ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/682/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛ ПЕТРОЛ"

про стягнення 22778934,40 грн

Секретар судового засідання Бадика Д.Д.

Представники учасників справи:

Позивач: Коломієць О.О., адвокат;

Відповідач: не з`явився.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників у справи.

1.1. 18.05.2023 Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛ ПЕТРОЛ".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 2778934,40 грн боргу за договором поставки.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимог позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав грошове зобов`язання з оплати поставленого товару за договором поставки нафтопродуктів №376/2/2118 від 01.05.2021.

1.4. 19.05.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 925/682/23. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 14 год. 00 хв. 31.05.2023.

1.5. Ухвалу суду від 19.05.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та його представнику Коломієць О.О. електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке 24.05.2023 вручено відповідачу (а. с. 61).

1.6. 12.06.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 73-76), у якому просив суд залишити позовну заяву без задоволення. Ствердив, що належним чином виконав зобов`язання за договором поставки нафтопродуктів №376/2/2118 від 01.05.2021 щодо оплати за поставлений товар, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 77-92). Відповідач стверджує, що позивач на підтвердження позовних вимог надав лише рахунки-фактури, які не підтверджують не оплату нафтопродуктів відповідачем за договором поставки нафтопродуктів №376/2/2118 від 01.05.2021.

1.7. 12.06.2023 позивач подав до суду пояснення (а.с. 98) з доказами повторного надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с. 99-101), у яких повідомив суд, що позивач 02.06.2023 повторно надіслав позивачу копію позовної заяви з додатками до неї, проте відповідач вдруге не отримав і дані документи повернуті на адресу позивача.

1.8. У підготовчому судовому засіданні 14.06.2023 взяла участь представник позивача адвокат Коломієць Ольга Олександрівна у режимі відеоконференції. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився.

1.9. Представник позивача адвокат Коломієць О.О. у підготовчому судовому засіданні пояснила, що у січні 2023 року позивач надіслав відповідачу акт звірки взаєморозрахунків, але відповідач його не підписав.

1.10. 14.06.2023 суд відклав розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 09 год. 00 хв. 18.07.2023.

1.11. Ухвалу суду від 14.06.2023 про відкладення розгляду справи суд надіслав позивачу та його представнику Коломієць О.О. електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке 20.06.2023 вручено відповідачу (а. с. 106).

1.12. 19.06.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 107-113), у якій просив позовну заяву задовольнити повністю, поновити строк для подання доказів, які додані до відповіді на відзив, долучити їх до матеріалів справи у якості доказів, а саме копії актів приймання-передачі нафтопродуктів, копії сертифікатів ТПП (а.с. 121-130), копії витягів з ЄРДР щодо реєстрації кримінальних проваджень №0000047, №0000059, №0000065, №0000092, №0000047, №0000061, №0000064 (а.с. 131-134). Ствердив, що з травня 2021 року по листопад 2021 року позивач поставив відповідачу 2768113 тон нафтопродуктів на загальну суму 83321977,51 грн. Відповідач за поставлені нафтопродукти за договором №376/2/2118 від 01.05.2021 сплатив позивачу 60543043,11 грн. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором №376/2/2118 від 01.05.2021 становить 22778934,40 грн Відповідач долучив до відзиву платіжні доручення як докази, які свідчать про виконання зобов`язань за договором частково. Тому позивач просив долучити усі акти приймання-передачі нафтопродуктів по вказаному договору та усі платіжні документи щодо оплати поставок. Позивач не подавав дані документи до позову, оскільки дані акти є оплаченими і не спростовують існуючого боргу.

1.13. У підготовчому судовому засіданні 18.07.2023 взяла участь представник позивача адвокат Коломієць Ольга Олександрівна у режимі відеоконференції. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився.

1.14. 18.07.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 31.07.2023.

1.15. Ухвалу суду від 18.07.2023 про призначення судового розгляду справи суд надіслав позивачу та його представнику Коломієць О.О. електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке 21.07.2023 вручено відповідачу (а. с. 174).

1.16. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.17. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.18. Днем вручення ухвал суду від 19.05.2023, 31.05.2023, 18.07.2023 відповідачу є 24.05.2023, 06.06.2023 та 20.06.2023 - день вручення судового рішення під розписку (а. с. 61, 69, 106).

1.19. Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

1.20. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 3 статті 9 Господарського процесуального кодексу України).

1.21. 19.05.2023 та 31.05.2023 суд з метою забезпечення прав відповідача бути проінформованим про розгляд справи №925/682/23 за його участю оприлюднив інформацію на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України у мережі Інтернет (а. с. 51, 68).

1.22. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участі.

1.23. У судовому засіданні 31.07.2023 взяла участь представник позивача адвокат Коломієць Ольга Олександрівна у режимі відеоконференції. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився.

1.24. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.25. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.33. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.34. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

1.35. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.37. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.38. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.39. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

1.40. Суд ухвалив розглядати справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

1.41. Представник позивача адвокат Коломієць О.О. у судовому засіданні позов підтримала повністю.

1.42. 31.07.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

1.43. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/682/23.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову позивача до відповідача є майнова вимога про стягнення боргу.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору поставки нафтопродуктів №376/2/2118 від 01.05.2021; невиконання відповідачем обов`язку оплати поставленого товару.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання; виконання позивачем зобов`язання з поставки товару; невиконання відповідачем зобов`язання зі сплати коштів за поставлений товар; розмір заборгованості; порушення суб`єктивного права за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 01.05.2021 Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛ ПЕТРОЛ" (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №376/2/2118 (а.с. 14-16), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцю нафтопродукти (надалі - товар), а покупець зобов`язується їх прийняти і оплатити в асортименті, кількості та за ціною, узгодженими сторонами у додатках (Специфікаціях) до даного договору.

Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:

п. 3.2 - поставка товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від постачальника до покупця з моменту підписання акту приймання - передачі нафтопродуктів;

п. 3.3 - строк поставки товару: травень 2021 р. - грудень 2021 р.;

п. 4.2 оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання передачі нафтопродуктів. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника;

п. 7.1 строк дії договору: з моменту підписання сторонами по 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного їх здійснення.

3.1.2. На виконання договору позивач поставив відповідачу з травня 2021 року по листопад 2021 року товар у кількості 2768113 тон на загальну суму 83321977,51 грн на підставі актів приймання передачі нафтопродуктів №1/05 від 31.05.2021, №2/05 від 31.05.2021, №1/06 від 30.06.2021, №1/07 від 31.07.2021, №1/08 від 31.08.2021, №1/09 30.09.2021 (а.с. 114-119), №1/10 від 31.10.2021 та №№ 1/11 від 30.11.2021 (а.с. 19-20).

3.1.3. Відповідач за поставлені нафтопродукти за договором №376/2/2118 від 01.05.2021 сплатив 60543043,11 грн на підставі платіжних інструкцій №6 від 02.03.2022, №5 від 01.03.2022, №6 від 09.03.2022, №345 від 30.08.2021, №4 від 28.02.2022, №234 від 23.02.2022, №698 від 22.11.2021, №130 від 22.07.2021, №48 від 22.02.2022, №2 від 19.08.2021, №356 від 16.08.2021, №7 від 10.03.2022, №402 від 09.09.2021, №319 від 09.08.2021, №169 від 16.07.2021, №170 від 19.07.2021, №324 від 13.08.2021, №270 від 12.08.2021, №323 від 10.08.2021, №322 від 11.03.2022, №3 від 07.03.2022, №5 від 08.03.2022, №270 від 05.08.2021, №2 від 04.03.2022, №63 від 03.03.2022, №331 від 02.09.2021(а.с. 135-160).

3.1.4. Борг відповідача перед позивачем становить 22778934,40 грн (83321977,51 60543043,11) відповідно до:

- специфікацій на поставку товару: від 01.10.2021 на суму 15073528,55 грн (а.с. 17) та від 01.11.2021 на суму 9980166,37 грн (а.с. 18). У специфікації від 01.10.2021 сторони дійшли згоди про поставку: палива дизельного Епегgу-ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 186,506 тон, бензину автомобільного А-92-Євро5-Е0 у кількості 242,781 тон, бензину автомобільного А-95-Євро5-Е0 в кількості 14,113 тонни, бензину автомобільного А-95-Євро5-Е0 в кількості 56,465 тон, а всього товару на загальну суму 15073528,55 грн. У специфікації від 01.11.2021 сторони дійшли згоди про поставку: палива дизельного ДП-3-Євро5-В0 у кількості 8,475 тон, палива дизельного Energy-ДП-З- Євро5-В0 у кількості 29,064 тон, палива дизельного Energy-ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 5,877 тон, бензину автомобільного А-92-Євро5-Е0 у кількості 209,865 тон, бензину автомобільного А-95-Євро5-Е0 у кількості 18,549 тон, бензину автомобільного А-95- Євро5-Е0 у кількості 50,153 тон, а всього товару на суму 9980166,37 грн;

- актів приймання передачі нафтопродуктів: №1/10 від 31.10.2021 та № 1/11 від 30.11.2021 (а.с. 19-20), позивач поставив, а відповідач прийняв протягом жовтня листопада 2021 року нафтопродукти на підставі актів приймання передачі: №1/10 від 31.10.2021 у кількості 499,865 тон на суму 15073528,55 грн та № 1/11 від 30.11.2021 у кількості 321,983 тон на суму 9980166,37 грн. По кількості та якості сторони претензій одна до одної не мають. Дані акти приймання-передачі набирають чинності з моменту їх підписання сторонами і є невід`ємними частинами договору №376/2/2118 від 01.05.2021.

3.1.5. Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури: №90834939 від 31.10.2021 на суму 5167148,74 грн, №90834941 від 31.10.2021 на суму 7647601,50 грн, №90834945 від 31.10.2021 на суму 1807105,86 грн, №90834947 від 31.10.2021 на суму 451672,45 грн, №90842924 від 30.11.2021 на суму 776619,14 грн, №90842926 від 30.11.2021 на суму 162645,97 грн, №90842929 від 30.11.2021 на суму 257046,76 грн, №90842933 від 30.11.2021 на суму 6633412,92 грн, №90842934 від 30.11.2021 на суму 1569839.26 грн, №90842938 від 30.11.2021 на 580602,32 грн (а.с. 25-34).

3.1.6. Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів: №1/10 від 31.10.2021 та № 1/11 від 30.11.2021, сплативши 2274760,52 грн згідно з платіжними інструкціями: №100 від 14.03.2022 на суму 1900000,00 грн (заборгованість по даній платіжної інструкції погашена в сумі 424760,52 грн), №102 від 15.03.2022 на суму 1370000,00 грн, №503 від 24.05.2022 на суму 120000,00 грн, №626 від 03.06.2022 на суму 360000,00 грн (а.с. 35-38).

3.1.7. 24.01.2023 позивач надіслав відповідачу претензію за вих.№14/05-123 від 23.01.2023 на суму 22778934,40 грн (а.с. 39).

3.2. Відповідач на спростування доводів позивача подав письмові докази, на підставі яких, суд встановив:

3.2.1. За поставлений товар відповідач сплатив 25077898,23 грн на підставі платіжних інструкцій щодо оплати за поставлений товар за договором поставки нафтопродуктів №376/2/2118 від 01.05.2021, а саме: №2 від 06.12.2021 на суму 2480000,00 грн, №786 від 14.12.2021 на суму 6890000,00 грн, №101 від 20.12.2021 на суму 2740000,00 грн, № 6 від 21.12.2021 на суму 1360000,00 грн, №2 від 22.12.2021 на суму 710000,00 грн, №799 від 29.12.2021 на суму 1971504,98 грн, №865 від 30.12.2021 на суму 650000,00 грн, №838 від 14.01.2022 на суму 550000,00 грн, № 3 від 17.02.2022 на суму 2248537,98 грн, №4 від 18.02.2022 на суму 680000,00 грн, №2 від 21.02.2022 на суму 700000,00 грн, №3 від 28.02.2022 на суму 347855,27 грн, №100 від 14.03.2022 на суму 1900000,00 грн, №102 від 15.03.2022 на суму 1370000,00 грн, №503 від 24.05.2023 на суму 120000,00 грн, №626 від 03.06.2022 на суму 360000,00 грн (а.с. 77-92), а всього на загальну суму.

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову, сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та визнає встановленими наступні обставини:

4.6. Між сторонами виникли зобов?язальні правовідносин на підставі договору поставки нафтопродуктів №376/2/2118 від 01.05.2021.

4.6.1. На виконання договору позивач поставив відповідачу з травня 2021 року по листопад 2021 року товар у кількості 2768113 тон на загальну суму 83321977,51 грн.

4.6.2. Відповідач зобов`язання з оплати за поставку товару виконав частково в розмірі 60543043,11 грн.

4.6.3. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 22778934,40 грн боргу за поставлений товар.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1.Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2.Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3.Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4.Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5.Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6.Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7.Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.8.Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

5.9.Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.10.Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.11.До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

5.12.Відповідно до частини 1 та 3 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

5.13.Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.15.Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.18.Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.19.Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.20.Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору поставки.

6.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем зобов`язань з оплати товару.

6.3. Звертаючись з позовом позивач прагне захистити своє майнове право на отримання плати за поставлений товар.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

6.5. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору поставки.

6.6. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.7. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

6.8. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та поставив відповідачу товар (нафтопродукти), який відповідач прийняв на підставі актів приймання передачі без зауважень та претензій.

6.9. Відповідно до пункту 4.2 укладеного сторонами договору поставки оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання передачі нафтопродуктів. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника (п. 4.2 договору).

6.10. За поставлений товар відповідач сплатив частково у розмірі 60543043,11 грн.

6.11. Розмір невиконаного зобов`язання відповідача становить 22778934,40 грн.

6.12. Усі платіжні інструкції подані сторонами у призначенні платежі містять посилання лише на договір поставки №376/2/2118 від 01.05.2021. З огляду на вказане та, враховуючи предмет та підстави позову, суд відхиляє доводи обох сторін про оплату товару відповідно до певних актів-приймання передачі, а оцінює виконання сторонами зобов`язання в цілому відповідно до умов договору.

6.13. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

6.14. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.15. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.16. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

6.17. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

6.18. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.19. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.20. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.21. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов переконання про порушення відповідачем господарського зобов`язання внаслідок невиконання грошового зобов`язання з оплати за поставлений товар. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні та отримання коштів за поставлений товар. Розмір заборгованості за порушення виконання грошового зобов`язання суд визнає встановленим, а вимоги про його стягнення обґрунтованими.

6.22. Вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 22778934,40 грн суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. При зверненні до суду позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 341684,02 грн на підставі платіжної інструкції № від 10.05.2023 (а.с. 6 ).

7.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.4 Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 341684,02 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛ ПЕТРОЛ" (ідентифікаційний код 43913386, адреса місцезнаходження: 18001, м.Черкаси, вул. Святотроїцька, 55а) на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (ідентифікаційний код 00152307, адреса місцезнаходження: 39610, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Свіштовська, 3) 22778934,40 грн (двадцять два мільйони сімсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні 40 копійок) боргу, 341684,02 грн (триста сорок одну тисячу шістсот вісімдесят чотири гривні 02 копійки) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 04.08.2023.

Суддя А.І. Гладун