04.08.2023Справа № 910/4653/23
За заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Металеві системи України»
про ухвалення додаткового рішення
про стягнення 208 578, 32 грн
Суддя Бондаренко-Легких Г.П.
Без виклику представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю «Металеві системи України» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металоцентри стілмен» про стягнення 210 673, 52 грн з яких: 152 950, 48 грн - основного боргу; 19 485, 41 грн - пеня; 22 942, 58 грн - штраф; 15 295, 05 грн - 10% за неправомірне користування коштами.
Також заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металоцентри стілмен» понесені судові витрати.
12.04.2023 від позивача надійшов супровідний лист, до якого позивач долучив позовну заяву в новій редакції та якою частково усунув недоліки, встановлені ухвалою суду від 31.03.2023, а також керуючись наданим йому правом передбаченим статтею 46 ГПК України позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 208 578, 32 грн, з яких: 152 950, 48 грн - основного боргу; 17 390, 21 грн - пеня; 22 942, 58 грн - штраф; 15 295, 05 грн - 10% за неправомірне користування коштами.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОЦЕНТРИ СТІЛМЕН» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЕВІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» 152 950, 48 грн - основного боргу, 22 942, 57 грн - штрафу, 13 409, 36 грн - пені, а також 2 868, 05 грн - судового збору. У задоволенні вимог про стягнення 3 980, 85 грн пені та 15 295, 05 грн процентів за неправомірне користування коштами - відмовлено.

31.07.2023 від позивача (ТОВ «Металеві системи України») надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якій одночасно позивач просив поновити строк для подання зазначеної заяви.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Металеві системи України» про поновлення процесуального строку, про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказує наступне.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 відкрито провадження у справі № 910/4653/23 Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Таким чином, справа № 910/4653/23 розглянута в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та суд прийняв рішення в даній справі в порядку передбаченому частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, суд приймає додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення, тобто без повідомлення (виклику) сторін.

(1) Щодо поновлення строку.

Згідно частини 1, 3 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Клопотання про поновленя строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, позивач обґрунтовує тим, що про існування рішення, позивачу стало відомо 24.07.2023 під час перегляду інтернет ресурсу Судова влада України та те, що станом на 27.07.2023 позивач не отримав рішення від 20.07.2023, а у відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи те, що рішення в даній справі було ухвалено 20.07.2023, позивач повинен був подати таку заяву до 25.07.2023 включно.

Як вбачається з відмітки на поштову конверті, що заява про ухвалення додаткового рішення подана до пошти 27.07.2023.

У зв`язку з наведеним позивачем обґрунтуванням та не значним пропуском строку (2 дні), суд доходить до висновку про задоволення клопотання позивача про поновлення строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

(2) Щодо стягнення суми професійної правничої допомоги.

В позовній заяві позивач в порядку пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що орієнтований розрахунок суми витрат на правову допомогу становить 25 000, 00 грн.

20.06.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява в якій позивач попередив, що на виконання вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, що докази понесених судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 23.06.2023 зазначене заява надійшла до суду за допомогою засобів поштового зв`язку.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача 23 930, 24 грн витрат на правову допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2 - 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України), дана позиція є усталеною і підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 23.12.2021 у справі №923/560/17, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 01.09.2021 у справі №178/1522/18.

До позовної заяв/заяви про усунення недоліків було додано:

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8306/10 від 08.10.2019;

- ордер серії АІ № 1368076 від 22.03.2023, що виданий адвокатом Овчінніком А.А. на підставі договору про надання правової допомоги № 22/02/23 від 22.02.2023;

- договір про надання правової допомоги № 22/02/23 від 22.02.2023.

Пунктом 5.1. договору № 22/02/23 від 22.02.2023 визначена вартість послуг та порядок розрахунку, а саме:

1) 5 000, 00 грн - претензійна робота, складення та подання до суду першої інстанції позовної заяви в інтересах клієнта; авансовий платіж у розмірі 5 000, 00 грн сплачується клієнтом протягом 10-ти днів від дати надіслання рахунку.

2) по 2 000, 00 грн - участь адвоката у кожному судовому засіданні в суді першої інстанції; 2 000, 00 грн - за участь адвоката у судовому засіданні сплачується клієнтом протягом 10-ти днів від дати проведення та участі адвоката у відповідному судовому засіданні.

3) умовний гонорар - 10% від грошової суми, що підлягає стягненню за рішенням суду на користь клієнта; умовний гонорар сплачується клієнтом протягом 10-ти днів від дати ухвалення відповідного рішення суду на користь клієнта.

4) сторони за домовленістю можуть погодити інший порядок розрахунків.

До заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу додані наступні докази:

- акт за послуги адвоката за виконанні роботи по договору про надання правової допомоги № 22/02/23 від 22.02.2023 станом на 24.07.2023 року ;

- квитанція до прибуткового касового ордера № 1 від 10.03.2023 на суму 5000,00 грн.;

- квитанція до прибуткового касового ордера № 2 від 24.07.2023 на суму 18930,24 грн.

В акті наданих послуг зазначається опис проведеної роботи, затрачений час та загальна вартість наданих послуг у розмірі 23 930, 24 грн.

Таким чином, 10.03.2023 позивач здійснив оплату адвокату в розмірі 5 000, 00 грн за надані послуги передбачені пунктом 5.1. договору № 22/02/23 від 22.02.2023.

20.07.2023 судом задоволено позовні вимоги позивача частково в загальному розмірі 189 302, 41 грн.

Пунктом 5.1. договору № 22/02/23 від 22.02.2023 сторони передбачили, що позивач сплачує адвокату протягом 10-ти днів від дати ухвалення рішення клієнту 10 % від грошової суми, що підлягає стягненню за рішенням суду на користь позивача. 24.07.2023 позивач здійснив оплату адвокату в розмірі 18 930, 24 грн (189 302, 41 грн загальна сума, яка задоволена судом - 10% = 170 372, 17 грн; 189 302, 41 - 170 372, 17 = 18 930, 24 грн).

Враховуючи домовленості сторін щодо суми гонорару, прийняття судом рішення на користь клієнта, сторони погодили, що розмір гонорару, що підлягає сплаті, становить 23 930, 24 грн (5 000, 00 грн + 18 930 ,24 грн), в зв`язку з прийняттям кінцевого рішення Господарським судом міста Києва у справі №910/4653/23.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Також у вище зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. При цьому, фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Відтак, суд оцінюючи надані докази на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, є співмірним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та його ціни, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що на відповідача підлягають покладенню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 930, 24 грн.

Керуючись статтями 74, 76-80, 124, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Металеві системи України» про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Металеві системи України» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металоцентри стілмен» (03189, м. Київ, вул. Вільямса Академіка, буд. 6-Д, офіс 43; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Металеві системи України» (09117, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Хмельницького Богдана, будинок 24, будівля А-1; ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23 930 (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять) грн 24 коп.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішення законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких