РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.07.2023Справа № 910/12570/21
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура"

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування його реєстрації та визнання недійсним акту

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" (надалі по тексту - відповідач-1), ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач-2) та ОСОБА_3 (надалі по тексту - відповідач-3) про:

-визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", оформленого протоколом загальних зборів № 27/07-18 від 06.08.2018;

-скасування рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу № 4038517 від 09.08.2018, здійснену ОСОБА_4 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація;

-визнання недійсним акту приймання - передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" від 25.06.2018, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діброва О.С. від 25.06.2021 зареєстрованим номерами 1173, 1174;

-скасування рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу № 3038517 від 26.06.2018, здійснену ОСОБА_5 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація;

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

25.08.2021 до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/12570/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30.09.2021 та витребувано у Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві належним чином засвідчені копії реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура".

24.09.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позов, в якому відповідач-1 просить суд застосувати строки позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 розгляд справи було відкладено на 28.10.2021 та витребувано у Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві належним чином засвідчені копії реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 розгляд справи було відкладено на 09.12.2021 та повторно витребувано у Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві належним чином засвідчені копії реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.01.2022.

У судовому засіданні 27.01.2022 розгляд справи відкладено на 10.02.2022.

Розгляд справи у судовому засіданні 10.02.2022 відкладено на 24.02.2022.

Судове засідання, призначене на 24.02.2022, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 розгляд справи призначено на 09.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 розгляд справи відкладено на 21.07.2022.

05.07.2022 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-2 просить поновити процесуальний строк для подання відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 ОСОБА_2 поновлено процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву по справі № 910/12570/21 та долучено його до матеріалів справи. Розгляд справи відкладено на 08.09.2022.

07.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача-1 надійшов виступ у дебатах.

07.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 08.09.2022 розгляд справи відкладено на 22.09.2022.

У судовому засіданні 22.09.2022 суд відклав розгляд справи на 06.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2022 позов залишено без розгляду на підставі частини 4 статті 202, пункту 4 частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/12570/21 скасовано. Справу №910/12570/21 направлено до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 розгляд справи № 910/12570/21 призначено на 15.06.2023.

14.06.2023 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та додаткові пояснення.

15.06.2023 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 15.06.2023 розгляд справи відкладено на 13.07.2023.

У судовому засіданні 13.07.2023 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

При створенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура» засновниками (учасниками) було вирішено визначити та сформувати статутний капітал у розмірі 18 000 000,00 (вісімнадцять мільйонів) грн. 00 коп.

Внески учасників до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура» були розподілені наступним чином:

-вклад учасника фізичної особи ОСОБА_1 до статутного капіталу товариства складається із грошових коштів у розмірі 8 100 000,00 грн. (частка складає 45% статутного капіталу товариства);

-вклад учасника фізичної особи ОСОБА_3 до статутного капіталу товариства складається із грошових коштів у розмірі 6 750 000,00 грн. (частка складає 37,5% статутного капіталу Товариства);

-вклад учасника фізичної особи ОСОБА_2 до статутного капіталу товариства складається зі знань, досвіду, умінь, навичок, ділової репутації, які за згодою учасників оцінені у розмірі 2 160 000,00 грн. (частка складає 12% статутного капіталу Товариства);

-вклад учасника юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластко Україна» до статутного капіталу товариства складається із грошових коштів у розмірі 990 000,00 грн. (частка складає 5,5% статутного капіталу товариства).

Директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура з моменту створення до 09.08.2018 була ОСОБА_3

12.05.2018 відбулися загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", прийняті рішення на яких оформлені протоколом загальних зборів № 12/05-18, на яких було вирішено:

-обрати головою загальних зборів учасників - ОСОБА_6 , обрати секретарем загальних зборів учасників - ОСОБА_3 , на постійній основі;

-надати директору товариства ОСОБА_3 повноваження для пошуку покупця на устаткування товариства або знайти грошові кошти будь-якими іншими шляхами, що не суперечать чинному законодавству;

-внести зміни в статут товариства та затвердити статут товариства в новій редакції. Уповноважити голову та секретаря загальних зборів учасників підписати статут товариства в новій редакції;

-погодити дофінансування вкладу учасника ОСОБА_3 шляхом зарахування зустрічних вимог між учасником та товариством за надання дозволу на використання патенту;

-надати учаснику товариства ОСОБА_1 додатковий термін до 12 серпня 2018 року для внесення своєї частки в статутний капітал, у випадку невнесення відповідної частки у встановлений термін учасника товариства ОСОБА_1 буде виключено.

-уповноважити директора товариства, (з правом передоручення повноважень) на здійснення всіх необхідних дій та підписання усіх необхідних документів, згідно прийнятих рішень порядку денного, подання документів для проведення державної реєстрації змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змін до статуту товариства, повідомлення органів податкової служби, статистики, пенсійного та інших фондів, банківських установ, інших зацікавлених установ та організацій. Для цього надати директору товариства (з правом передоручення) право підписувати та подавати всі необхідні документи, а також здійснити всі інші необхідні дії, що необхідні для виконання вищенаведених рішень, прийнятих на цих зборах.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/11134/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" № 12/05-18 від 12.05.2018. Скасовано статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", затверджений протоколом загальних зборів товариства № 12/05-18 від 12.05.2018. Скасовано рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи № 2038517 від 15.06.2018, здійснену суб`єктом державної реєстрації Київської філії КП "Реєстрація нерухомості і бізнесу" ОСОБА_7 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" на користь позивача 5 286,00 грн. судового збору.

Позивач зазначає, що у зв`язку з скасуванням у 2021 році вжитих заходів забезпечення до подання позову у справі № 910/11134/18, 26.06.2021 позивач звернувся до державного реєстратора Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з запитом про надання документів з реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", та 30.06.2021 ним отримано документи з реєстраційної справи за період з 12.05.2018 по 20.07.2021.

При отриманні вказаних документів позивачу було надано належним чином завірену копію протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура» № 27/07-18 від 06.08.2018, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Пластко Україна» та громадянином України ОСОБА_2 вирішено звільнити ОСОБА_3 з посади директора (останнім робочим днем вважати 07-08-2018) та призначити ОСОБА_8 на посаду директора товариства з 08.08.2018 та доручено директору товариства провести державну реєстрацію зазначених змін відповідно до вимог чинного законодавства України з правом передоручення третім особам.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що громадянин України ОСОБА_2 володіє 49,499 % статутного капіталу, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Пластко Україна» - 5,5 % статутного капіталу.

За твердженнями позивача, останній повідомлень про скликання зазначених загальних зборів 06.08.2018 не отримував і не був обізнаним про зазначене рішення учасників товариства про зміну директора.

Крім того, державним реєстратором надано позивачу копію акту приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою «Міжнародна пластикова мануфактура» від 25.06.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 свою частку у розмірі 37,4999 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура», про що позивача також повідомлено не було.

Позивач вважає, що загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" від 06.08.2018 є такими, що проведенні з суттєвими порушеннями закону, а тому звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою «Міжнародна пластикова мануфактура», яке оформлене протоколом № 27/07-18 від 06.08.2018.

В частині визнання недійсним акту приймання - передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" від 25.06.2018, то позовні вимоги обґрунтовані порушенням ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", вважаючи відчужену на момент приймання-передачі частку неоплаченою, так як рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/11134/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", оформлене протоколом № 12/05-18 від 12.05.2018, яким, зокрема, погоджено дофінансування вкладу учасника ОСОБА_3 шляхом зарахування зустрічних вимог між учасником та товариством за надання дозволу на використання патенту.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 15 та 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 3 статті 80 Господарського кодексу України визначено, що товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном.

Згідно статті 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Судом встановлено, що учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", станом на 08.06.2018 були позивач із розміром частки 45% статутного капіталу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Пластко» із розміром частки 5,5% та ОСОБА_2 із розміром частки 49,499 % статутного капіталу (на підставі оскаржуваного акту прийому-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" від 25.06.2018).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", учасники товариства, серед іншого мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства та отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Згідно з ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства приймає рішення про включення запропонованих питань до порядку денного загальних зборів учасників. Пропозиції учасника або учасників товариства, які в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства, підлягають обов`язковому включенню до порядку денного загальних зборів учасників. У такому разі таке питання вважається автоматично включеним до порядку денного загальних зборів учасників. Після надсилання повідомлення, передбаченого частиною третьою цієї статті, забороняється внесення змін до порядку денного загальних зборів учасників, крім включення нових питань відповідно до частини сьомої цієї статті. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства про внесення змін до порядку денного не менше ніж за 10 днів до запланованої дати загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства, відповідно до частини четвертої цієї статті. До порядку денного можуть бути внесені будь-які зміни за згодою всіх учасників товариства. У такому разі положення частин восьмої і дев`ятої цієї статті не застосовуються. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.

Згідно з п. 26.5 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" про проведення зборів учасників учасники товариства та їх представники (щодо яких у товаристві є підтвердження їх повноважень та поштові адреси) повідомляються головою товариства персонально під підпис, або з направленням поштової листівки з описом вкладень та повідомленням про вручення. В повідомленні про проведення зборів учасників повинні бути наведені: дата, місце, час проведення зборів учасників та питання, які виносяться до порядку денного цих зборів. Повідомлення повинно бути зроблено (відправлено) не менш як за 7 (сім) календарних днів до скликання зборів учасників.

В той же час, відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у п. 22 постанови Пленуму від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» у разі, якщо положення статуту та інших внутрішніх документів товариства суперечать Закону про господарські товариства (який діяв до вступу в законну силу Закону України «Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"), судам слід керуватися нормами закону.

Таким чином, оскільки п. 26.5 Статуту суперечить ст. 32 Закону України «Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" в частині гранично мінімального строку, за який може бути зроблене повідомлення про проведення загальних зборів, то застосуванню підлягає саме норма Закону.

Відтак, про загальні збори, які відбулися 06.08.2018, відповідач був зобов`язаний повідомити позивача передбаченим статутом способом - персонально під підпис, або з направленням поштової листівки з описом вкладення та повідомленням про вручення, і у строк - не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Судом встановлено, що 06.08.2018 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", на порядок денний яких було винесено питання про зміну директора в товаристві, про затвердження положення про виконавчий орган товариства та про уповноваження відповідальної особи товариства провести державну реєстрацію вищезазначених змін.

За результатами розгляду питань, включених до порядку денного загальних зборів, було ухвалено рішення, оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства № 27/07-18 від 06.08.2018 про звільнення ОСОБА_3 з посади директора та призначення ОСОБА_8 на посаду директора товариства з 08.08.2018. На підставі зазначеного рішення зареєстровано зміни до відомостей про юридичну особу № 4038517 від 09.08.2018, здійснені ОСОБА_4 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація.

Водночас, відповідачами протягом розгляду справи не надано доказів щодо повідомлення позивача про проведення загальних зборів, які відбулися 06.08.2018.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" було порушено процедуру скликання загальних зборів, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості взяти участь у загальних зборах та відповідно реалізувати свої корпоративні права.

Відповідно до пункту 2.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 Цивільного кодексу України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Згідно з ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом. Право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Положення частини 3 статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачають, що виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (ч. 4 ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Частиною 5 статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що у повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний.

Суд вказує, що права учасника юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Надавши оцінку відсутності в матеріалах справи повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства 06.08.2018 з доказами його направлення позивачу, що в свою чергу, становило об`єктивну перешкоду для позивача бути присутнім на загальних зборах, суд дійшов висновку, що відповідачем було допущено порушення вимог статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" під час скликання та проведення загальних зборів, а саме не направлено повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства.

Відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву зазначено, що останній просить суд застосувати річний строк позовної давності на підставі ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства 27/07-18 від 06.08.2018, посилаючись на те, що позивач міг дізнатися про зміну директора товариства з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не зазначаючи конкретної дати, з якої слід здійснювати відлік позовної давності.

Згідно з ст. 261 Цивільного кодексу України частини 1 та 5 перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як встановлено у п. 57 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 по справі № 904/3405/19 суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

В пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз`яснено, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Закон не визначає, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропущення позовної давності поважними. Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

З наявних у матеріалах справи заперечень на відзив у рамках справи № 910/11134/18 вбачається, що про зміну директора на підставі рішення загальних зборів учасників товариства № 27/07-18 від 06.08.2018 представник позивача дізнався 10.09.2018.

З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом до суду позивач звернувся 30.07.2021, що підтверджується відтиском штемпеля відділення поштового зв`язку.

Таким чином, позивачем пропущено річний строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові в частині визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", оформленого протоколом загальних зборів № 27/07-18 від 06.08.2018.

Оскільки позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу № 4038517 від 09.08.2018, здійснена ОСОБА_4 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація є похідною від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів у задоволенні якої судом відмовлено, зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним акту приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура» від 25.06.2018, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діброва О.С. від 25.06.2021 за реєстровими номерами 1173,1174, суд зазначає наступне.

Згідно акту приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура» від 25.06.2018, ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 свою частку у розмірі 37,4999 % статутного капіталу ТОВ «Міжнародна пластикова мануфактура».

Частина 3 статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначає відчуження частки у статутному капіталі товариства іншим учасникам товариства або третім особам, зокрема законом встановлено, що учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам та те, що учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою (ч. 3).

Згідно рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/11134/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду частка (вклад) ОСОБА_3 у розмірі 37,4999 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура» станом на травень та червень 2018 року була недофінансованою, у зв`язку з чим 12.05.2018 скликалися оскаржувані загальні збори товариства, прийняті рішення на яких оформлені протоколом загальних зборів № 12/05-18, на яких було вирішено, зокрема, 4 питання про погодження дофінансування вкладу учасника товариства ОСОБА_3 шляхом зарахування зустрічних вимог між учасником та Товариством за надання дозволу на використання патенту, на підставі чого остання відчужила свою частку ОСОБА_2 .

Водночас, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/11134/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" № 12/05-18 від 12.05.2018 визнано недійсним, а рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи № 2038517 від 15.06.2018, здійснену суб`єктом державної реєстрації Київської філії КП "Реєстрація нерухомості і бізнесу" ОСОБА_7 скасовано.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

За таких обставин та враховуючи відсутність інших доказів фінансування частки ОСОБА_3 , суд доходить до висновку про підтвердження факту недофінансування переданої частки, що протирічить частині 3 статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Щодо посилання відповідача на те, що акти приймання-передачі частки у статутному капіталі не мають ознак правочину, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3 частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю подається, зокрема, один із таких документів: рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; заява про вступ до товариства; заява про вихід з товариства; акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Із зазначеної норми вбачається можливість внесення змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на підставі подання лише акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства.

Таким чином, діючим законодавством передбачена можливість реєстрації змін у складі учасників, розмірі часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю на підставі акта приймання-передачі відповідної частки у статутному капіталі.

У зв`язку з вищевикладеним, суд доходить до висновку про те, що акт приймання-передачі частки в статутному капіталі товариства, який подається державному реєстратору для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства підтверджує волевиявлення сторін, та має юридичні наслідки - набуття та припинення права власності на корпоративні права.

Такий двосторонній акт у цих правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін цього двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків. Оскарження правочину, оформленого актом (у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України) у цьому випадку є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків у розумінні статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року в справі № 918/1377/16, від 12 червня 2019 року в справі № 927/352/18, від 10 вересня 2019 року в справі № 918/370/18 та від 25 лютого 2020 року в справі № 915/1299/18.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання недійсним акту приймання - передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" від 25.06.2018 та скасування рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу № 3038517 від 26.06.2018, як похідні підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування його реєстрації та визнання недійсним акту - задовольнити частково.

2.Визнати недійсним акт приймання - передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна пластикова мануфактура" (04073, місто Київ, Бандери Степана проспект, будинок 6, ідентифікаційний код 41079119) від 25.06.2018, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діброва О.С. від 25.06.2021, зареєстрованим номерами 1173, 1174.

3.Скасувати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу № 3038517 від 26.06.2018, здійснену ОСОБА_5 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація.

4.Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

5.Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписано 28.07.2023.

Суддя С. В. Стасюк