ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 Справа № 914/2926/22

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів,

до відповідача: Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «Санаторій Молдова», м.Трускавець Львівської області,

про стягнення 4'943'442,57 грн,

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

Представники сторін:

від позивача: У. Вук,

від відповідача: Р. Король.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «Санаторій Молдова» про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в сумі 4'943'442,57 грн, яка визначена на підставі акту-розрахунку від 21.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно акту №6048 технічної перевірки комерційного ВОГ від 09.09.2021 на об`єкті знято лічильник газу АГК G-250 на повірку. За результатами проведеної повірки встановлено непридатність лічильника, про що ДП «Львівстандартметрологія» видано довідку №35/09599 від 13.09.2021 та АТ «Львівгаз» складено акт №189 від 20.10.2021 про непридатність лічильника до експлуатації та необхідність проведення його ремонту. Відповідач не встановив новий прилад обліку у строк до 15.09.2021, як було передбачено актом технічної перевірки №6048 від 09.09.2021, тому на підставі акту-розрахунку від 21.09.2022 у період 13.09.2021 (дати визнання лічильник непридатним) - 02.11.2021 (встановлення лічильника газу на комерційному ВОГ після проведення ремонту) проведено перерахунок об`єму спожитого газу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.11.2022 справу № 914/2926/22 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.11.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення позивачем допущених недоліків, ухвалою від 12.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; суд встановив строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав. Хід розгляду справи у підготовчому провадженні викладено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

29.12.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх№27083/22) з обґрунтуванням своєї правової позиції у якому зазначає, зокрема, що акт про виявлені недоліки, який у подальшому є підставою здійснення перерахунку об`ємів прийнятого (переданого) газу позивач не складав; відповідачу такого не надав. 18.11.2021 АТ «Львівгаз» складено акт про порушення №000541. 02.08.2022 відповідач звернувся з позовом до Господарського суду Львівської області про скасування акту про порушення. 21.09.2022 АТ «Львіввгаз» скасував акт про порушення №000541 від 18.11.2021 у непередбаченому законом порядку та склав акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу. Також зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат складатиме 45'000,00 грн.

12.01.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх.№819/23), у якій зазначив, що у період 09.09.2021-02.11.2021 газопостачання відповідачу не припинялось, відтак позивачем за період 13.09.2021-02.11.2021 проведено перерахунок об`єму спожитого природного газу у відповідності до п.5.13 Правил обліку природного газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання. Підписанням акту технічної перевірки комерційного ВОГ №6048 від 09.09.2021 відповідач взяв на себе зобов`язання встановити ЗВТ у термін до 15.09.2021, однак цього не зробив і тому не уник проведення перерахунку. Зазначив, що акт про порушення №000541 від 18.11.2021 є фіксуючим документом, у якому зафіксовано факт невиконання відповідачем обов`язку щодо встановлення іншого лічильника.

23.01.2023 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх.№1524/23), де зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не обмежено період зняття ЗВТ на періодичну повірку. Відповідача про непридатність лічильника до експлуатації ознайомлено 20.10.2021, згідно акта №189 і повідомлено про необхідність проведення ремонту. Акт №000541 про порушення від 18.11.2021, як підстава перерахунку скасований позивачем згідно протоколу №292/09 від 21.09.2022, тому доводи позивача, наведені у відповіді на відзив вважає суперечливими.

06.02.2023 відповідач подав заяву (вх.№476/23) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/1755/22, адже предметом розгляду у вказаній є обставини щодо законності прийняття рішення АТ «ОГРС «Львівгаз» про задоволення Акту про порушення №000541 від 18.11.2022 та розміру проведеного донарахування, що є предметом розгляду у даній справі, а 09.02.2023 та 27.02.2023 відповідач подав заяву клопотання (вх.№4984/23) про долучення документів до заяви про зупинення провадження у справі.

14.02.2023 позивач подав заперечення на заяву про зупинення провадження, оскільки позивач у даній справі просить стягнути вартість донарахованого (необлікованого) обсягу природного газу не на підставі акту про порушення або рішення комісії з розгляду актів, а на основі положень Правил обліку природного газу. Акт про порушення не є підставою для стягнення, а доказом.

Ухвалою від 23.05.2023 суд зупинив провадження у справі №914/2926/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/1755/22, а ухвалою від 19.06.2023 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 27.06.2023.

Протокольною ухвалою від 27.06.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.07.2023.

13.07.2023 у судове засідання представник позивача не з`явився, тому суд відклав розгляд справи на 01.08.2023.

У судовому засіданні 01.08.2023 у зв`язку із повітряною тривогою суд оголосив перерву до 08.08.2023.

08.08.2023 позивач через канцелярію суду подав заяву з процесуальних питань, до якої долучив судову практику (постанову ВС від 05.12.2019 по справі №920/117/19 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 по справі №907/867/21), яка, на його переконання, підтверджує правомірність застосування п.5.19 Правил№618.

Представник позивача у судове засідання 08.08.2023 просив задоволити позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Відповідач участь повноважного представника у судове засідання 08.08.2023 забезпечив, вимоги позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 08.08.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01 січня 2016 року Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА» шляхом підписання заяви-приєднання №094204PT1GCP016 приєдналось до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), типова форма якого затверджена постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, відповідно до умов якого оператор ГРМ (Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз») зобов`язується надати споживачу (відповідачу) послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Пунктом 2.3 договору визначено, що при вирішенні всіх питань, шо не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

Згідно із п. 5.2 типового договору, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку споживача.

Пунктом та 7.2 типового договору встановлено, що оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті споживача, у порядку, визначеному кодексом газорозподільних систем.

У додатку №4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача», який був доданий позивачем до заяви-приєднання, зазначено про встановлення у точці обліку за адресою м. Трускавець, вул. Городище, 12 лічильника марки ЛГК №8250 типорозміру G250, рік випуску 2003.

09.09.2021 працівниками АТ «Львівгаз» складено акт №6048 технічної перевірки комерційного ВОГ (вид акту - зняття ЗВТ), згідно якого у точці обліку відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , було знято лічильник газу АГК 0-250 на повірку. Лічильник поміщено в транспортувальний пакет, опломбовано та скеровано в лабораторію позивача. З акту вбачається, що після зняття лічильника газу представниками позивача було встановлено технологічну перемичку, а також зазначено про необхідність встановлення споживачем власних ЗВТ не пізніше як до 15.09.2021. Акт підписаний споживачем без зауважень.

За результатами повірки лічильника газу ДП «Львівстандартметрологія» складено довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/09599 від 13.09.2021, у якій зазначено, що лічильник заводський номер 8250, 2003 року випуску не відповідає вимогам Р 50-071-98, Ф02.784.008Д2, похибка перевищує допустимі значення.

20.10.2021 лабораторією з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів Відділу лабораторних вимірів Управління метрології АТ «Львівгаз» за участю представника позивача складено Акт №189 про непридатність лічильника до експлуатації, відповідно до якого споживачу рекомендовано провести ремонт лічильника газу заводський № 8250, 2003 року випуску.

02.11.2021 АТ «Львівгаз» складено акт №6819 введення в експлуатацію комерційного ВОГ (вид акту - встановлення ЗВТ з повірки), згідно якого знято технологічну перемичку та встановлено у вузлі обліку газу лічильник АГК 0-250 заводський номер 8250, 2003 року випуску з повірки.

18.11.2021 представниками АТ «Львівгаз» в присутності представника споживача складено Акт про порушення №000541, у якому зазначено про порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: «п.5.13 «Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання», затвердженого наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005 №618 та зареєстрованих Мінюстом України 26.01.2006 за №67/11941 - тимчасово відсутні ЗВТ (знято ЗВТ на періодичну повірку до 15.09.2021 згідно акту від 09.09.2021 №6048), встановлена технічна перемичка)). 13.09.2021 лічильник не пройшов повірку - Довідка про непридатність від 13.09.2021 №35/09599. Тобто з 15.09.2021 облік газу здійснювався по середньому споживанню, що суперечить Кодексу ГРС, таким методом облік проводиться тільки на час повірки ЗВТ, а не на час ремонту ЗВТ (п.п. 3 п. 3 Глави 7 Розділу X)». 21.09.2022 АТ «Львівгаз» скасував акт про порушення №000541 від 18.11.2021 (протокол №292/09 від 21.09.2022) та 21.09.2022 склав акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу у відповідності до п.5.13 Правил обліку природного газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання за період 13.09.2021-02.11.2021 на суму 4'943'442,57 грн. 23.09.2022 акт-розрахунок від 21.09.2022 надіслано відповідачу.

У відповідь на запит відповідача НКРЕКП листом №12258/16.3.2/7-22 від 14.10.2022 повідомила, що у випадку зняття ЗВТ споживача на періодичну повірку, обсяг спожитого природного газу за період тимчасової відсутності лічильника розраховується у відповідності до положень п.2 глави 7 розділу Х Кодексу, а саме за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу. У разі існування неузгодженості між нормами Кодексу та Правил обліку, слід керуватися нормами Кодексу.

Не погоджуючись із здійсненим щодо позивача донарахуванням об`єму розподіленого (спожитого) природного газу на підставі акту про порушення №000541 від 18.11.2021, відповідач 16.11.2022 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», оформленого протоколом засідання комісії з розгляду актів порушення №07/01 від 17.01.2022. Рішенням суду від 16.03.2023 у справі №914/1755/22, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 позовні вимоги задоволено; визнано недійсним рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРМ, оформлене протоколом №07/01 від 17.01.2022, щодо задоволення Акту про порушення №000541 від 18.11.2022, яким Дочірньому підприємству з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА», згідно актом-розрахунком Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» донараховано необлікований об`єм природного газу в розмірі 4 943 442,57 грн та присуджено до стягнення з відповідача витрати зі сплати судового збору.

У вказаному рішенні відзначено, що: «із акту №6048 від 09.09.2021 не вбачається, хто саме (оператор чи споживач) взяв на себе зобов`язання встановити власні ЗВТ на заміну демонтованого лічильника. Водночас, відповідачем (АТ ОГС "Львівгаз") не зазначено, якими нормами чинного законодавства передбачено можливість покладення на споживача обов`язку встановлення іншого ЗВТ на заміну того, який відправляється на повірку, тобто необхідність понесення ним додаткових витрат, як і не зазначено про правове регулювання відповідальності у разі невиконання такого обов`язку. Нормами Кодексу газорозподільних систем не передбачено, що в разі визнання ЗВТ непридатним до використання та відправлення його у ремонт, змінюється порядок розрахунку обсягу спожитого газу, передбачений абз. 6 п. 2 гл. 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем (за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання) та застосовується порядок, передбачений п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання. Із п. 5.13 Правил вбачається, що він суперечить положенням абз. 6 п. 2 гл. 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем, оскільки на час тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну повірку) не передбачає розрахунку за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання, як це передбачено вищевказаними положеннями розділу X Кодексу газорозподільних систем, тобто у всіх випадках тимчасової відсутності ЗВТ Правилами передбачено розрахунок спожитого газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання.».

Відповідач заперечуючи доводи позивача наголошує, що Правила обліку, на підставі яких здійснено розрахунок необлікованого обсягу природного газу, не поширюються на правовіносини, що виникли між сторонами за договором, а тому нарахування на підставі них є неправомірним.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ), договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Згідно пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. За пунктом 4 глави 3 цього розділу договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420WGT9MAP016, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Отже, відповідач приєднався до типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (із відповідними змінами та доповненнями).

Частинами першою та другою статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано також Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06.11.2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як уже відзначалося, у п. 2.3. договору сторони погодили, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, вони зобов`язуються керуватися Законом України Про ринок природного газу та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

П. 9 гл. 2 Р.IX Кодексу ГРМ встановлено, що суб`єкт ринку природного газу, який не є власником комерційного ВОГ (вузла обліку газу), має право контролювати правильність експлуатації комерційного ВОГ, здійснювати його плановий або позаплановий контрольний огляд та/або технічну перевірку.

Абз.6 2 гл. 7 розділу X Кодексу ГРМ передбачено, що за відсутності дублюючого ЗВТ та невстановлення споживачем на місце демонтованого ЗВТ аналогічного ЗВТ (погодженого з Оператором ГРМ для комерційних розрахунків) або якщо одразу після знятого на повірку ЗВТ сторонами не здійснені заходи з припинення газопостачання, яке обліковувалося через демонтований ЗВТ (що має підтверджуватися відповідним актом між Оператором ГРМ і споживачем), обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

Згідно з п. 6 гл. 7 розділу X Кодексу ГРМ у разі якщо за результатами повірки ЗВТ останній буде потребувати ремонту або буде визнаний непридатним, власник ЗВТ за власний рахунок повинен забезпечити його ремонт або придбати новий ЗВТ.

09.09.2021 працівники позивача демонтували лічильник газу та відправили на повірку, про що складено акт №6048 від 09.09.2021. Також в акті зазначено про встановлення у точці обліку перемички, у зв`язку із чим газопостачання не припинялося та зазначено про встановлення власних ЗВТ до 15.09.2021.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

За результатами повірки лічильника газу ДП Львівстандартметрологія складено довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/09599 від 13.09.2021, у якій зазначено, що лічильник заводський номер 8250, 2003 року випуску, не відповідає вимогам Р 50-071-98, Ф02.784.008Д2, похибка перевищує допустимі значення, а 20.10.2021 лабораторією з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів Відділу лабораторних вимірів Управління метрології АТ Львівгаз складено Акт №189 про непридатність лічильника до експлуатації, відповідно до якого споживачу рекомендовано провести ремонт лічильника газу. На даному акті стоіїть підписпредставника споживача. Доказів того, що споживач був поінформований про непридатність засобу обліку швидше, аніж 20.10.2021, немає. І хоча те, що лічильник непридатний, було встановлено ще 13.09.2021 і позивач про це знав, він не повідомив про це споживача.

02.11.2021 працівниками АТ Львівгаз складено акт №6819 введення в експлуатацію комерційного ВОГ (вид акту - встановлення ЗВТ з повірки), згідно якого знято технологічну перемичку та встановлено у вузлі обліку газу лічильник ЛГК G -250 заводський номер 8250, 2003 року випуску з повірки.

На переконання позивача, оскільки Кодекс ГРМ не регулює порядок розрахунку обсягу спожитого природного газу у випадку визнання ЗВТ непридатним за результатами повірки та в період проведення його ремонту, тому для визначення обсягу спожитого газу в цих випадках слід керуватися п.5.13 Правил, яким передбачено проведення перерахунку обсягу спожитого газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання у випадку непридатності до застосування (несправності) ЗВТ. Таким чином позивач нарахував відповідачу 493442,57 грн. за період з 13.09.2021 до 02.11.2021.

Суд звертає увагу, що в укладеному договорі (п.2.3) чітко передбачено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України Про ринок природного газу та Кодексом газорозподільних систем. Про застосування до правовідносин між сторонами Правил обліку природного газу тут не сказано. Крім того, нормами Кодексу ГРМ не передбачено, що в разі визнання ЗВТ непридатним до використання та відправлення його у ремонт, змінюється порядок розрахунку обсягу спожитого газу, передбачений абз. 6 п. 2 гл. 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем (за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання) та застосовується порядок, передбачений п. 5.13. Правил обліку природного газу.

Про те, що у разі існування неузгодженості між нормами Кодексу та Правил обліку, слід керуватися нормами Кодексу, зазначає і НКРЕКП, відзначаючи, що Кодекс є обов`язковим до виконання суб`єктами ринку природного газу, зокрема, операторами газорозподільних систем та споживачами природного газу, і у випадку зняття ЗВТ споживача на періодичну повірку, обсяг спожитого природного газу за період тимчасової відсутності лічильника розраховується у відповідності до положень п.2 глави 7 розділу Х Кодексу, а саме за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу.

Щодо поданої 08.08.2023 позивачем судової практики, то у постанові ВС від 05.12.2019 по справі №920/117/19 Верховний Суд не робив висновку про правомірність чи неправомірність застосування Правил обліку природного газу, а лише зазначив, що «…суд апеляційної інстанції, виходив, зокрема, з того, що відповідачем обгрунтовано здійснено перерахунок об`єму протранспортованого газу за період відсутності приладу обліку згідно з Правилами….». ВС скасував рішення місцевого суду та постанову апеляційного суду у частині визнання нечинним, протиправним та скасування акта-розрахунку і направив справу на новий розгляд до господарського суду Сумської області. Під час нового розгляду справи суди відмовили у задоволенні позову через те, що обраний позивачем спосіб захисту не може бути самостійним предметом позову (постанова ПАГС від 17.11.2020) і не оцінювали правомірність нарахування згідно Правил обліку природного газу.

У постанові ЗАГС від 14.06.2023 у справі №907/867/21, яку наводить позивач, суд також не робив висновок про правомірність застосування Правил обліку природного газу, а тільки процитував п.5.9 Правил. Більше того, у даній справі сума до стягнення була нарахована оператором не на підставі Правил обліку природного газу, а згідно Кодексу ГРМ.

Враховуючи наведене вище, суд погоджується із відповідачем, що нарахування йому 4943442,57 грн. за період з 13.09.2021 до 02.11.2021 на підставі п.5.13 Правил обліку природного газу є неправомірним, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору за подання позову залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 10.08.2023.

Суддя Б. Яворський.