ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"31" липня 2023 р. Cправа №902/232/23
Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергоальянс", м.Київ,
до Комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Вапнярка водоканал", смт Вапнярка Тульчинського району Вінницької області,
про стягнення 249134,28 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 25.07.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергоальянс" "про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу" б/н від 20.07.2023 по справі №902/232/23 призначено до розгляду в судовому засіданні на 31.07.2023.
На визначену судом дату, 31.07.2023, представники сторін не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 25.07.2023 на адреси електронної пошти сторін, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (а.с.116).
Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи. Суд зауважує, що відповідно до положень частини 4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Беручи до уваги неявку представників сторін, відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.
Фактичні обставини, які встановив суд.
Право на зайняття адвокатською діяльністю представником відповідача підтверджується відомостями Єдиного реєстру адвокатів України.
10.02.2023 між позивачем (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Цулаія, Горбатенко та партнери" (далі - АО "ЦГП") укладено договір про надання правової допомоги №02/133 (далі - Договір) (а.с.110-111), відповідно до якого Клієнт доручає, а АО "ЦГП" приймає на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Клієнт зобов`язується виплатити АО "ЦГП" гонорар за надання правової допомоги, передбаченої в п.1.2. цього Договору та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору (п.1.1. Договору).
За надання правової допомоги Клієнт (або особа, якій доручено Клієнтом здійснити оплату правових послуг) зобов`язується виплатити АО "ЦГП" гонорар протягом 3-х днів з дня пред`явлення рахунку на оплату послуг. Гонорар є формою винагороди АО "ЦГП" за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту та поверненню не підлягає. Розмір гонорару визначено за спільною домовленістю АО "ЦГП" та Клієнта в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору (п.4.1. Договору).
Відповідно до п.7.1. Договору, останній укладений на строк до 01.01.2026.
Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та аргументів сторін.
Згідно із п.3 ч.1, ч.3 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч.1, п.1, 4 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно із ч.1-3 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Частиною 4, 5 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що в позові у справі №902/232/23 відмовлено в частині стягнення 316,46 грн пені та 18,98 грн - 3% річних, за правилами ч.4 ст.129 ГПК України, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20,20 грн слід залишити за позивачем.
Разом з тим, у ч.5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, також визначені положеннями ч.6,7,9 ст.129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.5 та 6 ст.126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7 та 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (такі висновки наведено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023 у справі № 916/2664/21).
Суд, розглядаючи клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката без номеру та дати (а.с.69), частково погоджується з його доводами, що визначений заявником розмір витрат на правничу допомогу є явно неспівмірним із фактично наданими адвокатом послугами, їх вартість є завищена, що слідує із наступного:
- за категорією складності даний спір є незначним з юридичної точки зору, зокрема не потребує аналізу значної кількості нормативно-правових актів, а судова практика з даних правовідносин є сталою та не становить виключної правової проблеми;
- докази, на підставі яких позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, не містили значного обсягу письмових документів, що підлягали аналізу представником позивача у даній справі;
- під час розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача приймав участь одному судовому засіданні.
Отже, з урахуванням критерію розумної необхідності таких витрат, їх пропорційності до складності справи, часу, об`єктивно необхідного для їх надання, та співмірністю заявленої до відшкодування суми з виконаною роботою, обґрунтованим та розумним розміром компенсації за вказані послуги буде стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.
Керуючись ст.74, 76-80, 86, 91, 126, 129, 221, 236-242, 244 ГПК України, суд
2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. Додаткове судове рішення надіслати сторонам згідно переліку.
4. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).
5. Повне рішення складено 03.08.2023.
Суддя Нешик О.С.
1 - до справи;
3 - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергоальянс" адвокату Цулаію Г.З. (ІНФОРМАЦІЯ_1);
4 - Комунальному виробничо-експлуатаційному підприємству "Вапнярка водоканал" (ІНФОРМАЦІЯ_2);
5 - представнику Комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Вапнярка водоканал" адвокату Купрію О.М. (ІНФОРМАЦІЯ_3)