УХВАЛА

м. Київ

03.08.2023Справа № 910/3419/21
За заявою Приватного підприємства «Світова музика»

про відвід судді

За позовом Приватного підприємства «Світова музика» (Україна, 02222, місто Київ, ВУЛИЦЯ САБУРОВА, будинок 16, квартира 119)

До Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Медіа Маркет" (01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 29, кімната 23А)

Про стягнення 289 635,48 грн

Головуючий суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Секретар судового засідання Конон В.В.

За участі представників учасників справи:

Від позивача: Неволіна А.Ю. (адвокат, довіреність № б/н від 27.07.2020).

Від відповідача: Шуляк Н.О. (адвокат, ордер серії АА № 1331626 від 24.07.2023).

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Світова музика» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Медіа Маркет» (надалі - відповідач) про стягнення 289 635,48 грн.

Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на приписи статей 1, 15, 32, 33, 50, 51, 52 Закону України від 23.12.1993 № 3792-XII «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон № 3792) та статей 420, 421, 424, 426, 431, 432, 449, 452- 454 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мотивовано неправомірним використанням відповідачем музичних творів «Let You Love Me», «All Good Things (Come To An End)», «Breathe», «This Light Between Us» у ефірі радіостанції «ХІТ ФМ» без отримання відповідного дозволу та без виплати винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін, при цьому суд апеляційної інстанції визнав наявність у ПП «Світова музика» виключних майнових прав на спірні музичні твори.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 15.02.2022 задовольнив касаційну скаргу ПП «Світова музика» та скасував рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021, а також постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021, справу передав на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

В своїй постанові, а саме у пункті 6.14, Верховний Суд зазначив, що позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, факт використання об`єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача;

відповідач, у свою чергу, має довести додержання ним вимог ЦК України, Закону №3792 та Закону № 2415 при використанні ним твору та/або об`єкта суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Також відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Верховний суд також зазначив, що ні місцевим, ні апеляційним господарськими судами не було: встановлено факт використання відповідачем спірних творів, перевірено обґрунтованість розрахунку позивачем суми компенсації.

Попередні судові інстанції наведеного щодо змісту виключних майнових прав, обов`язковості отримання дозволу на використання творів, можливості укладення відповідачем необхідних договорів з правовласниками, презумпції винного заподіяння шкоди - не врахували та дійшли передчасних висновків про відсутність підстав для задоволення даного позову.

22.02.2022 матеріали господарської справи №910/3419/21 надійшли до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/3419/21 для нового розгляду передано судді Бондаренко - Легких Г.П.

Відповідно до положень ст. ст. 176, 247, 310, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва у складі судді Бондаренко-Легких Г. П. ухвалою від 10.05.2022 прийняв справу до свого провадження, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 07.06.2022.

Розгляд справи проводився неодноразово, суд перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2022, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 зупинено провадження у справі № 910/3419/21 на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, а саме до набрання законної сили рішення в справі № 910/10681/22. Зобов`язано сторін повідомити суду про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

10.05.2023 від відповідача надійшло клопотання, в якому він повідомляв, що рішення по справі № 910/10681/22 набрало законної сили, а тому просив поновити провадження у справі № 910/3419/21 та повернуту справу на стадію підготовчого судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 провадження у справі № 910/3419/21 поновлено та призначено підготовче судове засідання на 27.06.2023.

20.06.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

21.06.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення.

27.06.2023 від позивача надійшла заява про зміну підстав позову.

В судове засідання 27.06.2023 прибули представники сторін. Суд на місці ухвалив: (1) витребувати в позивача всі додатки до договору (ліцензійний договір) від 01.01.2016; (2) зобов`язати сторін надати письмові пояснення щодо того, яке право підлягає застосуванню до договору (України чи росії); (3) відмовити в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі; (4) прийняти заяву позивача про зміну предмета позову та подальший розгляд справи здійснювати з врахування зміненого предмета позову; (6) оголосити перерві в підготовчому судовому засіданні до 01.08.2023.

24.07.2023 через систему «Електронний суд» від адвоката Шуляк Н.О. надійшла заява про вступ у справу у якості представника відповідача.

27.07.2023 від позивача надійшли пояснення.

01.08.2023 від відповідача надійшов відзив на заяву про зміну підстав позову.

В судове засідання 01.08.2023 року прибули представники сторін, а саме представник позивача адвокат Неволіна А.Ю. та новий представник відповідача адвокат Шуляк Н.О.

В порядку виконання рішення Ради суддів України № 75 від 04.11.2016 року та для врегулювання конфлікту інтересів, пов`язаного з немайновим інтересом - позаслужбовими стосунками з особою, яка виконує оплачувану роботу за трудовим або цивільно-правовим

договором з підприємством, установою, організацією, що виступає учасником у справі, що надійшла судді до розгляду, суддею в підготовчому судовому засіданні було розкрито інформацію про наявність конфлікту інтересів у судді при розгляді справи (суддя Бондаренко-Легких Г.П. та новий представник відповідача - адвокат Шуляк Н.О. більше 20-ти років назад навчалися в одній групі в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка та те, що на сьогоднішній день не підтримують стосунків) та роз`яснено про можливість заявити відвід судді на цій підставі. За наслідками розкриття інформації, представником позивача в усній формі заявлено відвід судді Бондаренко-Легких Г.П.

Суд протокольною ухвалою від 01.08.2023 ухвалив оголосити перерву в підготовчому судовому засідання до 03.08.2023 для надання можливості представникові позивача викласти заяву про відвід в письмовій формі, яка має бути вирішена судом в настпному судовому засіданні.

03.08.2023 від позивача надійшла заява про відвід судді.

В судове засідання 03.08.2023 прибули представники сторін та надали усні пояснення щодо заявленого відводу судді.

Суд заслухавши доводи та аргументи представників сторін щодо відводу судді, розглянувши заяву про відвід судді, вирішив задовольнити заяву позивач про відвід судді Бондаренко-Легких Г.П. з наступних підстав.

Згідно частини 1, 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В милу приписів частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки, заява позивача про відвід судді надійшла до суду в день судового засідання 03.08.2023, питання про відвід судді вирішується в порядку визначеному абзацем 2 частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, а саме судом, що розглядає справу

Частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У зв`язку з тим, що в підготовчому судовому засіданні 01.08.2023 суддею Бондаренко-Легких Г.П. для врегулювання конфлікту інтересів, було розкрито інформацію, а саме повідомлено сторін про наявність конфлікту інтересів у судді при розгляді справи, а саме те, що суддя Бондаренко-Легких Г.П. та новий представник відповідача адвокат Шуляк Н.О. більше 20-ти років назад навчалися в одній групі в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка та те, що на сьогоднішній день не підтримують стосунків, позивач заяву про відвід судді обґрунтовує тим, що він не може бути упевнений щодо дотримання принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом по відношенню до себе, в той час коли сторону відповідача представляє колись (при навчанні у Вищому навчальному закладі) наближена до судді у приватному спілкуванні та житті особа.

З огляду на зазначене, слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді спору щодо її прав та обов`язків цивільного характеру в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Варто зазначити, що слово "безсторонній" в українській мові означає "який складає думку про кого- , що-небудь або щось робить на підставі об`єктивних фактів, а не особистого почуття; неупереджений, справедливий, об`єктивний // Який постає (постав) не з особистого почуття (прихильності, неприязні чи упередження тощо)" (Словник української мови: в 11 томах. - Том 1, 1970. - Стор. 148).

Незважаючи на те, що безсторонність, зазвичай, означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. В цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

На те, що існування неупередженості повинно бути визначено за суб`єктивним та об`єктивним критеріями зазначено в рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Micallef v. Malta» (Мікалефф проти Мальти).

Тобто, кожному окремому випадку необхідно визначити чи характер та рівень стосунків у справі вказують на відсутність неупередженості з боку суду («Micallef v. Malta» (Мікалефф проти Мальти).

У зв`язку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи («Micallef v. Malta» (Мікалефф проти Мальти).

Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або суду у справі, і створити спробу забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більш того, для забезпечення безсторонності, законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів упередженості і, таким чином, сприяє довірі суспільства до суду («Meћnariж v. Croatia» (Межнаріч проти Хорватії).

Також, пунктом 28 рішення ЄСПЛ у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24.02.93, п. п. 27, 28 і 30, рішення справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 42). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.96, п. 38).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, з урахуванням сумнівів в безсторонності судді з боку позивача, з метою їх усунення та дотримання норм Кодексу суддівської етики та Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, з метою уникнення в тому числі будь-яких сумнівів у інших учасників судового процесу щодо неупередженості судді Бондаренко-Легких Г. П. та забезпечення довіри до судової влади в Україні, суд, у складі судді Бондаренко-Легких Г. П. вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про відвід судді Бондаренко-Легких Г. П. у справі №910/3419/21.

Відповідно до частини 1 статті 40 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Керуючись статтями 35, 39, 40, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «Світова музика» про відвід судді Бондаренко-Легких Г. П. від розгляду справи №910/3419/21 - задовольнити.

2. Справу №910/3419/21 передати для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

3. Згідно частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 04.08.2023.

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.