ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"25" липня 2023 р. Справа №914/690/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
секретар судового засідання Олійник Н.
за участю представників сторін
від позивача Косатий Д.А.-представник
від відповідача не з`явився
розглянувши клопотання представника Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича про розподіл судових витрат
за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича б/н від 31.05.2023 (Вх № ЗАГС 01-05/1763 від 02.06.2023)
на рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 (суддя Горецька З.В.)
у справі №914/690/23
за позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", м. Київ,
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича, м. Львів,
про: про стягнення заборгованості
Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 у справі №914/690/23 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Голевич Ярослава Михайловича на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" заборгованість за Кредитним договором № ID10128139 від 30.04.2021, що станом на 26.01.2023 становить 274 612,60 гривень, з яких: - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 208 681,69 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 65 930,91 грн та судовий збір в розмірі 4 119,19 грн.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у справі №914/690/23 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича б/н від 31.05.2023 задоволено частково; рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 у справі №914/690/23 скасовано, залишено позовну заяву АТ «Таскомбанк» без розгляду. Стягнено з Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" () на користь Фізичної особи-підприємця Голевич Ярослава Михайловича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 302,36 грн.

У судовому засіданні 11.07.2023 представником відповідача заявлено клопотання щодо вирішення питання розподілу судових витрат. Також, представник відповідача зазначив, що докази щодо розміру судових витрат будуть надані в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 призначено до розгляду клопотання представника Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава про розподіл судових витрат у справі №914/690/23 на 25.07.2023.

13.07.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від представника ФОП Голевича Я.М. надійшло клопотання від 13.07.2023 (вх.ЗАГС 01-04/4720/23 від 13.07.2023) про долучення доказів понесених судових витрат у справі №914/690/23, в якій відповідач просить вирішити питання про компенсацію судових витрат скаржника (відповідача) Голевича Я.М відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України, а саме: стягнути в якості компенсації з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь Фізичної особи - підприємця Голевича Ярослава Михайловича судові витрати на загальну суму 22 402,36 грн.

Зокрема, відповідач зазначає, що згідно пп. 8.1.1, що міститься в Додатку № 1 до Договору № 2021/05/Г-Ф про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2023 гонорар за надану правову допомогу складає:

16 000,00 грн- фіксована вартість правничої допомоги адвоката за участь адвоката в суді другої інстанції (Західному апеляційному господарському суді) у справі № 914/690/23 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, незалежно від обсягу наданої правничої допомоги та кількості витраченого часу. Фіксований пакет включає в себе ознайомлення з матеріалами справи № 914/690/23 в Господарському суді Львівської області ( підготовчі дії).

Голевичем Я.М. сплачено гонорар за надання правничої (правової) допомоги:

- 23.05.2023 в сумі 4 000,00 грн (платіжна інструкція N 630 від 23.05.2023 - призначення платежу «гонорар згідно договору про надання правничої ( правової) допомоги №2023/05/Г-Ф від 19.05.2023»;

- 02.06.2023 в сумі 6 000,00 грн (платіжна інструкція N 631 від 02.06.2023. на суму 6000,00 грн. - призначення платежу «гонорар згідно договору про надання правничої ( правової) допомоги №2023/05/Г-Ф від 19.05.2023».

Отже, Голевичем Я.М. сплачено 16 000,00грн гонорару згідно договору про надання правничої (правової) допомоги № 2021/05/Г-Ф від 19.05.2023.

Також, відповідач зазначає, що відповідно до п.4 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду, а саме:

банківська комісія за сплату судового збору в розмірі 123,58 грн. - квитанція міститься в матеріалах справи;

поштові витрати за надсилання апеляційної скарги позивачу на суму 40,00 грн - квитанція міститься в матеріалах справи;

поштові витрати за надсилання апеляційної скарги до суду на суму 60,00 грн - опис цінного листа, фіскальний чек, накладна 197.

Отже, відповідач вважає, що всього судові витрати Голевича Я.М. у справі №914/690/23 склали 22 402,36 грн, з яких 16000,00 грн - правнича допомога), 6178,78 грн -судовий збір, 223,58 грн - витрати відповідно до п.4 ч.3 ст. 123 ГПК України.

18.07.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від представника АТ «Таскомбанк» надійшло заперечення на клопотання про долучення доказів понесених судових витрат та компенсацію судових витрат від 18.07.2023 (вх.ЗАГС 01-04/4795/23 від 18.07.2023), в якій просить у задоволенні клопотання ФОП Голевич Я.М. про розподіл судових витрат відмовити у повному обсязі; виправити описку у постанові від 11.07.2023, виключивши абзац, щодо стягнення з позивача судового збору за подачу апеляційної скарги.

Зокрема, позивач зазначає, що клопотання щодо компенсації судових витрат є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів необґрунтованої поведінки позивача, витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн та витрати в розмірі 223,58 грн не підлягають стягненню з позивача.

Також, на думку позивача, стягнення судового збору з позивача в разі залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним. В даному випадку сторонам повертають сплачений судовий збір з Державного бюджету після подачі клопотання до суду, що розглядав справу. Позивач вважає, що при складанні резолютивної частини постанови від 11.07.2023 апеляційним судом помилково зазначено про стягнення з позивача на користь відповідача судового збору за подачу апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у запереченні на клопотання про долучення доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у клопотанні від 13.07.2023 (вх.ЗАГС 01-04/4720/23 від 13.07.2023) про долучення доказів понесених судових витрат у справі №914/690/23 просив суд розглянути питання про компенсацію судових витрат без участі скаржника та/чи його представника.

Розглянувши заяву щодо відшкодування витрат на надання правничої допомоги за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, колегією суддів встановлено наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Пунктом 3 частини 2 статті 233 ГПК України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Приписами ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності.

Зокрема, зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021ту справі №918/1045/20.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача подано до суду клопотання про розподіл судових витрат у справі №914/690/23 , в якій просить суд стягнути з позивача - АТ «Таскомбанк» понесені скаржником витрати на правову допомогу у розмірі 22 402,36грн.

У підтвердження понесених судових витрат відповідачем подано суду:

1)Договір №2023/05/Г-Ф від 19.05.2023 про надання правничої (правової) допомоги, укладений між Голевичем Я.М. та адвокатом Матвіївою Є.І.

2)Довідку від 12.07.2023 про обсяг наданих послуг за договором 2023/05/Г-Ф про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2023 (детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги) у справі № 914/690/23, що є додатком до договору 2023/05/Г-Ф про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2023.

3)Акт приймання-передачі наданих послуг (правничої (правової) допомоги від 12.07.2023), що є додатком до договору 2023/05/Г-Ф про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2023.

4)Платіжну інструкцію N 630 від 23.05.2023 на суму 4 000,00 грн - призначення платежу «гонорар згідно договору про надання правничої ( правової) допомоги №?2023/05/Г-Ф від 19.05.2023».

5)Платіжну інструкцію N 631 від 02.06.23 р. на суму 6 000,00 грн - призначення платежу «гонорар згідно договору про надання правничої ( правової) допомоги №2023/05/Г-Ф від 19.05.2023»

6)Платіжну інструкцію N 632 від 07.06.23 р. на суму 6 000,00 грн - призначення платежу «гонорар згідно договору про надання правничої (правової) допомоги М°2023/05/Г-Ф від 19.05.2023р.»;

7)Докази понесення поштових витрат за надсилання апеляційної скарги до суду на суму 60,00 грн. - опис цінного листа, фіскальний чек, накладна 197.

Як встановлено судом, між Голевич Я.М. та адвокатом Матвіїв Є.І. укладено договір №2023/05-Г-Ф від 19.05.2023 про надання правничої (правової) допомоги .

Відповідно до пп..8.1.1., що міститься в Додатку № 1 до Договору № 2021/05/Г-Ф про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2023 гонорар за надану правову допомогу складає 16 000,00 - фіксована вартість правничої допомоги адвоката за участь адвоката в суді другої інстанції (Західному апеляційному господарському суді) у справі № 914/690/23 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, незалежно від обсягу наданої правничої допомоги та кількості витраченого часу. Фіксований пакет включає в себе ознайомлення з матеріалами справи № 914/690/23 в Господарському суді Львівської області ( підготовчі дії).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судова колегія зазначає, що наведені витрати пов`язані саме з наданням адвокатом професійної правничої допомоги щодо розгляду апеляційної скарги у справі №914/690/23 Західним апеляційним господарським судом .

З огляду на те, що апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича б/н від 31.05.2023 (Вх № ЗАГС 01-05/1763 від 02.06.2023) задоволено частково, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими та доведеними заявлені понесені витрати на професійну правничу допомогу та додатково понесені витрати які підлягають компенсації заявнику за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в сумі 8 000,00грн.

Щодо заявленого клопотання Голевич Я.М. в частині відшкодування 6 178,78грн судового збору така залишається без розгляду, оскільки при прийнятті постанови від 11.07.2023 у даній справі судовою колегією вирішено питання щодо відшкодування судового збору.

Щодо посилання позивача на те, що клопотання щодо компенсації судових витрат є безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, матеріали справи не містять а відповідачем не надано жодних доказів необґрунтованої поведінки позивача, витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн та витрати в розмірі 223,58 грн не підлягають стягненню з позивача, судова колегія зазначає, що за результатом розгляду апеляційної скарги Голевич Я.М. така була задоволена частково, рішення суду першої інстанції скасовано, в зв`язку з чим витрати скаржника на правничу допомогу та інші витрати підлягають відшкодуванню частково.

Щодо твердження позивача, що стягнення судового збору з позивача в разі залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним, а також, те, що при складенні резолютивної частини постанови від 11.07.2023 апеляційним судом помилково зазначено про стягнення з позивача на користь відповідача судового збору за подачу апеляційної скарги, судова колегія зазначає таке.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у справі №914/690/23, в тому числі, вирішено питання щодо розподілу судового збору за розгляд апеляційної скарги у даній справі та стягнено з Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" () на користь Фізичної особи-підприємця Голевич Ярослава Михайловича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 302,36 грн.

Відповідно до ч.1 ст.243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судова колегія зазначає, що при прийнятті постанови від 11.07.2023 у даній справі судом не було допущено помилки, яка може бути виправлена в порядку ст. 243 ГПК України.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів у суді апеляційної інстанцій під час розгляду справи.

Керуючись статями 129, 244, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву представника Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича про вішкодування судових витрат задоволити частково.

2.Стягнути з Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" () на користь Фізичної особи-підприємця Голевич Ярослава Михайловича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 8 000,00грн у відшкодування витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги та інших витрат.

Місцевому господарському суду видати наказ.

3.В решті заявлених вимог відмовити.

4.В частині відшкодування сплаченого судового збору заяву залишити без розгляду.

5.Матеріали справи №914/690/23 повернути до Господарського суду Львівської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Додаткова постанова виготовлена та підписана 02.08.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б..

Суддя Орищин Г.В.