ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2023 р. Справа № 910/2896/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Глазунов І.Ю.

від відповідача: Грищенко А.А. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 (суддя Бондарчук В.В.)

у справі № 910/2896/23 Господарського суду міста Києва

за позовом Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про стягнення 542 482,25 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Дочірнє підприємство "Автомаз-Україна" (далі - ДП "Автомаз-Україна", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - АТ "Укргазвидобування", відповідач) про стягнення 542 482,25 грн заборгованості з оплати за поставлений товар.

2. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати запасних частин до транспортних засобів, поставлених позивачем згідно з видатковими накладними № О15-000152 від 25.01.2022 на суму 349 105,27 грн та № О15-000153 від 25.01.2022 на суму 193 376,98 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі № 910/2896/23 позов ДП "Автомаз-Україна" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 542 482,25 грн основного боргу та 8 137,23 грн судового збору.

4. Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не заперечує проти здійснення позивачем поставки товару згідно з видатковими накладними № О15-000152 та № О15-000153 від 25.01.2022, водночас не надав суду жодних доказів належного виконання зобов`язання з оплати поставленого товару за цими видатковими накладними. Отже, АТ "Укргазвидобування" порушило умови договору поставки та положення ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості в розмірі 542 482,25 грн.

5. При цьому, судом першої інстанції відхилено доводи АТ "Укргазвидобування" щодо заборони здійснення платежів на користь ДП "Автомаз-Україна", оскільки кінцевим бенефіціарним власником останнього є Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕС" (далі - ТОВ "ГЕС"), яке є резидентом Республіки Білорусь. Місцевий господарський суд виходив з того, що кінцевим бенефіціарним власником ДП "Автомаз-Україна" є ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), відтак ДП "Автомаз-Україна" не підпадає під дію постанови Правління Національного банку України (далі - НБУ) "Про роботу банківської системи в період воєнного стану" № 18 від 24.02.2022, оскільки кінцевим бенефіціарним власником підприємства позивача є громадянин Грузії.

6. Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини внаслідок введення на території України воєнного стану з 24.02.2022, що унеможливлює АТ "Укргазвидобування" виконати зобов`язання з оплати за поставлений товар, місцевий господарський суд зазначив, що в розумінні ст. 617 ЦК України особа звільняється саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку його виконання, тому наведені посилання є необґрунтованими та такими, що не звільняють АТ "Укргазвидобування" від виконання обов`язку з оплати за поставлений товар.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

7. Не погодившись із вказаним рішенням, АТ "Укргазвидобування" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі № 910/2896/23 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ДП "Автомаз-Україна".

8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що:

- оскаржуване судове рішення не ґрунтується на засадах верховенства права, не узгоджується із завданням господарського судочинства, визначеним у ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), прийняте без надання судом об`єктивної оцінки наявним у справі доказам та доводам обох сторін;

- суд першої інстанції не надав оцінку та неправильно застосував норми матеріального права - ст.ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", п. 15 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18, ст. 617 ЦК України, що призвело до прийняття неправомірного рішення;

- місцевий господарський суд не дослідив та не надав оцінки тій обставині, що засновником ДП "Автомаз-Україна" є ТОВ "ГЕС", зареєстроване за адресою: Республіка Білорусь, 220072, м. Мінськ, вул. Петруся Бровки, 15, коп. 2, кім. 412, яке є резидентом Республіки Білорусь;

- судом першої інстанції порушено норми ст. 236 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

9. 17.05.2023 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2023 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2896/23; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

11. 07.06.2023 на виконання вищезазначеної ухвали до Північного апеляційного господарського суду надійшли з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2896/23.

12. Після надходження матеріалів даної справи з Господарського суду міста Києва, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 апеляційну скаргу АТ "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі № 910/2896/23 залишено без руху; надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.07.2023 о 09:50; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 18.07.2023.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 задоволено заяву АТ "Укргазвидобування" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 оголошено перерву у розгляді даної справи до 01.08.2023 о 09:45.

Позиції учасників справи

16. У відзиві на апеляційну скаргу ДП "Автомаз-Україна" проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Явка представників учасників справи

17. У судове засідання, призначене на 01.08.2023, з`явився представник позивача. Також у судовому засіданні взяв участь представник відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

18. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

19. Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

20. 25.01.2022 ДП "Автомаз-Україна" поставило, а АТ "Укргазвидобування" прийняло товар на загальну суму 542 482,25 грн, що підтверджується підписаними представниками сторін видатковими накладними від 25.01.2022 № О15-000152 на суму 349 105,27 грн та № О15-000153 на суму 193 376,98 грн.

21. Відповідач за товар, поставлений позивачем згідно з вищезазначеними видатковими накладними, не розрахувався.

22. 22.12.2022 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 20.12.2022 за вих. № 20/12/22-1 про сплату боргу за поставлений відповідно до вказаних видаткових накладних товар у розмірі 542 482,25 грн у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

23. З матеріалів справи вбачається, що відповідач вимогу отримав 27.12.2022, однак відповіді на неї не надав, заборгованість не погасив.

24. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати за поставлений товар, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення заборгованості в розмірі 542 482,25 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

25. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

26. Як визначено у ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

27. Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

28. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

29. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

30. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 ЦК України).

31. Отже, суб`єкти господарської діяльності можуть укладати господарські договори, в тому числі договори поставки, у письмовій формі як шляхом складення єдиного документа за підписом обох сторін, так й у спрощеній формі на підставі видаткових накладних, які в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку та ЦК України є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її здійснення та засвідчують факт поставки товару, відтак є підставою виникнення у сторін зобов`язань, зокрема обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 916/36/22.

32. Як правильно встановлено судом першої інстанції, між ДП "Автомаз-Україна" та АТ "Укргазвидобування" виникли та існують відносини поставки товару на підставі договору, укладеного у спрощений спосіб, оскільки сторонами було вчинено дії, спрямовані на виникнення між ними цивільних прав та обов`язків з поставки товару, зокрема, здійснення позивачем поставки товару і отримання цього товару відповідачем.

33. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

34. Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

35. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

36. Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

37. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ст. 193 ГК України).

38. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

39. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

40. Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

41. Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

42. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

43. На підставі доказів, що містяться у матеріалах справи, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між сторонами у спрощеній формі укладено договір поставки, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 542 482,25 грн, що підтверджується видатковими накладними від 25.01.2022 № О15-000152 на суму 349 105,27 грн та № О15-000153 на суму 193 376,98 грн та не заперечується АТ "Укргазвидобування".

44. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, відповідач не заперечує проти здійснення позивачем поставки товару згідно з видатковими накладними від 25.01.2022 № О15-000152 та № О15-000153, беручи до уваги, що відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання ним зобов`язання з оплати поставленого товару за цими видатковими накладними, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що АТ "Укргазвидобування" порушило умови договору поставки та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 542 482,25 грн.

45. Щодо доводів відповідача, з посиланням на п. 15 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період воєнного стану" (далі - Постанова Правління НБУ № 18), про заборону здійснення платежів на користь ДП "Автомаз-Україна" з 24.02.2022, оскільки кінцевим бенефіціарним власником останнього є ТОВ "ГЕС", яке є резидентом Республіки Білорусь, слід зазначити таке.

46. Згідно з п. 15 Постанови Правління НБУ № 18 зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, за винятком здійснення на території України:

1) переказу коштів з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України;

2) соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів;

3) видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів Російської Федерації та Республіки Білорусь, що містяться в переліках Служби безпеки України та/або державних органів України, попередньо погоджених Службою безпеки України, щодо можливості здійснення банками таких операцій (далі - Переліки);

4) продажу безготівкової іноземної валюти, крім російських рублів та білоруських рублів;

5) сплати банку комісій та інших платежів за здійснення банком операцій з надання банківських та інших фінансових послуг, а також з метою виконання власних зобов`язань за кредитними договорами (уключаючи проценти) перед банками;

6) переказу коштів на інші власні поточні рахунки таких осіб, відкриті в банках на території України (крім коштів у російських рублях/білоруських рублях);

7) страхових виплат шляхом оплати закладам охорони здоров`я вартості медико-санітарної, іншої допомоги, що була надана застрахованій особі такими закладами, у зв`язку із настанням страхового випадку за договорами добровільного страхування;

8) страхового відшкодування шкоди життю, здоров`ю, майну потерпілих, заподіяної внаслідок настання страхового випадку за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

9) сплати внесків до централізованих страхових резервних фондів Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

10) виплати доходів, сум погашення грошовими коштами за випусками власних цінних паперів, оплати послуг депозитарних установ за здійснення такої виплати/погашення;

11) страхових платежів за договорами обов`язкового та добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також добровільного страхування від нещасних випадків (на транспорті) та наземного транспорту на користь страховиків щодо транспортних засобів, переданих у фінансовий лізинг до 23 лютого 2022 року (включно);

12) видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, які є клієнтами банків України, у межах укладених договорів щодо реалізації зарплатних проєктів з військовими частинами Збройних Сил України та Національної гвардії України без окремого погодження зі Службою безпеки України.

47. Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, засновником ДП "Автомаз-Україна" є Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕС" (країна резидентства - республіка білорусь). Кінцевим бенефіціарним власником ДП "Автомаз-Україна" є ОСОБА_1 (громадянство: Грузія, АДРЕСА_1).

48. З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ДП "Автомаз-Україна" не підпадає під дію Постанови Правління НБУ № 18, оскільки кінцевим бенефіціарним власником підприємства позивача є громадянин Грузії.

49. Крім того, як визначено п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", видаткова фінансова операція - це фінансова операція, яка призводить до зменшення активів на рахунку клієнта - власника активів.

50. Тобто обмеження, встановлені у п. 15 Постанови Правління НБУ № 18, стосуються саме видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь.

51. Таким чином, обмеження, встановлені п. 15 Постанови Правління НБУ № 18, не розповсюджуються на правовідносини сторін у даному випадку.

52. З огляду на викладене, доводи відповідача про заборону здійснення платежів на користь ДП "Автомаз-Україна" з 24.02.2022, з посиланням на п. 15 Постанови Правління НБУ № 18, є необґрунтованими.

53. Суд апеляційної інстанції також погоджується з відсутністю підстав для врахування доводів відповідача стосовно неможливості виконання зобов`язання з оплати за поставлений товар через настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - військову агресію російської федерації проти України та введення на території України воєнного стану з 24.02.2022, з огляду на таке.

54. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

55. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

56. Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований "Всім кого це стосується", згідно з яким на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

57. Разом з тим, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 922/2394/21.

58. Колегія суддів зазначає, що листом ТТП України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 лише засвідчено загальновідому обставину з приводу військової агресії російської федерації проти України, що є обставиною непереборної сили.

59. Разом з цим, такий лист не є сертифікатом у розумінні положень Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та не є документом, виданим за зверненням відповідача з приводу неможливості виконання зобов`язань перед позивачем за укладеним між сторонами договором.

60. Таким чином, відповідач не довів належними та допустимими доказами вплив вказаних обставин на можливість виконання ним зобов`язання з оплати поставленого товару.

61. Колегія суддів також враховує, що товар за спірними видатковими накладними відповідач прийняв ще в січні 2022 року, тоді як форс-мажорні обставини, на які посилається відповідач, виникли з 24.02.2022.

62. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

63. Згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

64. Статтею 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

65. Таким чином, у розумінні ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України настання обставин непереборної сили відповідно до закону звільняє від відповідальності за неналежне виконання господарського зобов`язання, а не від його виконання в цілому.

66. Оплата поставленого позивачем товару є обов`язком відповідача, а не відповідальністю за його невиконання.

67. З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що посилання відповідача на форс-мажорні обставини внаслідок введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 є необґрунтованими та такими, що не звільняють АТ "Укргазвидобування" від виконання обов`язку зі сплати за поставлений товар.

68. За таких обставин, місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов ДП "Автомаз-Україна".

69. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

70. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

71. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

72. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

73. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

74. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі № 910/2896/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

75. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги АТ "Укргазвидобування" відсутні.

Судові витрати

76. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі № 910/2896/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 07.08.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко