ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2652/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Оріон", с. Лобойківка, Петриківський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у розмірі 528 809, 40 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Приватне підприємство "Оріон" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 28-2/23 від 28.02.2023 у розмірі 528 809, 40 грн., з яких:

- 493 015, 15 грн. - основний борг;

- 33 768, 16 грн. - пеня;

- 2 026, 09 грн. - 3 % річних .

Ухвалою від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

16.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечив.

27.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

06.07.2023 від відповідача надійшли заперечення.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи викладене, а також перебування судді Назаренко Н.Г. з 31.07.2023 по 04.08.2023 у відпустці, 07.08.2023 здійснено розгляд справи по суті в межах розумного строку.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №28-2/23 купівлі-продажу від 28.02.2023 в частині оплати поставленого товару.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що позов подано юридичною особою, що не має процесуальної дієздатності

Відповідно до позову та ухвали суду від 29.05.2023 по справі № 904/2652/23 позивачем по справі зазначено Приватне підприємство «Оріон» з кодом .

Відповідач стверджує, що Договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 28-2/23 від 28.02.2023 з ТОВ «О.С.П.АГРО» укладало підприємство, яке має назву Приватне підприємство Фірма «Оріон» та , що зовсім не відповідає даним позивача, які зазначені в позовній заяві і ухвалі суду про відкриття провадження у справі № 904/2652/23.

Відповідач стверджує, що Приватне підприємство «Оріон» з кодом , як юридична особа не була зареєстрована в установленому законодавством України порядку і відповідно до положень ч. 1 ст. 92 ЦК України не набула своєї цивільної дієздатності, а отже у позивача відсутня і процесуальна дієздатність.

Відповідач підтвердив укладення договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 28-2/23 від 28.02.2023 саме з Приватним підприємством фірмою «Оріон», а не позивачем Приватним підприємством «Оріон».

Також відповідач зазначив про здійснення платежів за Договором достроково і в повному обсязі: перші частини платежів за всіма партіями поставки Товару, що становило 86 % вартості кожної партії Товару відповідно до умов п. 4.5. Договору, що підтверджується платіжними інструкціями № 2950 від 28.02.2023 р. на суму 1 000 000 грн., № 2958 від 01.03.2023 на суму 1 000 000 грн., № 2967 від 02.03.2023 на суму 977 000 грн., № 2968 від 03.03.2023 на суму 999 999,75 грн., що загалом становило 3 844 212,81 грн.

Щодо другої частини платежів, відповідач вказав, що, відповідно до п. 4.5. Договору, повинно було становити 14 % від вартості кожної партії Товару на загальну суму 625 802,09 грн., то строк її оплати повинен був настати протягом 5 днів не тільки з моменту реєстрації податкової накладної в ЄРПН, про що зазначає позивач у своєму позові, а і надання ППФ «ОРІОН» оригіналів документів згідно п. 3.2. продавцем.

У відповідності до положень п. 3.2. Договору на Товар Продавець повинен надати наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, ТТН.

Оригінали даних документів, належно оформлені ППФ «ОРІОН», були надані відповідачу тільки 14.05.2023, а, отже, відповідно, строк оплати других платежів за кожною з партій поставки Товару повинен був настати 19.05.2023.

Відповідач стверджує, що він частково своєчасно виконав свої зобов`язання і повністю оплатив другі платежі за Товар, який був поставлений ППФ «ОРІОН» за видатковими накладними № 34 від 28.02.2023, № 38 від 01.03.2023, № 39 від 02.03.2023, № 40 від 03.03.2023 та в частині сплати 15 374,55 грн. по видатковій накладній № 41 від 06.03.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 3396 від 18.05.2023 на суму 200 000 грн.

Відповідач зазначає, що, оскільки він виконав свої зобов`язання перед ППФ «ОРІОН» в сумі 200 000 грн. належним чином до відкриття провадження у дані справі, то позовні вимоги позивача в частині наявності у ТОВ «О.С.П.АГРО» заборгованості на цю суму є необгрунтованими і такими, що не підлягали би задоволенню, якби позов був пред`явлений до ТОВ «О.С.П.АГРО» не позивачем, а ППФ «ОРІОН»

Щодо решти заборгованості в сумі 293 015,15 грн., Відповідач вказує, що вона була в добровільному порядку погашена ТОВ «О.С.П.АГРО» ППФ «ОРІОН», що підтверджується платіжною інструкцією № 3489 від 12.06.2023 на суму 293 015,15 грн., а отже, стосовно даної суми заборгованості відсутній предмет спору і, якби даний позов був пред`явлений до ТОВ «О.С.П.АГРО» ППФ «ОРІОН», то провадження в даній частині позовних вимог підлягало би закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо вимог позивача про нібито нарахування та сплату йому з боку позивача пені в сумі 33 768,16 грн. та 3 % річних в сумі 2 026,09 грн. за період з 26.03.2023 р. по 14.05.2023 р., відповідач стверджує, що по-перше, позивач не надає ні в тексті самої позовної заяви, ні в додатках до неї розрахунку даних сум і їх правового обґрунтування, а тому неможливо перевірити правильність розрахунку даних сум з як з математичної точки зору, та і з правової, по-друге, як вже зазначалося вище, граничним строком сплати зобов`язань відповідача перед ППФ «ОРІОН» по оплаті другої частини поставлених партій Товару було 19.05.2023 р. і прострочення відбулося лише на незначну частину оплати в період з 20.05.2023 по 12.06.2023, проте даний період не входить до предмету позову і відповідно, якби даний позов був пред`явлений до позивача ППФ «ОРІОН», а не позивачем, він не підлягав би задоволенню в цій частині з вищезазначених обставин.

Щодо витрат на правову допомогу, відповідач зазначив, договір про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023 був укладений між адвокатом Васильцовою Ольгою Миколаївною та ППФ «ОРІОН», яке не є стороною по даній справі, а предмет даного договору не передбачає надання адвокатом правової допомоги по справі саме з ТОВ «О.С.П.АГРО».

Копія Акту приймання-передачі виконаних робіт по договору про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023 р. від 01.05.2023 р. передбачає надання послуг ППФ «ОРІОН» за травень 2023 р., а не ПП «ОРІОН».

Копія платіжного доручення № 321 від 03.05.2023 р. на суму 6 700 грн. передбачає оплату послуг за надання правової допомоги не позивачу, а ППФ «ОРІОН» і не адвокатом Васильцовою О.М., а ФОП Васильцовою О.М., що виключає що дана оплата була здійснена саме адвокату і може бути предметом компенсації відповідно до положень ст. 126 ГПК України.

Відповідач також зазначив, що планує понести судові витрати по розгляду даної справи в сумі 10 000,00 грн. за оплату послуг з професійної правничої допомоги. Докази понесення даних витрат у відповідності до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України, будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення судом ухвали (рішення) по даній справі.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач зазначив, що факт реєстрації податкових накладних в ЄРПН та надання продавцем на адресу покупця оригіналів документів згідно п.3.2., підтверджується листом ГУ ДПС від 05.05.2023 №32677/6/04-36-04-03-08, витягами з Єдиного реєстру податкових накладних про реєстрацію податкових накладних від 13.03.2023, 20.03.2023, 21.03.2023.

Позивач вважає, що правомірно включив до позовної заяви вимоги щодо стягнення на користь Приватного підприємства «ОРІОН» 33 768,16 грн пені; 2 026,09 грн -3% річних за порушення строків оплати.

15.05.2023 позивачем на адресу відповідача направлена позовна заява з додатками, та згідно сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, «Відстежити відправлення Укрпошта» за №270 - цей лист Товариство з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" отримало 18.05.2023.

Саме 18.05.2023 відповідач сплатив позивачу заборгованість по договору у розмірі 200 000,00 грн., другий платіж був 12.06.2023 у розмірі 293015,15 грн.

Таким чином, на думку позивача, після отримання позовної заяви відповідач погасив перед позивачем заборгованість у розмірі 493 015,15 гри.

Але, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача та невиконання умов договору, вимоги по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" на користь приватного підприємства «ОРІОН» 33 768,16 грн пені; 2 026,09 гри - 3% річних; 7932,15 грн - витрат по сплаті судового збору; 6700,00 грн. - витрат на правничу допомогу є обґрунтованими.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА НА ВІДЗИВ.

Відповідач наполягає, що позивач в своїй відповіді на відзив продовжує настоювати, що він має відношення до контрагента відповідача Приватного підприємства Фірма «Оріон» з кодом ЄДРГІОУ 24434654.

Як вже зазначалося у відзиві на позов, згідно даних ЄДР в Україні відсутня зареєстрована юридична особа з такою назвою і таким кодом ЄДРПОУ. Під кодом в ЄДР зареєстрована юридична особа, що має назву Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «БАТЬКІВЩИНА» (СТОВ «БАТЬКІВЩІНА») і яка також не має жодного юридичного відношення (не є правонаступником) Приватного підприємства Фірма «ОРІОН» з кодом .

Таким чином, по справі № 904/2652/23 документи подаються позивачем, який не має процесуальної дієздатності і яким у відповіді на позов жодним чином не спростовано дані обставини і не надано жодних доказів, що позивач має процесуальну дієздатність і має право взагалі виступати по справі в якості будь-якої сторони, а також, що в нього є право вимагати від відповідача сплати будь-яких платежів за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 28.02.2023 р. № 28-2/23 (далі - Договір), який був укладений між відповідачем і ППФ «ОРІОН».

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність підстав для стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 28-2/23 від 28.02.2023, а також правомірність нарахування штрафних санкцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Позивач зазначає, що між Приватним підприємством "Оріон" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 28-2/23 від 28.02.2023 (далі договір), відповідно до п.1.1. якого позивач зобов`язується передати у власність (повне господарське володіння) відповідачу, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити продукцію - ріпак, зазначену в рахунках-фактурах та видаткових накладних за згодою сторін (надалі - «Товар») на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що поставка Товару за даним Договором, буде здійснюватися партіями. Найменування, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю, вартість, строки, умови, місце, порядок і терміни поставки кожної окремої партії Товару, визначаються в видаткових накладних та інших супровідних документах.

Підпунктом 2.4. договору встановлено, що кількість Товару, яка зазначена в видаткових накладних та інших супровідних документах, що поставляється по даному Договору, становить 300 (триста)+/- 10% тон.

Позивач зазначає, що, на виконання умов договору, поставив відповідачу товар на загальну суму в розмірі 4 470 014,90 грн., що підтверджується: видатковою накладною № 34 від 28.02.2023 на суму 1 114 767, 72; видатковою накладною № 38 від 01.03.2023 на суму 367 535,00 грн; видатковою накладною № 39 від 02.03.2023; на суму 366 319, 91 грн.; видатковою накладною № 40 від 03.03.2023; на суму 418 607,00 грн., видатковою накладною № 41 від 06.03.2023 на суму 367 535,00 грн., видатковою накладною № 42 від 07.03.2023 на суму 359 327, 91 грн., видатковою накладною № 43 від 08.03.2023 на суму 392 159, 90 грн., видатковою накладною № 44 від 09.03.2023 на 331 055,92 грн., видатковою накладною № 45 від 10.03.2023 на суму 372 703,91 грн., видатковою накладною № 46 від 11.03.2023 на суму 379 999,91 грн.

Позивач вважає, що свої зобов`язання за цим договором виконав належним чином, поставивши відповідачу 294,08 тон ріпаку загальною вартістю 4 470 014,90 грн., за які останній повного розрахунку у визначений договором строк протягом 5 (п`яти) календарних днів після реєстрації останньої податкової накладної в ЄРПН - 26.03.2023 не провів, вартість неоплаченого товару на час розгляду справи становить 493 013,15 грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов спірного договору, позивач нарахував та просить стягнути пеню в розмірі 33 768,16 грн., 3% річних у розмірі 2 026,09 грн.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 655 ЦК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. (ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України).

Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з запереченнями відповідача, та зазначає, що наданий позивачем спірний договір купівлі-продажу № 28-2/23 від 28.02.2023 укладено між Приватним підприємством Фірма "Оріон" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" (покупець).

В розділі 10 договору вказано також ППФ «Оріон», а також .

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за кодом визначається саме Приватне підприємство Фірма "Оріон", а не Приватне підприємство «Оріон» за кодом .

Як встановлено судом, згідно вказаного коду ЄДРПОУ, вказаного позивачем в позовній заяві, в даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців визначається Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина».

Крім того, всі надані позивачем документи в підтвердження позовних вимог, а саме: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, виписки з рахунків, платіжні інструкції, лист вих № 8 від 21.04.2023 свідчать про наявність у відповідача правовідносин з Приватним підприємством Фірма "Оріон" з кодом , а не з Приватним підприємством «Оріон» за кодом , як стверджує позивач.

Також суд звертає увагу, що надані позивачем докази надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023, акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023 від 01.05.2023 та платіжна інструкція № 321 від 03.05.2023 на суму 6 700,00 грн. свідчать про те, що між Приватним підприємством «Оріон» за кодом та адвокатом Васильцовою Ольгою Миколаївною був укладений договір про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023, а не з Приватним підприємством Фірма "Оріон" з кодом , як стверджує позивач.

Доказів в спростування заперечень відповідача позивач не надав.

Отже, фактично позов подано позивачем в інтересах третьої особи, що не передбачено діючим законодавством.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного підприємства "Оріон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у розмірі 528 809, 40 грн - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційногогосподарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.08.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко