ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31.07.2023м. ДніпроСправа № 904/4796/22
про стягнення 2 048 180 грн. 04 коп.
від позивача: Ілюк А.І. адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "ЄСІТС");
від відповідача-1: представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;
від відповідача-2: представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2023 закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" (01135, м. Київ, вул. Григорія Андрющенка, буд. 4-Г; ідентифікаційний код 32856918) до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Діск-С" (51940, м. Кам`янське Дніпропетровської області, бульвар Героїв, буд. 2В; ідентифікаційний код 33855171) відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Диск-М" (51921, м. Кам`янське Дніпропетровської обл., пр. Аношкіна, 9; ідентифікаційний код 36363338) про стягнення 2 048 180 грн. 04 коп. закрито провадження у справі у частині 388 000 грн. 00 коп. - заборгованості та стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діск-С" (51940, м. Кам`янське Дніпропетровської області, бульвар Героїв, буд. 2В; ідентифікаційний код 33855171) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Диск-М" (51921, м. Кам`янське Дніпропетровської обл., пр. Аношкіна, 9; ідентифікаційний код 36363338) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" (01135, м. Київ, вул. Григорія Андрющенка, буд. 4-Г; ідентифікаційний код 32856918) 886 951 (вісімсот вісімдесят шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн. 96 коп. - заборгованості, 127 495 (сто двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 17 коп. - штрафу, 26 563 (двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят три) грн. 09 коп. - 3% річних, 211 938 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 84 коп. - інфляційних нарахувань та 18 794 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 24 коп. - витрат на сплату судового збору.

Позивач у заяві (вх.№35952/23 від 20.07.2023) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/4796/22 просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діск-С" (51940, м. Кам`янське Дніпропетровської області, бульвар Героїв, буд. 2В; ідентифікаційний код 33855171) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Диск-М" (51921, м. Кам`янське Дніпропетровської обл., пр. Аношкіна, 9; ідентифікаційний код 36363338) витрати на професійну правничу допомогу, яка безпосередньо пов`язана з правовим супроводом справи №904/4796/22 в розмірі 152 621 грн. 20 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2023 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" (вх.№35952/23 від 20.07.2023) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судовому засіданні на 31.07.2023 о 16:00 год.

Позивач у заяві (вх.№37459/23 від 27.07.2023) про розгляд справи №904/4796/22 у режимі відеоконференції просить суд постановити ухвалу про участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" адвоката Ілюка Андрія у судових засіданнях у справі №904/4796/22 у режимі відеоконференції за допомогою сервісу EasyCon, постановити ухвалу про проведення судового засідання у справі №904/4796/22, призначеного на 31.07.2023 на 16:00 год. у режимі відеоконференції за допомогою сервісу EasyCon, подальший розгляд справи №904/4796/22 здійснювати в режимі відеоконференції за допомогою сервісу EasyCon.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" (вх.№37459/23 від 27.07.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції частково.

У судове засідання 31.07.2023 з`явився представник позивача (у режимі відеоконференції за допомогою підсисистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС), представники відповідачів -1, -2 у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. При цьому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із статтею 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви; додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частинами 1-2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, частинами 4-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем разом із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в якості доказів понесених судових витрат надано:

- копію Рамкового договору від 31.03.2021 №108-ВА про надання юридичних послуг (т.2, а.с.130-134);

- копію Завдання 14 до Рамкового договору №108-ВА про надання юридичних послуг від 31.03.2021 (т.2, а.с.135)

Також в матеріалах справи міститься копія ордеру серії АР №1107230 від 08.12.2022 (т.1, а.с.7).

Як вбачається, між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Телко Україна", як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням "Юридичні фірма "Теффі" було укладено Рамковий договір від 31.03.2021 №108-ВА про надання юридичних послуг (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що за цим Договором фірма зобов`язується надавати юридичні послуги, а клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується оплачувати надані послуги.

Обсяг послуг по кожному конкретному проекту може узгоджуватися сторонами, виходячи з отриманих фірмою письмових запитів / завдань/ доручень клієнта, у порядку, визначеному цим Договором (пункт 1.2. Договору).

Завдання / замовлення клієнта оформлюється у письмовій формі або на одну із зазначених електронних адрес: ; . У виняткових ситуаціях фірма може прийняти відповідне замовлення в усній формі. У цьому випадку клієнт зобов`язується не пізніше наступного робочого дня за днем подання усного замовлення, надати фірмі належним чином оформлене письмове замовлення (пункт 2.1. Договору).

Результати послуг, що надаються клієнтові фірмою, визначаються узгодженими між сторонами замовленнями клієнта (пункт 3.2. Договору).

Пунктом 3.3. Договору визначено, що завершення надання послуг згідно із замовленням оформлюється двостороннім Актом приймання-передачі послуг, який готується фірмою після оплати клієнтом послуг згідно з погодженим замовленням та підписується уповноваженими представниками обох сторін. Послуги вважаються наданими клієнту на дату підписання обома сторонами відповідного акту. Акт вважається узгодженим у випадку, якщо протягом 5 робочих днів з моменту його отримання клієнтом, він не заявив своїх зауважень до акту у письмовій формі. Зауваження можуть бути надані клієнтом за допомогою засобів електронної пошти з обов`язковим наданням протягом 5 робочих днів оригіналу зауважень. В протилежному в випадку акт вважається узгодженим та клієнт зобов`язаний його підписати.

Відповідно до пункту 4.1. Договору вартість послуг (гонорар) фірми за цим Договором визначається сторонами у замовленнях до цього Договору.

Клієнт здійснює оплату послуг, наданих згідно з цим Договором, на підставі рахунків, виставлених фірмою. Усі рахунки фірми підлягають оплаті протягом 3 трьох робочих днів з моменту їх виставлення, якщо інше не передбачено Завданнями до цього Договору (пункт 4.5. Договору).

Також сторонами було підписано Завдання 14 до Рамкового договору №108-ВА про надання юридичних послуг від 31.03.2021 відповідно до якого:

1) Вихідна інформація:

Клієнт звернувся з запитом щодо стягнення у судовому процесі дебіторської заборгованості з контрагента - з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСК-С" ідентифікаційний код юридичної особи: 33855171. Заборгованість виникла внаслідок невиконання контрагентом грошового зобов`язання з оплати поставленого товару за договором поставки;

2) Послуги:

- здійснення юридичного аналізу документів, наданих Клієнтом;

- уточнення необхідної інформації та запит додаткових документів (за необхідності);

- підготовка розрахунку заборгованості з врахуванням інфляційної складової та 3 % річних;

- формування правової позиції, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "ДІСК-С" та направлення її до суду першої інстанції за належного підсудністю;

- супроводження судового процесу до набрання чинності рішенням суду першої інстанції;

- супроводження процедури примусового виконання судового рішення, що поза іншим включає підготовку всіх необхідних документів для примусового стягнення грошових коштів;

3) Результат послуги:

- отримання клієнтом рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, та його примусове виконання;

4) Плата за послуги:

- за надані послуги клієнт сплачує фірмі грошові кошти у вигляді гонорару успіху, який дорівнює 12 (дванадцяти) відсоткам від суми фактично отриманих (внаслідок наданих послуг) грошових коштів та оплачується клієнтом протягом 5 банківських днів з дня отримання стягнутих грошових коштів.

Як вбачається, по-перше, в матеріалах справи відсутній, позивачем не надано оформленого та підписаного сторонами двостороннього Акту приймання-передачі наданих послуг, який би свідчив про належне надання послуг правової допомоги.

По-друге, суд звертає увагу, що відповідно до вказаного Завдання 14 клієнт за надані послуги сплачує фірмі грошові кошти у вигляді гонорару успіху, який дорівнює 12 (дванадцяти) відсоткам від суми фактично отриманих (внаслідок наданих послуг) грошових коштів.

Проте, станом на день розгляду заяви позивачем не надано, матеріали справи не містять доказів в підтвердження фактичного отримання грошових коштів за рішенням суду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

Господарський суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" (01135, м. Київ, вул. Григорія Андрющенка, буд. 4-Г; ідентифікаційний код 32856918) (вх.№35952/23 від 20.07.2023) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання додаткового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання додаткового рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

08.08.2023.