ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р. Справа№ 910/12482/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - В"

на рішення господарського суду міста Києва від 10.03.2023

у справі № 910/12482/22 (суддя І.І. Борисенко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - В"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."

про стягнення 200 059,54 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - В" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." про стягнення 200 059,54 грн, з яких: 36 188,97 грн - вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу; 94 553,66 грн - вартість відновлювального ремонту; 37 532,09 грн пені; 28 507,30 грн - інфляційних втрат; 3 277,52 грн 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача, як страховика винної в ДТП особи, виникло зобов`язання відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодувати матеріальну шкоду та вартість відновлювального ремонту, завдані страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12482/22 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач перебуває у стані припинення, а тому враховуючи відсутність доказів звернення до ліквідаційної комісії відповідача з кредиторськими вимогами та відмови у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду, з урахуванням приписів частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позивач обрав не вірний спосіб захисту, а звернення позивача з позовом про стягнення матеріальної шкоди з відповідача не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до ліквідаційного балансу.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/12482/22, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - В" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права (ст.ст. 105, 110, 112, 536, 625, 992 ЦК України) та норм процесуального права (ст.ст. 74, 80 ГПК України), ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю та відшкодувати судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що відповідач та його уповноважені особи та органи ухиляються в отриманні будь-яких заяв, претензій, позовних заяв, судової кореспонденції, а тому у нього не було іншого способу для захисту свого права, як звернутись до суду з позовом у даній справі. Зокрема, позивач зазначив, що звертався 26.09.2022 із заявою про грошові вимоги до ліквідаційної комісії відповідача, що підтверджується поштовою квитанцією № 989, який повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, позивачем направлялась претензія до відповідача, яку також не було отримано останній, її було повернуто поштовою установою з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Позиції інших учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - В" по справі № 910/12482/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2023 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12482/22 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - В" на рішення господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/12482/22 до надходження матеріалів із суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023, після надходження матеріалів справи на запит, відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - В" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/12482/22, залишено апеляційну скаргу без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - В" на рішення господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/12482/22; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 17 травня 2021 року по вул. Цілиноградська, буд. 22/39 у м. Харкові за участі на автомобіля марки ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля LAND ROVER DISCOVERY 3.0, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ "Актив - В", останній отримав механічні пошкодження.

Зазначений вище транспортний засіб LAND ROVER DISCOVERY 3.0 на підставі наказу № 2/08 від 04.08.2017 закріплений за водієм ОСОБА_1 , який працював посаду водія у ТОВ "Актив - В" на підставі наказу № 02-к від 28.02.2015.

Станом на дату ДТП - 17 травня 2021 року, страхова відповідальність власника автомобілю марки ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." відповідно до полісу № АР412280.

Також, одночасно з повідомленням страхової компанії 25.05.2021 року, позивачем було подано заяву до Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса" щодо проведення автотоварознавчого дослідження.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 червня 2021 року у справі № 638/7524/21 водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У липні 2021 року відповідно до рахунку № 1268 від 01 липня 2021 року ТОВ "Актив - В" сплатило проведення експертного дослідження № 14058 у розмірі 4 118 грн. 64 коп.

21.09.2021 позивачем було повідомлено ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." про ДТП, у зв`язку з чим було відкрито справу № 21.0.

27.09.2021 ТВД "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (яка оформлена підрозділом Національної поліції України).

За результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля LAND ROVER DISCOVERY 3.0, номерний знак НОМЕР_2 , Національним науковим центром "Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса", складено висновок № 14058, який було отримано 14.12.2021 ТОВ "Актив - В" разом з актом здачі-приймання від 10.12.2021 № 14058.

04.10.2022 позивачем на адресу відповідача направлено претензію до відповідача з вимогою про сплату страхового відшкодування по спірному випадку.

Конверт, в якому направлено претензію (ШКІ 611), повернувся за зворотною адресою, без вручення відповідачу з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Вказані обставини і стали підставою для звернення ТОВ «Актив-В» з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 980 ЦК України визначає, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно з приписами статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Статтею 991 ЦК України передбачені випадки, за наявності яких страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, зокрема, у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 991 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону).

Такий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №539/447/17.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача як страховика особи, винної у вчиненні ДТП та завданні йому матеріальної шкоди.

Матеріалами справи підтверджено, що право на звернення до страхової компанії, винної у ДТП, реалізовано позивачем шляхом повідомлення про настання такої події та пред`явлення претензії, з наданням відповідних доказів на підтвердження понесення матеріального збитку.

Разом з тим, як встановлено місцевим господарським судом, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." знаходиться в стані припинення 17.08.2022, 058040894, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (згідно з Витягом вимоги кредиторів розглядаються до 17.10.2022).

Згідно зі ст.112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. Черговість задоволення вимог кредиторів за договорами страхування визначається законом. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Законодавством передбачений спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється шляхом звернення із відповідними вимогами до ліквідаційної комісії такої особи. Такого способу захисту порушеного особою, що припиняється, права стягувача (кредитора) як звернення із вимогами саме про стягнення заборгованості норми статей 104-112 ЦК України не передбачають.

У цьому зв`язку судом враховано правову позицію, викладену, зокрема, в постанові Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 922/416/19 у якій Верховний Суд погодився з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 924/478/16, та не вбачав підстав для відступу від зазначених у ній висновків, додатково вказавши, що позивачем відповідно до вимог статті 112 Цивільного кодексу України та з урахуванням приписів частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України обраний не вірний спосіб захисту, оскільки жодна норма цивільного законодавства не вимагає додаткового звернення кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості до звернення з позовом про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу боржника. Належним способом захисту прав кредитора у даному випадку є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника визнаних ним вимог, а не про стягнення з боржника грошових коштів. Звернення кредитора з позовом про стягнення заборгованості з боржника не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до ліквідаційного балансу особи, що припиняється.

Таким чином, судове рішення про стягнення заборгованості з особи, що ліквідується, не призведе до відновлення порушеного права позивача.

При цьому доказів звернення позивача до ліквідаційної комісії відповідача із вимогою про включення його вимог до ліквідаційного балансу боржника, так само, як і доказів відмови або ухилення від їх розгляду, що могли би бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом до ліквідаційної комісії, матеріали справи не містять.

Щодо доданих до апеляційної скарги копій фіскального чека ПАТ «Укрпошта» від 26.09.2022 і конверта в обґрунтування направлення вимоги на адресу голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А) заяви про грошові вимоги. Суд звертає увагу на те, що належним слід вважати надсилання повідомлення з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, згідно зі звичаями ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 757/13243/17). Ненадання скаржником опису вкладення в цінний лист уможливлює встановлення змісту відправлення та підтвердження його вручення.

Окрім того, апеляційний господарський суд в даному випадку зважає також і на те згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, законом передбачено відповідну послідовність дій у разі ліквідації страховика, за якою, навіть після закінчення процедури ліквідації відповідача, позивач не позбавлений права звернутись до МТСБУ з відповідною заявою.

З огляду на зазначене вище, з урахуванням приписів частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду міста Києва про обрання позивачем не вірного способу захисту, а відтак, правомірною є відмова в позові.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - В" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12482/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова