РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.08.2023Справа №910/7982/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім"

про стягнення 35 640,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" про стягнення 35 640,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" стверджує, що ним у березні 2023 року було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" згідно Договору №1164/Д про надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування від 16.03.2023 та заявки №77/03 від 16.03.2023 послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом з м. Ізмаїл Одеської області в смт Вигода Калузького району Івано-Франківської області загальною вартістю 35 640,00 грн., в той час як відповідач не виконав свого обов`язку з їх оплати, у зв`язку з чим у нього виник борг перед позивачем у сумі 35 640,00 грн.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" вказує, що очікує понести витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та на оплату професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 7 300,00 грн., які складаються із понесених витрат у розмірі 5 300,00 грн. та гонорару успіху у розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 (постановленою після усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 25.05.2023) відкрито провадження у справі №910/7982/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 02.06.2023 була надіслана відповідачу 05.06.2023 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 3.

Однак поштове відправлення №573 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 16.06.2023 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 13.06.2023 на відповідному конверті та інформацією з пошукової системи Акціонерного товариства "Укрпошта" в мережі Інтернет.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 02.06.2023 є 13.06.2023 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі №910/7982/23 встановлено відповідачу строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" вправі було подати відзив на позов у строк до 28.06.2023 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

16.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" (експедитор) укладено Договір №1164/Д про надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.2 якого експедитор, діючи від свого імені і за плату та за рахунок замовника, залучає перевізника для організації внутрішнього або міжнародного перевезення вантажу, а перевізник зобов`язується доставити вантаж до місця призначення і видати його вантажоодержувачу (уповноваженій особі вантажоодержувача) у відповідності до заявки експедитора, а експедитор зобов`язується оплатити виконане перевезення.

Вимоги по перевезенню зазначаються у разовій заявці, яку експедитор надає перевізнику після узгодження умов кожного окремого перевезення (п. 2.3 Договору), яка після підписання і засвідчення печатками сторін є невід`ємною частиною договору і обов`язкова для виконання сторонами (п. 2.7 Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що вартість послуг погоджується у додаткових угодах або в заявках до цього договору. Вартість послуг включає в себе перевезення вантажу.

Оплата перевезення перевізнику-резиденту здійснюється у гривнях за курсом НБУ, встановленим на день завантаження, вказаний в графі 4 CMR або в ТТН (п. 3.2 Договору).

Згідно п. 3.4 Договору перевізник направляє електронною поштою чи іншим узгодженим сторонами способом експедитору для оплати оригінали всіх необхідних документів (рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, ТТН або CMR з відмітною від вантажоодержувача та митних органів).

У пункті 3.5 Договору сторонами погоджено, що експедитор зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг щомісячно на підставі підписаних актів наданих послуг та рахунку перевізника шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок протягом 5 робочих днів з дати одержання оригіналів вказаних документів у п. 3.4.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1 Договору).

16.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" складено Заявку №77/03, згідно якої позивач взяв на себе зобов`язання з перевезення добрива у кількості 21,6 т в біг-бегах з м. Ізмаїл Одеської області в смт Вигода Калуського району Івано-Франківської області. У Заявці погоджено, що вартість транспортних послуг складає 1 650,00 грн./т з ПДВ, яка підлягає 100% оплаті протягом 3-5 днів по оригіналам документів, які підлягають направленню за рахунок відправника до 339 відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" у м. Києві через представника Ситбулай Анну.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" боргу у розмірі 35 640,00 грн. з оплати наданих позивачем у березні 2023 року послуг по перевезенню вантажу.

Укладений сторонами Договір є договором перевезення вантажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України та Глави 64 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" своїх зобов`язань за Заявкою №77/03 від 16.03.2023 підтверджується підписаною представниками відправника, водія-експедитора та одержувача товарно-транспортною накладною №1153 від 20.03.2023, згідно якої позивач здійснив перевезення з м. Ізмаїл Одеської області в смт Вигода Калуського району Івано-Франківської області карбаміду у кількості 21,6 т, та підписаним представниками та скріпленим печатками сторін актом надання послуг №634 від 22.03.2023 на суму 35 640,00 грн. з ПДВ.

Статтею 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно Заявки №77/03 від 16.03.2023 оплата послуг перевезення здійснюється відповідачем протягом 3-5 днів по оригіналам документів, які підлягають направленню за рахунок відправника до 339 відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" у м. Києві через представника Ситбулай Анну.

На підтвердження направлення документів (товарно-транспортної накладної, акта здачі-приймання робіт (надання послуг) Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" надано суду експрес-накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" №5120 від 31.03.2023 (було надіслано у порядку передбаченому Заявкою №77/03 від 16.03.2023) та роздруківку із сервісу відстеження поштових відправлень на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", з якої вбачається, що дані документи були отримані відповідачем 02.04.2023.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" повинне було оплатити виконане Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" згідно Заявки №77/03 від 16.03.2023 перевезення до 07.04.20233 включно.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем за надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" у березні 2023 року послуги перевезення вантажу згідно Договору та спірної заявки вартістю 35 640,00 грн. станом на дату розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись наведеними нормами господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" наявна прострочена заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" у розмірі 35 640,00 грн.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг боргу відповідача у розмірі 35 640,00 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" вказує, що очікує понести витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та на оплату професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 7 300,00 грн., які складаються із понесених витрат у розмірі 5 300,00 грн. та гонорару успіху у розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем було долучено докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" в межах справи №910/7982/23 здійснювалось адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008) на підставі Договору про правову допомогу від 10.05.2023.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно пункту 1.1 Договору про правову допомогу від 10.05.2023 за цим договором повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі з ТОВ "ВВС Ексім". З цією метою: 1. Здійснити огляд, дослідження, аналіз та попередню правову оцінку доказів за їх місцезнаходженням (3 год.). 2. Провести заходи досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (0,5 год.). 3. Здійснити аналіз судової практики (0,5 год.). 4. Зробити арифметичні розрахунки (0,5 год.). 5. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (6 год.). 6. Вчинити інші дії необхідні для розгляду справи в суді та з метою забезпечення примусового виконання судового рішення (3 год.).

Пунктом 2.1 Договору про правову допомогу від 10.05.2023 передбачено, що за здійснення дій, визначених пунктом 1.1 цього договору, довіритель сплачує повіреному винагороду в розмірі 5 300,00 грн.

При задоволенні позову довіритель сплачує повіреному премію (гонорар успіху) у сумі 2 000,00 грн. (п. 2.3 Договору про правову допомогу від 10.05.2023).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" було подано до суду складений позивачем та адвокатом Лозою В.М. акт приймання-передачі наданих послуг від 11.05.2023, у відповідності до якого адвокатом було надано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" прийнято наступні послуги:

- огляд, дослідження, аналіз та попередню правову оцінку документів та інших доказів за їх місцезнаходженням (3 год. 10 хв.);

- проведено заходи досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (20 хв.);

- здійснено аналіз судової практики (30 хв.);

- проведено арифметичні розрахунки (10 хв.);

- підготовлено пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготовлено позовну заяву (6 год. 20 хв.);

- вчинено інші дії, необхідні для розгляду справи в суді, її повного юридичного супроводу, в т.ч. забезпечення виконання рішення (2 год.).

Загальна вартість наданих послуг складає 5 300,00 грн. (п. 1.2 акту приймання-передачі наданих послуг від 11.05.2023).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" було оплачено вказані у акті приймання-передачі наданих послуг від 11.05.2023 послуги вартістю 5 300,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 11.05.2023.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Тобто в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

Відносно додаткової оплати ("гонорар успіху") при позитивному для клієнта рішенні в розмірі 2 000,00 грн. то суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зазначила, що в рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат (постанови Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №640/2756/19,

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зважаючи на незначну складність даної справи, невеликий обсяг та однозначний характер доказів по цій справі, елементарні розрахунки суми боргу (неоплачений борг за одну послугу перевезення, без нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат), суд не вбачає розумним та доцільним покладення на відповідача обов`язку із компенсації гонорару успіху, оскільки в такому випадку витрати позивача на професійну правничу допомогу будуть неспівмірними із складністю справи.

Окрім того, судом враховано, що, по-перше, дана справа є незначної складності, що було зазначено в ухвалі суду від 02.06.2023 та стало підставою для розгляду її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

По-друге, суд не вбачає обґрунтованою, співмірною та розумною витрату суб`єктом професійної діяльності із 15-річним досвідом роботи в сфері надання юридичних послуг (професійним адвокатом) для аналізу судової практики.

Послуги адвоката зі здійснення аналізу, пошуку і вивчення судової практики в аналогічних справах (вивчення нормативної бази, публікацій науковців, коментарів спеціалістів тощо) охоплюються послугою зі здійснення підготовки заяв по суті спору (в межах яких і формується правова позиція сторони по суті спору).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20.

Тим більше, що лише у 2023 році адвокат Лоза В.М. здійснював представництво інтересів перевізників у справах про стягнення з експедиторів простроченої заборгованості з оплати наданих послуг, тобто у тотожних (якщо не аналогічних) спорах, по меншій мірі у 7 справах у Господарському суді міста Києва (№910/356/23, №910/218/23, №910/2541/23, №910/2118/23, №910/6782/23, №910/7239/23 та у даній справі) та в кожній із даних справ до переліку послуг правничої допомоги адвокатом Лозою В.М. включено такі послуги як аналіз судової практики.

По-третє, огляд, аналіз та попередня правова оцінка документів та ін. доказів (які містяться на 11 сторінках) за їх місцезнаходженням - 3 год. 10 хв., проведення заходів досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу - 0 год. 20 хв., вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу - 2 год. 00 хв. не підтверджуються матеріалами справи.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують необхідності витрачення професійним адвокатом із 15-річним досвідом роботи у сфері права на підготовку позову в межах даної справи (включно із дослідженням доказів, написанням позову, здійсненням арифметичних розрахунків, підготовки пакету документів) часу у загальному обсязі 10 год. 10 хв., враховуючи також і те, що Лоза В.М. здійснює представництво інтересів перевізників на систематичній основі.

Надавши оцінку дотриманню критеріїв формування розміру гонорару адвоката, суд прийшов до висновку про те, що у даному конкретному випадку наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн., оскільки цей розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

В іншій частині заявлений розмір витрат є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС Ексім" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 3; ідентифікаційний код 43888072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігун-Транс" (34500, Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Сарни, вул. Горіхова, буд. 10; ідентифікаційний код 43078761) борг у розмірі 35 640 (тридцять п`ять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 03.08.2023.

Суддя Р.В. Бойко