.12.2019, акту-прийому-передачі до договору оренди нерухомості від 29.12.2019, податкових накладних № від 31.01.2020 та №905348524 від 29.02.2020; акт огляду території від 31.05.2023-08.062023, що підтверджує наявність кущів та бур`янів на орендованій території, наявності сміття, а також відсутності ознак господарювання не є істотним для розгляду заяви з грошовими вимогами, оскільки врахування таких обставин судом не призвело б до прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Під час розгляду заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами судом встановлено таке.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021р. у справі №924/1351/20 визнано грошові вимоги публічного акціонерного товариства „Проскурів" до боржника - колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" у сумах: 4540,00 грн. судовий збір - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 53166,67 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 11952,40 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором оренди об`єкта нерухомості №69 від 29.12.2019, укладеного між ПАТ "Проскурів" (орендодавець) та Окремими структурним відділом "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" (орендар), відповідно до якого в оренду передано частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 (виробниче приміщення - 100 кв. м; піднавіс - 255 кв. м; піднавіс (склад) - 52,60 кв. м. (а саме: піднавіс 23 кв. м., склад - 11.04 та 18,56 кв. м.); піднавіс - 53 кв. м.).

Також даною ухвалою суду відхилено грошові вимоги публічного акціонерного товариства „Проскурів" до колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" в розмірі 8245,54 грн., з яких: 6833,33 грн. - заборгованість по сплаті орендних платежів за договором оренди об`єкта нерухомості №69 від 29.12.2019 року за період з 20.11.2020р. по 31.12.2020р.; 683,33 грн. - штраф; 670,53 грн. - пеня; 45,83 грн. - інфляційні втрати; 12,52 грн. - 3% річних у зв`язку з тим, що з 20.11.2020 власником приміщень, яке передано в оренду є ТОВ „Технопарк-Проскурів", тому у ПАТ „Проскурів" відсутні підстави для нарахування орендної плати з 20.11.2020.

Дана ухвала залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021р. та постановою Верховного Суду від 25.11.2021.

26.01.2023 Господарський суд Хмельницької області ухвалив рішення у справі № 924/1351/20 (924/214/22), яким задовольнив позов ТзОВ "Технопарк Проскурів" і зобов`язав КП "Агрофірма "Проскурів" та ОСВ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" усунути перешкоди у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв. м; піднавіс - 255 кв. м; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв. м, склад - 11,04 та 18,56 кв. м); піднавіс - 53 кв. м, розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь ТзОВ "Технопарк Проскурів".

Рішення суду мотивовано здійсненням відповідачами перешкод у користуванні належним ТзОВ "Технопарк Проскурів" на праві власності нерухомим майном, яке Окремий структурний підрозділ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" не повернуло позивачу за наслідком розірвання з його ініціативи договору оренди через несплату ОСВ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" орендної плати за користування майном.

Судом встановлено, що Окремий структурний підрозділ „Лісомисливський відділ „Агрофірми „Проскурів" є орендарем приміщень по договору оренди об`єкта нерухомості №69 від 29.12.2019р., відповідно до якого ПАТ „Проскурів" передало нежитлові приміщення в оренду відповідно до акту від 19.12.2019р., підписаного сторонами.

Також суд не прийняв до уваги аргументи скаржника щодо відсутності майна, яке є предметом позову, взявши до уваги встановлені обставини справи щодо реєстрації права власності на таке майно за позивачем. Зокрема, судом встановлено, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2020р. №233850992, №233867107, №233853825, вбачається, що за Товариством з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів" зареєстровано право власності на: приміщення під навісу №1 загальною площею 583,1 кв. м; приміщення столярного цеху №1, загальною площею 753,2 кв.м.; приміщення під навісу №2 загальною площею 305,9 кв.м. У вказаних витягах міститься інформація про загальну площу приміщень, на які було здійснено реєстрацію права власності за ТОВ „Технопарк Проскурів". При цьому, саме ці об`єкти нерухомості - нежитлові приміщення (виробниче приміщення 100 кв.м.; піднавіс 255 кв.м.; піднавіс 52,60 кв.м.; піднавіс 53 кв.м.) є частиною належного позивачу на праві власності майна, яке відповідно до договору №69 від 29.12.2019 було передане в оренду Окремому структурному відділу „Лісомисливський відділ „Агрофірми „Проскурів", і є предметом заявлених позовних вимог у даній справі.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 05.04.2023 залишив без змін рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023 у справі № 924/1351/20 (924/214/22), погодившись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову та зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні належним ТзОВ "Технопарк Проскурів" нерухомим майном шляхом передачі його позивачу.

Постановою Верховного Суду від 25.05.2023 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023 у справі №924/1351/20 (924/214/22) залишено без змін.

Суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні нежитлового приміщення на користь позивача, оскільки: по-перше, позов заявлений особою (власником майна), яка має право на захист своїх прав щодо належного їй нерухомого майна в контексті спірних правовідносин, що узгоджується з положеннями статті 391 ЦК України; по-друге, правова підстав для користування відповідачем 2 (ОСВ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів"), який є структурним відділом відповідача 1 (Агрофірми "Проскурів"), спірним нерухомим майном відсутня; по-третє, неповернення ОСВ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів", нежитлового приміщення протягом тривалого часу створює позивачу перешкоди в реалізації ним своїх повноважень на розпорядження та (або) користування нерухомим майном (п. 87 постанови).

Верховний Суд визнав безпідставними доводи скаржника щодо неіснування зазначених в договорі оренди об`єктів нерухомості, які зроблені з посиланням на відсутність зареєстрованих в реєстрі речових прав саме таких приміщень як об`єктів речових прав, оскільки як установлено судами попередніх інстанцій з наявних в матеріалах справи витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2020 № 233850992, № 233867107, №233853825, вбачається наявність зареєстрованого за ТзОВ "Технопарк Проскурів" ніким неоспорюваного права власності на: приміщення піднавісу № 1 загальною площею 583,1 кв. м; приміщення столярного цеху № 1, загальною площею 753,2 кв. м; приміщення піднавісу № 2 загальною площею 305,9 кв. м. Суди врахували, у зазначених витягах міститься інформація про загальну площу приміщень, на які було здійснено реєстрацію права власності за позивачем. При цьому, як установили суди попередніх інстанцій, саме ці об`єкти нерухомості - нежитлові приміщення (виробниче приміщення 100 кв. м; піднавіс 255 кв. м; піднавіс 52,60 кв. м; піднавіс 53 кв. м) є частиною належного позивачу на праві власності майна, яке відповідно до договору оренди було передане в оренду відповідачу 2, і є предметом заявлених позовних вимог у справі (п. 91 постанови).

Окрім того, суди попередніх інстанцій установили, що в матеріалах справи на наведені нежитлові приміщення наявний технічний паспорт із контурними зазначеннями меж об`єктів нерухомого майна (п. 92 постанови).

Також суд касаційної інстанції зазначив, що не заслуговують на увагу з аналогічних підстав та з урахуванням обставин належності ОСВ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" як структурного відділу до КП "Агрофірма "Проскурів", аргументи скаржника щодо відсутності доказів перебування нежитлових приміщень у користуванні відповідача 1 та здійснення ним перешкод позивачу у користуванні зазначеним нерухомим майном (п. 96 постанови).

З метою виконання судового рішення у справі №924/1351/20 (924/214/22) керуючим санацією КП "Агрофірма "Проскурів" утворено комісію для огляду окремих документів, якими підтверджується ТзОВ "Технопарк Проскурів" надання в оренду об`єктів нерухомого майна та території по вул. Глушенкова, 11 у м. Хмельницькому з відеозйомкою території на місцевості, оскільки під час розгляду судами усіх інстанцій спору, відповідачем заперечувався факт отримання в оренду приміщень нерухомого майна внаслідок підписання договору оренди та акту приймання майна особою без будь-яких на це повноважень і без ознак схвалення юридичною особою такого правочину, а також іншими (задніми) числами.

За результатами огляду території складено акт огляду території від 08.06.2023. Огляд проводився 31.05.2023 та 08.06.2023. Як вбачається з акту, для його складання та оформлення використані документи, які надавалися представником ТОВ "Технопарк Проскурів", адвокатом Керницькою І.В. разом із заявою від 23.11.2022 під час розгляду справи №924/1351/20 (924/214/22):

1) технічний паспорт на приміщення піднавісу №1, (загальна площа 583,1 кв.м., з яких піднавіс 287,7 кв.м., піднавіс 295,4 кв.м.), виготовленого БТІ 23.09.2010, а експлікація приміщень від 05.10.2020 експерта Івашкова А.В. В акті зазначено, що у технічному паспорті відсутні приміщення, які необхідно звільнити за рішенням суду, а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11,04 та 18,56 кв.м.

2) технічний паспорт на приміщення піднавісу №2, (загальна площа 305,9 кв.м., з яких: піднавіс 248,4 кв:м., піднавіс 57,5 кв.м.), виготовленого БТІ 23.09.2023, а експлікація приміщень від 05.10.2020 експерта Івашкова А.В.;

3) технічний паспорт на приміщення столярного цеху №1 (загальна площа 753,2 кв.м., що включає 13 приміщень площею: 17,0 кв.м., 130,2 кв.м., 35,6 кв.м., 12,3 кв.м., 4,9 кв.м., 6,7 кв.м., 231,8 кв.м., 99,4 м.кв., 1,6 кв.м., 140,2 кв.м., 7,0 кв.м., 19,8 кв.м., 46,7 кв.м.) виготовленого БТІ 23.09.2010, а експлікація приміщень від 05.10.2020 експерта Івашкова А.В.,

А також виокремлені (виділені) частинки нерухомого майна на поверхневих планах, які є додатками до кожного технічного паспорта, зеленим маркером. Зокрема, виділено:

1) столярний цех №1: кімн.13 площею 46,7 м.кв., кімн. 11, площею 7,0 м.кв. та частина кімн. 12 загальною площею 19,8 м.кв., але закреслено пунктиром чистину такої кімнати - 3,54 м.кв. Таким чином, загальна площа орендованого приміщення столярного цеху складає: 46,7+7+3,54=57,24 м.кв;

2) піднавіс №1: частина піднавісу загальною площею 583,1 м.кв., розділена на два елементи №1 площею 287,7 м.кв., та № 2 площею 295,4 м.кв. Заштрихований частина елементи № 1 за візуальним сприйняттям складає трохи більше 2/5, тобто біля 120 м.кв.;

3) піднавіс №2: загальна площа 305,9 м.кв., повністю заштрихований елемент №1 площею - 248,4 м.кв., і частково незаштрихований елемент №2 площею - 57,5 м.кв., однак встановити площу заштрихованого неможливо оскільки відсутні орієнтири для цього;

4) частина піднавісу площею 53 кв.м. на технічних паспортах не виділена і не надавалася взагалі.

В акті огляду території встановлено, що ворота з вул. Глушенкова на територію закриті на ланцюг, до якого прикріплені два замки, проте вони не перешкоджають відкриттю воріт. Замки та ланцюги не належать КП „Агрофірма „Проскурів". Територія поросла кущами та бур`янами, в тому числі „Борщовиком".

Щодо окремих об`єктів нерухомого майна, в акті встановлено наступне.

1) З лівої сторони від входу через ворота знаходиться піднавіс приблизною площею 300 кв.м., який може відповідати технічному плану приміщення піднавісу №2, загальною площею 305,9 м.кв. Під ним нічого практично не знаходиться, окрім сміття у вигляді шолухи, гілок дерев, тирси, декількох колід дров (стовбурів дерев). Росте бур`ян та кущі. Ідентифікувати та встановити яку частину піднавісу (площу якого у 255 м.кв. згідно рішення суду у справі №924/1351/20 (924/214/22) необхідно звільнити), з`ясувати неможливо.

2) Іншого піднавісу згідно технічного паспорту на приміщення піднавісу № 1 загальною площею 583,1 м.кв., з якого згідно рішення суду належить звільнити 52,6 м.кв. - не виявлено, а на піднавіс площею 53,0 м.кв. взагалі не надано технічної документації і така не позначена на будь-яких інших планах, які надавалися до суду, тому віднайти на усій території за адресою вул.Глушенкова,. 11 також не вдалося.

3) Приміщення столярного цеху №1, загальною площею 753,2 м.кв. з якого за рішенням суду належить звільнити 100 м.кв., складається з: кімн. №13, площею 46,7 м.кв.; кімн. №11, площею 7,0 м.кв. та частина кімн. 12 загальною площею 19,8 м.кв., але закреслено пунктиром частину такої кімнати - 3,54 м.кв.

Під час візуального огляду та відеозйомки встановлено, що ця площа розміром приблизно 60 м.кв., яка за планом у заштрихованій частині відповідає начеб то орендованій частині, - є старе, без ознак господарювання та перебуває в аварійному стані - приміщення сауни (лазні).

Акт підписаний головою комісії Рудим А.М. та членом комісії Венгером Д.О. (адвокат КП „Агрофірма „Проскурів").

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам під час перегляду ухвали суду від 14.06.2021 за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює спеціальних норм, які регулюють питання перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, як окремої процесуальної форми судового процесу у справі про банкрутство.

Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Відтак, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є універсальною, як щодо справ позовного провадження так і справ про банкрутство. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у cправі №904/10560/17.

Частиною 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених Господарським процесуальним кодексом України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/351/20 подана з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України однією із підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, правом подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами наділені учасники справи.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається ст. 1 КУзПБ:

- учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника (абзац 24 ст. 1 КУзПБ);

- сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут) (абзац 22 ст. 1 КУзПБ).

Полторацький А.Є. є ініціюючим (конкурсним) кредитором, вимоги якого визнані судом, що наділяє заявника статусом учасника у цій справі та відповідним обсягом процесуальних прав та обов`язків (повною процесуальною дієздатністю: здатністю особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України), зокрема і правом на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за правилами статті 321 ГПК України. Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №910/4475/19, від 15.03.2023 у cправі №904/10560/17.

Заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/351/20 подана до суду 05.07.2023. Заявник зазначає, що про настання (встановлення) нововиявлених обставин ініціюючому кредитору стало відомо 10.06.2023 після того, як керуючий санацією на інформаційний запит надав копію акту та відеофайли до нього на електронному накопичувачу. Акт огляду території, на який посилається заявник як на нововиявлену обставину датований 08.06.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 14.06.2021 у справі №924/351/20 у межах строку, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акту, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 серпня 2022 у справі №910/11027/18 та Верховного Суду, викладеної у постановах від 03.04.2018 у справі № 910/6052/16 та від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14 та від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16, від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 23.01.2023 у справі №903/289/18, від 23.04.2023 у справі 910/4216/20, від 14.06.2023 у справі №925/1874/13 щодо питання визнання ознак нововиявлених обставин у господарському процесі.

Звертаючись до категорії "істотності" суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом, який розглядає відповідну заяву у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17, від 15.03.2023 у cправі №904/10560/17.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення (Зазначений висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №9901/230/20).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. (Постанова Верховного Суду від 23.04.2023 у справі 910/4216/20).

Згідно з частиною п`ятою статті 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Стосовно підстав для перегляду судового рішення за нововиявлених обставинами суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

У пункті 33 рішення від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" (заява № 24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39; у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04).

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 15.03.2023 у cправі №904/10560/17.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/351/20 ОСОБА_1 зазначає, що такою обставиною є акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023, в якому встановлено фактичну відсутність орендованого нерухомого майна (їх частин згідно договору оренди об`єкта нерухомості №69 від 29.12.2019 та акту приймання-передачі).

Під час розгляду заяви ПАТ „Проскурів" про визнання грошових вимог до КП „Агрофірма „Проскурів", боржник заперечуючи проти їх визнання, зокрема, посилався на те, що зазначені в договорі об`єкти нерухомості - нежитлові приміщення (виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м. ; піднавіс - 52,60 кв.м.; піднавіс 53 кв.м.) не існують, оскільки у реєстрі речових прав за адресою: вул. Глушенкова, 11 саме такі приміщення, як об`єкти речових прав не зареєстровані.

Під час дослідження відповідних обставин, судом було враховано, що в оренду передавалася частина нежитлових приміщень. При цьому, суд встановив, що наявність нежитлових приміщень, зокрема, приміщення піднавісу №1 загальною площею 583,1 кв.м. (піднавіс - 287,7 кв.м., піднавіс - 295,4 кв.м.), приміщення піднавісу №2 загальною площею 305,9 кв.м. (піднавіс - 248,4 кв.м., піднавіс - 57,5 кв.м.), приміщення столярного цеху №1 загальною площею 753,2 кв.м., що включає 13 приміщень площею: 17,0 кв.м., 130,2 кв.м., 35,6 кв.м., 12,3 кв.м., 4,9 кв.м., 6,7 кв.м., 231,8 кв.м., 99,4 кв.м., 1,6 кв.м., 140,2 кв.м., 7,0 кв.м., 19,8 кв.м., 46,7 кв.м. (частина яких передана в оренду) підтверджується технічними паспортами, свідоцтвами про право власності, які наявні в матеріалах справи та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка №246809720 від 03.03.2021р.).

Ухвала господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021.

Таким чином, обставини щодо відсутності орендованого майна були предметом дослідження під час розгляду заяви ПАТ „Проскурів" про визнання грошових вимог до КП „Агрофірма „Проскурів".

Поданий ОСОБА_1 акт огляду території фактично є новим доказом, який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були предметом дослідження та встановлені судом під час постановлення ухвали від 14.06.2021, що виключає визнання його як підставу для перегляду ухвали суду за нововиявленими обставинами відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 320 ГПК України.

Акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 не спростовує фактичних даних, покладених в основу ухвали від 14.06.2021, зокрема, факту укладення договору оренди №69 від 29.12.2019р. між ПАТ „Проскурів" (орендодавець) в особі генерального директора Будзіського В.В. та Окремим структурним відділом „Лісомисливський відділ „Агрофірми „Проскурів" (орендар) та передачі орендованого майна Окремому структурному підрозділу „Лісомисливський відділ „Агрофірми „Проскурів" відповідно до акту прийому-передачі від 19.12.2019р., підписаного сторонами.

Під час розгляду грошових вимог ПАТ „Проскурів" судом досліджувалося питання укладення та підписання договору оренди №69 від 29.12.2019р. Зокрема, суд встановив, що договір оренди об`єкта нерухомості №69 від 29.12.2019р. є укладеним 29.12.2019р. Сторони договору приступили до його виконання шляхом передачі орендодавцем та прийняття орендарем частини нежитлового приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 11.

Також судом встановлено, що 13.02.2020р. та 13.03.2020р. ПАТ „Проскурів" в Єдиному реєстрі податкових накладних було зареєстровано податкові накладні за № від 31.01.2020р., порядковий номер 113 та за №905348524 від 29.02.2020р., порядковий номер 93 щодо надання послуг оренди на січень та лютий 2020р.

Крім того, судом враховується, що дані обставини були предметом дослідження у справі №924/1351/20 (924/214/22), за результатами розгляду якої зобов`язано КП "Агрофірма "Проскурів" та ОСВ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" усунути перешкоди у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв. м; піднавіс - 255 кв. м; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв. м, склад - 11,04 та 18,56 кв. м); піднавіс - 53 кв. м, розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь ТзОВ "Технопарк Проскурів".

З огляду на вище зазначене, судом не можуть бути прийняті до уваги доводи (твердження) ОСОБА_1 про те, що фіктивність акту-приймання передачі підтверджується актом огляду території від 31.05.2023-08.06.2023.

Підставою заявлених грошових вимог ПАТ „Проскурів" до боржника стало невиконанням Окремими структурним відділом "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" (орендар) грошових зобов`язань за договором оренди об`єкта нерухомості №69 від 29.12.2019. Акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 не спростовує наявність заборгованості у боржника за договором, тому врахування обставин, встановлених в такому акті не призвело б до прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте за результатами розгляду грошових вимог ПАТ „Проскурів" до КП „Агрофірма „Проскурів".

Крім того, судом береться до уваги, що з моменту укладання договору оренди нерухомості №69 від 29.12.2019 до моменту складання акта огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 пройшло більше, ніж 3 роки, а з моменту постановлення ухвали від 14.06.2021 до моменту складання акта огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 пройшло 2 роки, що свідчить про можливу зміну обстановки на відповідній

території у зв`язку з погодними умовами, руйнуванням, природними умовами.

Таким чином, доказу, на який посилається заявник (акту огляду території від 31.05.2023-08.06.2023) не існувало на момент подання ПАТ „Проскурів" заяви про визнання грошових вимог до боржника та прийняття ухвали від 14.06.2021 за результатами розгляду таких вимог, яку ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 у справі №910/11027/18 в п. 5.6. зроблено висновок про те, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20 (пункт 6.38)).

Враховуючи, що обставини щодо відсутності орендованого майна, на які посилається ОСОБА_1 були предметом дослідження під час постановлення ухвали від 14.06.2021, акт огляду території від 31.05.2023-08.06.2023 не спростовує фактичних даних, покладених в основу ухвали від 14.06.2021, зокрема, факту укладення договору оренди №69 від 29.12.2019 та підписання акту прийому-передачі орендованого майна від 19.12.2019, наявність заборгованості у боржника за договором, тому врахування обставин, встановлених в такому акті не призвело б до прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте за результатами розгляду грошових вимог ПАТ „Проскурів" до КП „Агрофірма „Проскурів", при цьому, акт огляду території фактично є новим доказом, який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були предметом дослідження та встановлені судом під час постановлення ухвали від 14.06.2021, цього доказу не існувало на момент подання ПАТ „Проскурів" заяви про визнання грошових вимог до боржника та на момент постановлення ухвали від 14.06.2021, в даному випадку заявником не доведено наявність нововиявлених обставин та підстав для перегляду ухвали суду Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у даній справі.

Частиною 3 ст. 325 ГПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 04.07.2023 про перегляд ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/1351/20 за нововиявленими обставинами необхідно відмовити, а ухвалу від 14.06.2021 у даній справі залишити в силі.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233, 234, 235, 320, 321, 322, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 04.07.2023 про перегляд ухвали Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/1351/20 за нововиявленими обставинами.

Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 у справі №924/1351/20 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення - 01.08.2023 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 02.08.2023.

Суддя Танасюк О.Є.

Примірник ухвали направити:

1 - до справи,

2 - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - боржнику, колективне підприємство „Агрофірма „Проскурів" -

4 - арбітражному керуючому Рудому А.М. - ІНФОРМАЦІЯ_3

5 -ПАТ „Проскурів" - ; адвокат Бас Р.О. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адвокат Керницька О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4

6 - Хмельницький обласний центр зайнятості -

7 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області -

8 - Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області -

9 - Державна інноваційна фінансово-кредитна установа -