ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1504/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюк І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

за участю:

ТОВ «ОНК-ГРУП» - адвокат Носенко І.П.;

ТОВ «ЦЕНТРЕНЕРГО» - адвокат Гавкалюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО»

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023

по справі №916/1504/22

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНК-ГРУП»

про стягнення 1 537 921,71 грн.

суддя суду першої інстанції - Невінгловська Ю.М.

місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано: 19 квітня 2023 року.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до відповідача ТОВ «ОНК-ГРУП» про стягнення 1 537 921,73 грн. штрафу по договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів № 20/21-56-РДД від 14.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення умов Договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів № 20/21-56-РДД від 14.04.2021 не здійснено оплати та відповідач відмовився від відбору зазначеного у Додатку № 1 обсягу електричної енергії, зокрема за період з 07.07.2021 по 15.07.2021.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 позов Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» про стягнення 1537921,71 грн задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНК-ГРУП» на користь Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» штраф у розмірі 15379,22 грн та 23068,83 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову - відмовлено. Обґрунтування судового рішення.

Судом встановлено, що сторонами в Договорі погоджено, що у випадку повної або часткової відмови покупця від відбору зазначеного у додатку № 1 обсягу електричної енергії (що може проявлятися як в активних діях або бездіяльності покупця) на відповідний період та (або) у разі порушення пункту 3.2 цього договору (внаслідок чого продавець припиняє відпуск або зменшує його обсяги згідно пункту 3.5 цього Договору), покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець (п. 4.4 Договору).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 537 921,71 грн. правомірні та обґрунтовані. Водночас, судом зазначено, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на інтереси обох сторін, беручи до уваги значний розмір штрафу, заявленого до стягнення позивачем, а також відсутність доказів понесення позивачем збитків, та приймаючи до уваги ті обставини, що у відповідача відсутня заборгованість за договором, суд дійшов висновку про зменшення розміру неустойки до 1%, тобто до 15 379,21 грн. (1 537 921,71 грн.*1%=15 379,21 грн.)

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство «ЦЕНТРЕНЕРГО» звернулось до Пвденно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 р. по справі №916/1504/22 скасувати частково.

Прийняти нове рішення по справі № 916/1504/22 у відповідній частинні, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНК-Груп» про стягнення штрафних господарських санкцій у загальному розмірі 1 537 921,71 грн. за Договором купівлі- продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів від 14.04.21 № 20/21- 56-РДД повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник вважає, що дії суду щодо зменшення штрафу на 99% суперечать діючому законодавству, умовам Договору та самої меті встановленої законом відповідальності за невиконання стороною за договором господарського зобов`язання.

Позивач зауважує, що відповідачем, клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, було подано вже підчас розгляду справи по суті на етапі дослідження доказів, безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду справи, при цьому відповідач клопотав перед судом про зменшення розміру неустойки до 0.01 % від суми нарахованого штрафу.

Позивач зазначає, що в силу закону, мав право на стягнення передбаченої суми штрафу відповідно до умов п. 4.4. Договору, де закріплено, що у випадку повної або часткової відмови Покупця від відбору зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії (що може проявлятися як в активних діях або бездіяльності Покупця) на відповідний період та (або) у разі порушення пункту 3.2 цього Договору (внаслідок чого Продавець припиняє відпуск або зменшує його обсяги згідно пункту 3.5 цього Договору), Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився Покупець.

Укладаючи Договір сторони погодили усі його істотні умови, в тому числі, ціну, строк виконання, штрафні санкції. Тобто Відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за Договором, погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені Договором наслідки їх не виконання.

За твердженням скаржника, обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції, взагалі не навів жодних підстав або причин для зменшення штрафної санкцій, окрім вже визначених законодавством.

Суд зменшивши розмір штрафу на 99%, не врахував, що такий відсоток зменшення є надзвичайно великим для Позивача, і відмова в стягнення штрафу у такому відсотку призведе до неможливості покриття Позивачем завданих збитків протиправними діями Відповідача.

Доводи інших учасників провадження у справі.

16.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНК-ГРУП» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилається на те, що рішення суду було ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюк І.Г. судді Богатир К.В., Аленін О.Ю., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/1504/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/1504/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» на рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 по справі №916/1504/22 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 поновлено Публічному акціонерному товариству «ЦЕНТРЕНЕРГО» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 по справі №916/1504/22.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» на рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 по справі №916/1504/22. Призначено справу № 916/1504/22 до розгляду на 25.07.2023 о 15:30 год.

В судовому засіданні 25.07.2023 оголошено перерву до 31.07.2023 о 14:00 год.

В судовому засіданні 31.07.2023 представник Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» доводи та вимоги апеляційної підтримав, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНК-ГРУП» надав пояснення, в яких заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Одеської області залишити без змін.

31.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021 було укладено за результатами проведення аукціону на ТОВ «Українська енергетична біржа».

Між ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» (Продавець) та ТОВ «ОНК-ГРУП» (покупець) за результатами проведення аукціону на ТОВ «Українська енергетична біржа» було укладено договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021, предметом якого є електрична енергія в обсягах та за ціною, що визначається за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені в договорі.

До аукціону ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» було додано проект договору та додаткові умови, відповідно до яких «З усіх питань щодо укладення договору купівлі-продажу електричної енергії звертайтеся до співробітників апарату управління ПАТ «Центренерго», відповідальних за укладання та супровід двосторонніх договорів купівлі-продажу електричної енергії:

1. Ляпков Денис, ІНФОРМАЦІЯ_2

2. Агафонов Павло, ІНФОРМАЦІЯ_3".

Згідно з п. 1.2 Договору тип графіку продажу електричної енергії (Базове навантаження, Пікове навантаження, Позапікове навантаження) визначається у Додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва.

Відповідно до п. 2.1 Договору Продавець зобов`язується відпустити електричну енергію в Об`єднану Енергосистему України, а Покупець зобов`язується відібрати електричну енергію з Об`єднаної Енергосистеми України згідно Графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у Додатку №1, згідно п.п.23 п.3 Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами затвердженим постановою КМУ від 05.06.2019 № 499.

Як визначено п. 3.1. Договору, ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, та загальна вартість Договору визначаються у Додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва. Ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, згідно п.14.1.4. 213.1.1 та 215.1 Податкового кодексу України включає в себе акцизний податок у розмірі, що визначений п.215.3.9 Кодексу.

Згідно з п. 3.3 Договору Період відпуску/відбору складається з таких етапів:

1 етап: 1-5 число місяця (червень) відпуску/відбору;

2 етап: 6-10 число місяця (червень) відпуску/відбору;

3 етап: 11-15 число місяця (червень) відпуску/відбору;

4 етап: 16-20 число місяця (червень) відпуску/відбору;

5 етап: 21-25 число місяця (червень) відпуску/відбору;

6 етап: 26-30 число місяця (червень) відпуску/відбору;

7 етап: 1-5 число місяця (липень) відпуску/відбору;

8 етап: 6-10 число місяця (липень) відпуску/відбору;

9 етап: 11-15 число місяця (липень) відпуску/відбору;

10 етап: 16-20 число місяця (липень) відпуску/відбору;

11 етап: 21-25 число місяця (липень) відпуску/відбору;

12 етап: 26-31 число місяця (липень) відпуску/відбору

13 етап: 1-5 число місяця (серпень) відпуску/відбору;

14 етап: 6-10 число місяця (серпень) відпуску/відбору;

15 етап: 11-15 число місяця (серпень) відпуску/відбору;

16 етап: 16-20 число місяця (серпень) відпуску/відбору;

17 етап: 21-25 число місяця (серпень) відпуску/відбору;

18 етап: 26-31 число місяця (серпень) відпуску/відбору.

Згідно з п. 3.5 Договору, у випадку не оплати Покупцем електричної енергії або часткової оплати у строки, визначені цим Договором, Продавець має право в односторонньому порядку призупинити виконання своїх зобов`язань в частині відпуску електричної енергії або відпустити обсяг електричної енергії, що відповідає сумі здійсненої оплати.

Датою оплати Покупцем електричної енергії є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця (п. 3.6 Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору, у випадку повної або часткової відмови Покупця від відбору зазначеного у Додатку № 1 обсягу електричної енергії (що може проявлятись як в активних діях або бездіяльності Покупця) на відповідний період та (або) у разі порушення п. 3.2 цього Договору (внаслідок чого Продавець припиняє відпуск або зменшує його обсяги згідно п. 3.5 цього Договору), Покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20% вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився Покупець.

14.07.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 (Денис Ляпков) із файлом в текстовому форматі - Шаблон додаткової угоди Договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів.

27.07.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_1) із відомостями про зміну реквізитів договору.

28.07.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 (Агафонов Павло) із сканованими копіями додаткової угоди № 2 від 23.07.2021р. до договору №20/21-75-РДД від 27.04.2021р., факт укладення додаткової угоди № 2 від 23.07.2021р. до договору №20/21-75-РДД від 27.04.2021р. сторонами не заперечується.

29.07.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_5 (ОСОБА_2) із сканованими копіями додаткових угод № 2 від 23.07.2021р. до договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021р. та №20/21-118-РДД від 20.05.2021р., факт укладення додаткових угод № 2 від 23.07.2021р. до договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021р. та №20/21-118-РДД від 20.05.2021р. сторонами не заперечується.

10.08.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_1) із відомостями про зміну адреси для листування.

14.09.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_1) із відомостями про зміну отримувача поштових відправлень ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО».

13.08.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_1) із проектом Додаткової угоди № 1-2 від 01.07.2021р. до Договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021.

16.08.2021 із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_1) було направлено сканкопію підписаної зі сторони ТОВ «ОНК-ГРУП» Додаткової угоди № 1-2 від 01.07.2021р. до Договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021р.

19.08.2021 на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист із електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_1) із сканованою копією підписаної зі сторони ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» Додаткової угоди № 1-2 від 01.07.2021 до Договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021.

Згідно з аукціонним свідоцтвом №03-ЕР--2-4 виданим Товарною біржою «Українська енергетична біржа» та додатком №1 до Договору, обсяг електричної енергії становить - 99144 МВт.*год, ціна за 1 МВт.*год (з акцизним податком та без ПДВ) становить - 1318,52 грн., загальна вартість без ПДВ становить - 130723346,88 грн., крім того ПДВ - 26144669,38 грн., а разом - 156868016,26 грн.

За таких обставин, обґрунтований розрахунок погодинного щодобового відпуску/відбору електричної енергії на підставі Договору є таким: 99144 МВт.*год : 24 год : 153 доби = 27 МВт*год (де: 99144 МВт*год - первісний обсяг електричної енергії передбачений Договором, 24 год - кількість годин протягом одної кожної доби, 153 доби - кількість діб за період відпуску/відбору електроенергії за Договором з 01.05.2021 по 30.09.2021, 27 МВт*год - щогодинний обсяг електроенергії протягом кожної доби за Договором).

Проте, в порушення умов Договору, ТОВ «ОНК-ГРУП» не здійснив оплати та відмовився від відбору зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії, зокрема за період з 07.07.2021 по 15.07.2021, що підтверджується даними на електронній платформі Системи управління ринком «Магкеґ management system (Платформа MMS НЕК «УКРЕНЕРГО», як адміністратор комерційного обліку електричної енергії та оператора системи передачі).

Обґрунтований розрахунок обсягу електричної енергії від відбору якого відмовився ТОВ «ОНК-ГРУП» в період з 07.07.2021 по 15.07.2021 за один день є таким: 27 МВт*год х 24 год - 648 МВт*год (де: 27 МВт*год - погодинний щодобовий відпуск/відбір електроенергії визначений умовами Договору, 24 год - кількість годин протягом одної доби, 648 МВт*год - обсяг електроенергії від оплати та відбору якої відмовився Покупець за один день.

Розрахунок вартості невідібраної Покупцем електроенергії за 1 (одну) добу є таким: 648 МВт*год х 1318,52 грн. = 854 400,96 грн. без ПДВ (де: 1318,52 грн. - ціна 1МВт*год на підставі Договору, 854 400,96 грн. - вартість 648 МВт*год).

- За 13.07.2021 /дата застосування штрафу 14.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

- За 14.07.2021 /дата застосування штрафу 15.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

- За 15.07.2021 /дата застосування штрафу 16.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

Розрахунок штрафу 20% (розмір штрафу передбачений п. 4.4 Договору) за невідібрану електричну енергію є таким:

- За 07.07.2021 /дата застосування штрафу 08.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

- За 08.07.2021 /дата застосування штрафу 09.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

- За 09.07.2021 /дата застосування штрафу 10.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

- За 10.07.2021 /дата застосування штрафу 11.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

- За 11.07.2021 /дата застосування штрафу 12.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

- За 12.07.2021 /дата застосування штрафу 13.07.2021/: 854 400,96 грн./100 х 20 = 170 880,19 грн.

Всього на загальну суму - 1 537 921,71 грн.

03.09.2021 позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 1/56/2021 з вимогою сплатити штраф за відмову від електричної енергії у період з 07.07.2021 по 15.07.2021.

Водночас, вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 20% штрафу за невідібрану електричну енергію в розмірі 1 537 921,71 грн. в примусовому порядку.

Позиція Південно - західного апеляційного господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 610, 612 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частинами першою, другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно положень ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для нарахування позивачем відповідачу 20% штрафу за невідібрану у період з 07.07.2021 по 15.07.2021 електричну енергію, а саме 1 537 921,71 грн. штрафу по договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів № 20/21-56-РДД від 14.04.2021, та перевіривши розрахунки позивача останні є вірними.

Колегія суддів зазначає про те, що предметом апеляційного розгляду є питання наявності/відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру штрафу до 1% у порядку приписів статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України.

Місцевий господарський суд виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на інтереси обох сторін, беручи до уваги значний розмір штрафу, заявленого до стягнення позивачем, а також відсутність доказів понесення позивачем збитків, та приймаючи до уваги ті обставини, що у відповідача відсутня заборгованість за договором, дійшов висновку про зменшення розміру неустойки до 1%, тобто до 15 379,21 грн. (1 537 921,71 грн.*1%=15 379,21 грн.)

Так, відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому колегія суддів зазначає, що ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у пункті 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20).

За змістом наведених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до статті 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідженню конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Крім того, колегія суддів також зауважує, що застосоване у частині третій статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України словосполучення «суд має право» та «може бути зменшений за рішенням суду» свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

Так у постанові від 19.02.2020 у справі №910/1199/19 Верховний Суд, зокрема відзначив, що, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 ЦК України, статтею 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Суд також враховує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

Таким чином, зменшення заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною свої зобов`язань, кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про зменшення штрафу до 1%, та відхиляє доводи апеляційної скарги, відповідно до наступного. Так, відповідач, обґрунтовуючи свою заяву про зменшення розміру штрафу, яку просив стягнути з нього позивач, посилається на наступне:

- У ТОВ «ОНК-ГРУП» відсутня заборгованість перед позивачем за Договором купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021;

- вимоги позивача про стягнення 1 537 921,73 грн. штрафу за Договором є неспівмірним із урахуванням відсутності збитків спричинених позивача;

- на даний час господарська діяльність ТОВ «ОНК-ГРУП» повністю заблокована, банківські рахунки арештовані відповідно до виконавчого провадження №70268488;

- відповідно до довідки ТОВ «ОНК-ГРУП» від 27.03.2023 на заблокованих рахунках знаходяться залишки коштів у розмірі 3 854 270,02 грн. з них на рахунках зі спеціальним статусом (для виплати податків та зарплати) - 3 853 620,22 грн.

Колегія суддів досліджено наявність чи відсутність понесення позивачем збитків, пов`язаних з не здійсненням відбору зазначеного у Додатку № 1 обсягу електричної енергії, враховує наступне.

Положення статті 225 Господарського кодексу України конкретизують, що саме належить до складу збитків: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Відповідно до ч. 5 ст. 225 Господарського кодексу України, сторони господарського зобов`язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов`язання чи строків порушення зобов`язання сторонами.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності.

При цьому, позивачу слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Крім того, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

Необхідно також взяти до уваги те, що для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 (пункт 8.24) та від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц (пункт 85)).

Також, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 вказав, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не доведено понесення збитків, пов`язаних з нездійсненням відповідачем відбору зазначеного у Додатку № 1 обсягу електричної енергії. Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом.

Крім того, колегія суддів зауважує, що як вбачається з матеріалів справи в діях відповідача відсутні умисел, вина, натомість наявні добросовісність, а саме відсутня заборгованість, за поставлену електроенергію, а також враховуючи право ТОВ «ЦЕНТРЕНЕРГО» розпорядитись таким обсягом електроенергії, який не відібраний відповідачем на власний розсуд, в тому числі продати третім особам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення всієї заявленої суми штрафу у розмірі 1 537 921,71 грн. є надмірною відповідальністю, що не відповідає правовому призначенню неустойки, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача.

Встановлені обставини в сукупності свідчать про наявність підстав для зменшення заявленої до стягнення суми та штрафу відповідно до статті 233 ГК України, статті 551 ЦК України, тому місцевий господарський суд, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, обґрунтовано задовольнив клопотання відповідача, і зменшив розмір неустойки до 1%, тобто до 15 379,21 грн. (1 537 921,71 грн.*1%=15 379,21 грн.)

Колегія суддів не приймає зауваження позивача викладених в апеляційній скарзі, що відповідачем, клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, було подано вже підчас розгляду справи по суті на етапі дослідження доказів та відповідач клопотав перед судом про зменшення розміру неустойки до 0.01 % від суми нарахованого штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2023 ТОВ «ОНК- ГРУП» було подано заяву про зменшення розміру штрафних санкцій, відповідно до якої просило суд у разі наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» про стягнення штрафу в порядку ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, ч. 4 ст. 236 ГПК України зменшити до 0,01% суми нарахованого штрафу по договору купівлі- продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-56-РДД від 14.04.2021, а саме -15 379,22 грн.

В подальшому, ТОВ «ОНК-ГРУП» було подано додаткові пояснення, за змістом яких повідомлено суд першої інстанції про те, що у вищезазначеній заяві від 13.03.2023 про зменшення розміру штрафних санкцій по справі № 916/1504/22 було допущено описку, та помилково вказано «зменшити до 0,01%» замість «зменшити до 1%», при цьому розмір штрафних санкцій договору пораховано вірно, з урахуванням зменшення суми штрафу до 1%, тобто сума до якої ТОВ «ОНК-ГРУП» просило зменшити розмір штрафних санкцій залишилась незмінною - 15 379,22 грн., що складає 1% від загального заявленого розміру штрафних санкцій.

Недоречними є і аргументи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції принципу рівності сторін та принципу змагальності, адже місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення врахував вказані принципи, а також ним було почуто сторони, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Проніна проти України»).

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №916/1504/22 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство «ЦЕНТРЕНЕРГО».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.08.2023.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир