ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м.Дніпро Справа № 912/1302/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 (суддя Коваленко Н.М.)

у справі № 912/1302/22

за позовом: Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ", код ЄДР 00191307, вул. Симбірцева, 1А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50029

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛИНСЬКА СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ", код ЄДР 42846623, вул. Сонячна, 47, м. Долинська, Кіровоградська область, 28500

про стягнення 200 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" до ТОВ "ДСК" про стягнення суми штрафних санкцій у розмірі 200 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору підряду №1001 на виконання ремонтних робіт від 16.07.2021.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням Акціонерним товариством "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у справі №912/1302/22 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильному застосуванні норма матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що не мають преюдиційного значення мотиви судового рішення та правова кваліфікація спірних відносин. Відтак, відсутня преюдиційність судових рішень, постановлених в межах справи № 904/838/22

Скаржник зазначає, що судом не враховано, що 1-й етап робіт по Договору мав бути закінчений 16.10.2021. таким чином, за порушення строків виконання робіт за Договором, у відповідності до положень п. 8.2. Договору, відповідач зобов`язаний перерахувати на користь АТ «КЗРК» штраф в загальному розмірі 3 960 000,00 грн, що дорівнює 20% вартості невиконаних робіт.

Крім того, звертає увагу на тому, що роботи, зазначені в проміжних актах виконаних робіт ТОВ «ДСК», не відповідають обсягу та якості фактично виконаних робіт, що підтверджується Актом огляду металевих конструкцій копра та укосин. Отже, штраф у розмірі 20% від вартості робіт, які неякісно виконані, має обраховуватись від суми 5 296 228,80 грн і становить 1 059 245,76 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у справі №912/1302/22 залишено без руху. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у сумі 4 500,00 грн.

Апелянтом усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у справі № 912/1302/22 у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

12.06.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ «Долинська Стальконструкція» надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін за участі заявника, правовими підставами свого клопотання визначив ст. 252 ГПК України.

Слід зауважити, що ст. 252 ГПК України визначено особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження загалом.

Водночас, порядок розгляду апеляційної скарги регулюється нормами ст. 270 ГПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомлення (викликом) учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заявником не наведено конкретних обставин, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін та зумовлювали б обов`язковий розгляд даної справи в судовому засіданні за участі сторін, зважаючи на відсутність виняткових обставин справи та незазначення ТОВ «Долинська Стальконструкція» підстав дійсності необхідності проведення слухання у справі з повідомленням сторін, констатуючи достатність матеріалів для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд відхиляє клопотання заявника та здійснює апеляційний перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

13.06.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 16.07.2021 між Акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (далі замовник, АТ «КЗРК»), в особі Голови правління Новака Сергія Борисовича, який діє на підставі Статуту підприємства, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Долинська стальконструкція" (далі підрядник, ТОВ «ДСК»), в особі директора Гнатюка Івана Антоновича, який діє на підставі Статуту підприємства, укладено договір підряду №1001 на виконання ремонтних робіт (далі - договір).

Відповідно п. 1.1. договору підрядник зобов`язується в порядку і на умовах, зазначених у даному договорі, власними силами та на власний ризик виконати за завданням замовника роботи по ремонту копра та канатопідтримуючої щогли стовбура ш. "Октябрська" з усуненням дефектів зазначених в вимірювально - обстежувальному звіті №10-20052-5088-КМ. ОР, АТ "Кривбасзалізрудком", відповідно до локальних кошторисів з розрахунком договірної ціни, які погоджуються та підписуються сторонами додатково та є невід`ємною частиною договору (додатки №№ 1, 2, 3). Замовник зобов`язується створити підрядникові необхідні для виконання даних робіт умови, прийняти виконані роботи і оплатити відповідно до умов договору.

За умовами п. 1.2. договору залучення субпідрядних організацій можливо тільки при письмовій згоді замовника, що оформляється додатковою угодою. Аналогічні положення викладені в п. 12.6. договору.

Згідно з п. 2.1. договору вартість робіт, доручених до виконання підрядникові, відповідно до кошторисів з розрахунком договірної ціни становить 19 800 000,00 грн (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот тисяч гривень 00 коп), у тому числі 3 300 000,00 грн ПДВ.

У п. 2.3. договору визначено, що оплата замовником вартості виконаних підрядником робіт здійснюється поетапно, за фактом виконаних робіт, на підставі підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт, з відстрочкою платежу:

- 20% з відстрочкою 15 календарних днів;

- 80% з відстрочкою 30 календарних днів, за умови наявності зареєстрованої податкової накладної.

Положеннями п. 3.1.-3.2. договору передбачено, що підрядник виконує роботи згідно з ПОР, розробленого та погодженого з замовником; відповідно до локальних кошторисів з розрахунком договірної ціни (Додатки №№ 1, 2, 3), в яких враховані всі додаткові витрати (на відрядження, транспортні витрати, добові та ін.); відомості обсягів робіт та проектної документації у складі: Копер-10-20048-5088КМ1 - 11 арк.; - Щогла-10-20048-2088КМ2 - 5 арк.; - Укосина-10-20048-5088КМ - 5 арк. протягом 150 календарних днів з дати підписання договору та передачі майданчика в роботу. Після демонтажу металоконструкції ріжуться в необхідний габарит та переміщуються на відстань до 500 м. Виготовлення металоконструкцій повинно бути з використанням плазмової різки та напівавтоматів для зварювання. Приймання металоконструкцій здійснюється по фактичній вазі, на комерційних вагах Замовника.

Робота виконується у 2 етапи:

- 1-й етап - роботи в обсязі, необхідному для запуску в роботу 1-ї клітьової машини (демонтаж/монтаж укосини, посилення м/к копра до відм. +58,300 м.) - тривалість виконання робіт - 2 місяці. Безпосередньо роботи по демонтажу/монтажу укосини виконуються в строк не більше 3-4 календарних днів;

- 2-й етап - всі інші роботи згідно відомості обсягів робіт та проектної документації.

Початок робіт фіксується сторонами актом.

Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і вартості виконаних робіт відповідно до проектно-кошторисної документації. При виявленні відхилень або порушень, замовник видає підрядникові рішення про їх усунення або ухвалює рішення щодо припинення робіт на власний розсуд.

Відповідно п. 6.1. договору прийом замовником виконаних підрядником робіт оформлюється актом прийому-передачі виконаних робіт. У випадку, якщо строк виконання робіт перевищує один місяць, сторони укладають щомісячні проміжні акти.

Згідно з п. 6.2. договору підрядник до 2-го числа місяця, що слідує за місяцем, у якому були виконані роботи, надає замовникові акт прийому-передачі виконаних робіт. До акту виконаних робіт додатково додається аналіз відповідності даних, заявлених в акті, відповідно додатків:

- "Аналіз відповідності фактичної наявності трудових ресурсів у Підрядника робіт згідно Акту приймання виконаних робіт" (Додаток №5);

- "Аналіз відповідності тактичної наявності трудових ресурсів у Підрядника робіт згідно відомостями про отримання тимчасових перепусток та проходження інструктажу з техніки безпеки" (Додаток №6).

У п. 6.3. договору сторонами погоджено, що при наявності претензій з боку замовника до якості виконаних робіт сторони складають акт, в якому вказується характер неякісно виконаних робіт і строк усунення підрядником недоліків у виконаних роботах. Роботи з усунення недоліків у виконаних роботах здійснюються підрядником за свій рахунок.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причиною зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін - обидві сторони порівну.

До експертизи залучається відповідна компетентна організація визначена сторонами, якщо експертизу призначено за погодженням сторін або стороною, яка вимагала призначення експертизи.

Уповноважений представник підрядника має право бути присутнім під час проведення експертизи на території замовника. Не перешкоджає проведенню експертизи не прибуття представника підрядника на письмове повідомлення замовником про дату та час проведення експертизи або письмова відмова підрядника від направлення свого представника.

Після повідомлення замовника про виявлені недоліки в роботі і до їх усунення підрядником робота є не прийнятою замовником.

За порушення погоджених строків виконання робіт підрядник сплачує замовникові штраф у розмірі 20% від вартості невиконаних робіт. У випадку виконання робіт, що не відповідають умовам договору, підрядник сплачує замовникові штраф у розмірі 20% від вартості таких робіт, не відповідають договору (п. 8.2., 8.3. договору).

Згідно з п. 8.6. договору у випадку не надання підрядником акту прийому-передачі виконаних робіт у строки, передбачені п. 6.2. даного договору, підрядник сплачує замовникові штраф у розмірі 10% від вартості виконаних робі.

Відповідно п. 11.1. договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань між сторонами.

Як зазначає позивач, в порушення вимог п. 1.2. договору, відповідачем залучено субпідрядну організацію - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСТРУКТТРЕЙД" без погодження із замовником.

В свою чергу, за доводами позивача, несвоєчасність розрахунків ТОВ "ДСК" із субпідрядником призвело до зриву строків та обсягів завезення виготовлених металоконструкцій на проммайданчику шахти "Октябрська" АТ "Кривбасзалізрудком".

Тому, з метою забезпечення можливості ТОВ "ДСК" розрахуватися із субпідрядником та відновити виконання робіт, АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" здійснено авансові платежі за договором на загальну суму 4 700 000,00 грн, а саме:

- авансовий платіж (платіжним дорученням №20576 від 16.09.2021) - 1 000 000,00 грн;

- авансовий платіж (платіжним дорученням №23015 від 13.10.2021) - 321 860,00 грн;

- авансовий платіж (платіжним дорученням №23016 від 13.10.2021) - 678 140,00 грн;

- авансовий платіж (платіжним дорученням №25628 від 17.11.2021) - 1 500 000,00 грн;

- авансовий платіж (платіжним дорученням №26704 від 06.12.2021) - 1 200 000,00 грн.

Позивач вказує, що ТОВ "ДСК" не розрахувалось із субпідрядником, не завезло металоконструкції та не продовжило виконання робіт, вимагаючи підписати проміжні щомісячні акти та здійснити оплату обсягів робіт, які ними закріплені, проте фактично не виконані, оскільки в них зафіксовано виготовлення металоконструкцій, які не були викуплені у субпідрядника.

З огляду на викладене, АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" листом №59/53-02 від 10.01.2022 повідомило ТОВ "ДСК" про розірвання договору підряду №1001 від 16.07.2021 на підставі положень пунктів 7.4.2. та 7.4.3. договору та статті 849 ЦК України. Крім того, у вказаному листі містилася вимога сплатити штраф в загальному розмірі 3 960 000,00 грн за порушення строків виконання робіт за договором відповідно до вимог п. 8.2. договору.

За змістом листів №4 та №7 від 21.01.2022 ТОВ "ДСК" повідомило позивача про призупинення роботи з 24.01.2022 через відсутність технічного нагляду замовника та авторського надзору проектної організації. Окрім того, даними листами ТОВ "ДСК" повідомило, що змонтовані металоконструкції укосини знаходяться в не закріпленому за проектом стані, що може привести до виникнення аварійної ситуації.

Таким чином, за твердженням позивача відповідачем порушено строки виконання робіт, вимоги щодо якості виконаних робіт, положення 12.6. договору щодо залучення субпідрядної організації та умов договору щодо повернення металопрокату.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення обставинами, які встановленні рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 у справі №904/838/22 за позовом ТОВ "ДСК" до АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" про стягнення 200 000,00 грн заборгованості за виконані роботи за договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За частинами першою, третьою статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу

За змістом частини четвертої статті 844 ЦК України, якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Відповідно до частини першої статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За частинами першою, другою статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання (ч. 6 ст. 853 ЦК України).

Згідно з ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до статті 882 ЦК України передання та прийняття робіт замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд у цій справі виходив з того, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 у справі №904/838/22 було стягнуто з АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" на користь ТОВ "ДСК" 200 000,00 грн заборгованості за виконані роботи за договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021 та судовий збір у розмірі 3 000,00 грн.

Наведене рішення залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 та набрало законної сили 12.12.2022.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.01.2023 у справі №904/838/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 112.12.2022 у справі №904/838/22.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 у справі №904/838/22 встановлені такі обставини.

За період з 16.07.2021 по 10.01.2022 ТОВ "ДСК" виконано робіт на загальну суму 9 588 243,60 грн за такими актами виконаних робіт:

- акт виконаних робіт №1/10 за вересень від 28.09.2021 на суму 2 506 521,60 грн;

- акт виконаних робіт №2/10 за жовтень від 29.10.2021 на суму 1 246 172,40 грн;

- акт виконаних робіт №3/11 від 29.11.2021 на суму 1 772 092,80 грн;

- акт виконаних робіт №4/12 від 24.12.2021 на суму 4 063 456,80 грн.

Акт №1/10 від 28.09.2021 був направлений 30.09.2021 на адресу відповідача номер поштового відправлення 230 з урахуванням строків доставки офіційного сайту Укрпошти строк доставки між районними центрами різних областей України, в тому числі для міст обласного значення враховуючи направлення заказаними відправленнями між позивачем та відповідачем складає 5 днів. Враховуючи, що Акт №1/10 від 28.09.2021 був отриманий відповідачем 05.10.2021, станом на 12.10.2021 Акт №1/10 від 28.09.2021 мав був бути підписаний або складений акт про неякісно виконанні роботи.

Акт №2/10 від 29.10.2021 був направлений 31.10.2021 на адресу відповідача номер поштового відправлення 889 з урахуванням строків доставки офіційного сайту Укрпошти строк доставки між районними центрами різних областей України, в тому числі для міст обласного значення враховуючи направлення заказаними відправленнями між позивачем та відповідачем складає 5 днів. Враховуючи, що Акт №2/10 від 29.10.2021 був отриманий відповідачем 05.11.2021, станом на 12.11.2021 Акт №2/10 від 29.10.2021 мав був бути підписаний або складений акт про неякісно виконанні роботи. В означений час акт виконаних робіт не був підписаний акт про неякісно виконанні роботи не був складений.

Акт №3/11 від 29.11.2021 був направлений 30.11.2021 на адресу відповідача номер поштового відправлення 442 з урахуванням строків доставки офіційного сайту Укрпошти строк доставки між районними центрами різних областей України, в тому числі для міст обласного значення враховуючи направлення заказаними відправленнями між позивачем та відповідачем складає 5 днів. Враховуючи, що Акт №3/11 від 29.11.2021 був отриманий відповідачем 06.12.2021, станом на 13.12.2021 Акт №3/11 від 29.11.2021 мав був бути підписаний або складений акт про неякісно виконанні роботи. В означений час акт виконаних робіт не був підписаний акт про неякісно виконанні роботи не був складений.

Акт 4/12 від 22.12.2021 був направлений 25.12.2021 на адресу відповідача номер поштового відправлення 981 з урахуванням строків доставки офіційного сайту Укрпошти строк доставки між районними центрами різних областей України, в тому числі для міст обласного значення враховуючи направлення заказаними відправленнями між позивачем та відповідачем складає 5 днів. Враховуючи, що Акт №4/12 від 22.12.2021 був отриманий відповідачем 29.12.2021, станом на 05.01.2022 Акт №4/12 від 22.12.2021 мав був бути підписаний або складений акт про неякісно виконанні роботи. В означений час акт виконаних робіт не був підписаний, акт про неякісно виконанні роботи не був складений.

Таким чином, відповідач прийняв роботи без зауважень до якості робіт за договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021 на загальну суму 9 588 243,60 грн.

Відповідачем не надано доказів щодо неналежного виконання позивачем робіт за цими актами, обґрунтованої відмови відповідача від їх прийняття тощо.

За таких обставин, Господарський суд Дніпропетровської області у справі №904/838/22 встановив факт належного виконання ТОВ "ДСК" робіт за вказаними актами.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погодилася з такими висновками суду першої інстанції, зокрема, з огляду на те, що відповідач отримав акти виконаних робіт, проте не підписав їх, зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт не зазначив, обґрунтованої відмови від підписання актів не надав, тому вимога позивача про стягнення 200 000,00 грн заборгованості за виконаними роботами є обґрунтованою.

При цьому, колегія суддів визнала безпідставними доводи апелянта про те, що строк оплати не настав, оскільки відповідач не надав акти виконаних робіт за першим етапом робіт, як то передбачено договором, а надані ним акти виконаних робіт, є проміжними актами, з огляду на таке.

Умовами договору і порядком розрахунку передбачена поетапна оплата, за фактом виконаних робіт, що підтверджується актами виконаних робіт, а тому зазначені у п. 3.1 договору два етапи робіт стосуються лише порядку виконання робіт (розділ 3 Договору: виконання робіт), а не порядку оплати.

При цьому, умовами договору не погоджено, що проміжні акти виконаних робіт, якими відповідач вважає акти виконаних робіт за вересень-грудень 2021 року, не підлягають оплаті, як за фактично виконані роботи.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи №904/838/22 встановили обставину прийняття АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" виконаних ТОВ "ДСК" робіт за наданими актами виконаних робіт за вересень-грудень 2021 року без зауважень до якості робіт.

Саме цій обставині вказаними судами у господарській справі №904/838/22 надано юридичну оцінку, дійшовши висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" на користь ТОВ "ДСК" 200 000,00 грн заборгованості за виконані роботи за договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021 підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

В свою чергу, апелянт не погоджується з такими мотивами судового рішення та стверджує, що не мають преюдиційного значення мотиви судового рішення та правова кваліфікація спірних відносин. Відтак, відсутня преюдиційність судових рішень, постановлених в межах справи № 904/838/22

Щодо цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти -це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, установленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

В постановах від 17.02.2021 у справі № 914/1257/18, від 02.07.2019 у справі №48/340, від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 та від 24.05.2018 у справі №922/2391/16 Верховний Суд зазначив, що преюдиційне значення мають лише встановлені судом обставини, а не правова їх оцінка. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 преюдиційне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин.

Так, апеляційний суд зауважує, що у справі № 904/838/22 предметом розгляду є стягнення заборгованості за виконані роботи за Договором, водночас у справі №912/1302/22 судом розглядаються вимоги позивача до відповідача про стягнення штрафу за порушення строків виконання робіт та вимог щодо їх якості.

Слід наголосити, що у справі № 904/838/22 висновки суду про те, що відповідач прийняв роботи без зауважень до якості робіт за договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021 на загальну суму 9 588 243,60 грн. зроблені на підставі оцінки судом того об`єму доказів, які містились в матеріалах справи. При цьому поза увагою суду першої інстанції залишились обставини того, що предметом позову була вимога лише щодо стягнення 200 000,00 грн заборгованості за виконані роботи за договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021. Тобто враховуючи межі здійснення судового розгляду, які кореспондуються заявленим позовним вимогам, судом досліджувалася наявність підстав для стягнення заборгованості і виключно в розмірі спірної суми 200 000,00 грн.

В контексті викладеного, Господарський суд Дніпропетровської області не встановлював обставини щодо дотримання ТОВ «ДСК» термінів виконання робіт, вимог щодо їх якості, та відповідно наявності/відсутності правових підстав для застосування штрафу за їх порушення.

Більше того, в межах даної справи ТОВ «ДСК» посилається на докази, які не були предметом дослідження в межах справи № 904/838/22. Господарським судом Кіровоградської області не враховано, що відповідно до приписів ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, висновки суду мають ґрунтуватися на безпосередньому дослідженні доказів, наявних в матеріалах справи за умов, що жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів зазначає, що у рішеннях судів у справі № 904/838/22, наявні як фактичні обставини, встановлені судами, які мають преюдиційний характер, так і правова оцінка, надана судом таким обставинам. Суд першої інстанції помилково ототожнив зазначені категорії та визначив їх виключно як фактичні обставини, встановлені судом.

Отже, Господарський суд Кіровоградської області дійшов помилкового висновку про те, що висновки судів, зроблені за результатами розгляду справи № 904/838/22, щодо належного виконання ТОВ «ДСК» робіт за Договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021 на загальну суму 9 588 243,60 грн. є обставинами справи. Такі висновки є правовою оцінкою суду, мотивами судового рішення, які зроблені за результатом наявного обсягу доказів у справі, виходячи з предмету позову (стягнення заборгованості в сумі 200 000,00 грн за виконані роботи за Договором підряду на виконання ремонтних робіт №1001 від 16.07.2021).

За таких умов, доводи апелянта в цій частині апеляційної скарги визнаються апеляційним судом обґрунтованими.

Разом з тим, переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб.

Така правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16 та від 14.05.2019 у справі №910/11511/18.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом (правові висновки Верховного Суду у постановах від 08.05.2018 у справі № 922/1249/17, від 23.04.2019 у справі № 911/1602/18 (п. 7.9).

Зокрема, такі положення містяться в статті 46 ГПК України, якою передбачено, що позивач, до закінчення підготовчого засідання, вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову шляхом подання відповідної письмової заяви.

Отже, попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

Подібні висновки викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 908/1165/17, від 06.11.2019 у справі №909/51/19, від 25.03.2020 у справі № 5023/1123/12.

При цьому слід зазначити, що самостійно визначений та обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, як і предмет позову, вказуються в позовній заяві.

Так, згідно ч. 1 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

А відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Апеляційний суд зауважує, що аналіз змісту позовної заяви АТ «КЗРК» засвідчує, що її предметом є вимоги до ТОВ «ДСК» про стягнення суми штрафних санкцій у розмірі 200000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору підряду №1001 на виконання ремонтних робіт від 16.07.2021.

При цьому позивачем в позовній заяві вказано, що вимога про стягнення штрафу ґрунтується на тому, що загальна сума штрафних санкцій, які відповідач має сплатити позивачу, становить 5 019 245,76 грн, з яких:

- 3 960 000,00 грн штраф за порушення строків виконання робіт (п. 8.2. договору);

- 1 059 245,76 грн штраф за неякісно виконані роботи (п. 8.3. Договору).

Водночас, позивач просить суд стягнути лише штрафні санкції в розмірі 200 000,00 грн, не конкретизуючи з чого складається ця сума (з якого виду штрафу, за яке конкретне порушення господарського зобов`язання та в якому розмірі)

Тобто, позивач скористався наданим йому правом на самостійне визначення як предмета та підстав позову, а відтак останній має бути розглянутий судом у межах визначених позовних вимог.

На цьому акцентується увага в імперативній нормі ГПК України, а саме в ч. 2 ст. 237, за якою: при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Вихід суду першої інстанції за межі заявлених позивачем предмету та підстав позову, не узгоджується з принципом диспозитивності господарського судочинства та свідчить про вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог.

До аналогічних за своїм змістом висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 19.07.2018 у справі № 910/17827/17, від 09.07.2019 у справі № 911/1414/18, від 16.09.2021 у справі № 922/3059/16.

Наведене, у свою чергу, виключає можливість застосування судом принципу jura novit curia ("суд знає закони"), адже розгляд справи за самостійного визначення судом замість позивача предмету позову, може буде виходом за межі предмету та підстав позову, а також порушить принципи диспозитивності, змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Поряд з тим, надаючи оцінку підставам позову АТ «КЗРК», необхідно зазначити наступне.

Згідно умов п. 8.3. Договору у випадку виконання робіт, що не відповідають умовам договору, підрядник сплачує замовникові штраф у розмірі 20% від вартості таких робіт, не відповідають договору.

Водночас, за положеннями п. 6.3. Договору сторонами погоджено, що при наявності претензій з боку замовника до якості виконаних робіт сторони складають акт, в якому вказується характер неякісно виконаних робіт і строк усунення підрядником недоліків у виконаних роботах. Роботи з усунення недоліків у виконаних роботах здійснюються підрядником за свій рахунок. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причиною зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін - обидві сторони порівну. До експертизи залучається відповідна компетентна організація визначена сторонами, якщо експертизу призначено за погодженням сторін або стороною, яка вимагала призначення експертизи. Уповноважений представник підрядника має право бути присутнім під час проведення експертизи на території замовника. Не перешкоджає проведенню експертизи не прибуття представника підрядника на письмове повідомлення замовником про дату та час проведення експертизи або письмова відмова підрядника від направлення свого представника. Після повідомлення замовника про виявлені недоліки в роботі і до їх усунення підрядником робота є не прийнятою замовником.

Таким чином, сторонами обумовлено в Договорі порядок дій на випадок наявності претензій з боку замовника до якості виконаних робіт, спору щодо якості між сторонами та докази, якими ці обставини встановлюються/спростовуються.

Разом з тим, позивачем суду не надано та матеріали справи не містять:

- актів, складений в порядку п. 6.3. Договору, в яких вказується характер неякісно виконаних робіт і строк усунення підрядником недоліків у виконаних роботах;

- вимог АТ «КЗРК» щодо проведення експертизи якості робіт;

- самих висновків експертиз якості робіт, виконаних компетентною організацією.

Варто наголосити, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України). Відповідно до п. 2 ч. 2 згаданої статті Кодексу ці дані встановлюються такими засобами: висновками експертів.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За вимогами ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

У відповідності до приписів ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Отже, виходячи з встановлених процесуальним законодавством стандартів доказування, позивачем не доведено суду обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення штрафу згідно п. 8.3. Договору за неякісно виконані роботи, а отже відсутні підстави для їх задоволення.

При цьому судом враховуються й вимоги щодо поданих сторонами доказів, які мають відповідати критеріям належності, допустимості та достовірності.

Колегія суддів не приймає як допустимий доказ порушення вимог щодо якості робіт, виконаних ТОВ «ДСК» - Акт огляду металевих конструкцій копра та укосин (т. 1 а.с. 210-217), оскільки згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, недоліки у якості виконаних відповідачем робіт мають бути підтверджені відповідно до умов Договору визначеними п. 6.3. договору документами (двосторонніми актами, висновками експертиз), яких позивачем суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що за умовами п. 8.2. Договору за порушення погоджених строків виконання робіт підрядник сплачує замовникові штраф у розмірі 20% від вартості невиконаних робіт.

Положеннями п. 3.1. договору передбачено виконання робіт у 2 етапи:

- 1-й етап - роботи в обсязі, необхідному для запуску в роботу 1-ї клітьової машини (демонтаж/монтаж укосини, посилення м/к копра до відм. +58,300 м.) - тривалість виконання робіт - 2 місяці. Безпосередньо роботи по демонтажу/монтажу укосини виконуються в строк не більше 3-4 календарних днів;

- 2-й етап - всі інші роботи згідно відомості обсягів робіт та проектної документації.

Початок робіт фіксується сторонами актом.

Слід зауважити, що позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення штрафу за порушення строків виконання робіт саме порушенням відповідачем строків виконання робіт за першим етапом.

Позивач зазначає, що двосторонній акт про готовність майданчика для ремонту копра та канатопідтримуючої щогли стовбура шахти «Октябрська» підписано сторонами 16.08.2021, а тому 1-й етап робіт мав бути закінчений 16.10.2021.

Скаржник вказує, що цей етап робіт ТОВ ДСК» не виконано у погоджені Договором строки.

Щодо цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас, як передбачено ч. 4 цієї статті Кодексу прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Частинами 1, 2 ст. 613 ЦК України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

В свою чергу, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Необхідно зазначити, що відповідно до акту від 16.08.2021 ТОВ «ДСК» був переданий майданчик для ремонту копра та канатопідтримуючої щогли стовбура шахти «Октябрська».

В матеріалах справи наявний лист АТ «КЗРК» за вих. № 53-07/772 від 19.08.2022 (т. 3 а.с. 95 двосторонній), в якому позивач просив відповідача призупинити виконання робіт з виготовлення металоконструкцій укосин. Виконання вказаних робіт було поновлено на підставі листа позивача від 15.09.2021 за вих. № 53-3/192.

Отже, сам позивач сприяв порушенню строків виконання робіт за першим етапом, призупиняючи їх виконання.

Крім того, п. 3.1. Договору було обумовлено, що підрядник виконує роботи згідно з ПОР, розробленого та погодженого з замовником; відповідно до локальних кошторисів з розрахунком договірної ціни (Додатки №№ 1, 2, 3), в яких враховані всі додаткові витрати (на відрядження, транспортні витрати, добові та ін.); відомості обсягів робіт та проектної документації у складі: Копер-10-20048-5088КМ1 - 11 арк.; - Щогла-10-20048-2088КМ2 - 5 арк.; - Укосина-10-20048-5088КМ - 5 арк. протягом 150 календарних днів з дати підписання договору та передачі майданчика в роботу.

Матеріали справи не містять доказів передання відповідачу проектної документації Копер-10-20048-5088КМ1 - 11 арк.; - Щогла-10-20048-2088КМ2 - 5 арк.; - Укосина-10-20048-5088КМ - 5 арк.

За таких умов в їх сукупності, виходячи за наданого позивачем обсягу доказів, ним не доведено наявність вини боржника у простроченні виконання зобов`язання, як підстави для притягнення його до відповідальності та застосування до нього штрафних санкцій у вигляді штрафу згідно п. 8.2. Договору за порушення строків виконання робіт, відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги наведених висновків суду не спростовують.

Суд звертає увагу, що принцип справедливості судового розгляду в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року no. 4436/07, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 2 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).

З урахуванням фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі є частково обґрунтованими, проте не впливають на результат вирішення спору, не спростовують правильного по суті рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у справі № 912/1302/22, проте, у зв`язку з тим, що останнє прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, в результаті неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, його належить змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення залишається без змін.

Зважаючи на результат розгляду апеляційної скарги та вирішення справи, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі положень ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у справі № 912/1302/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у справі №912/1302/22 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.03.2023 у справі № 912/1302/22 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко