ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 Справа № 917/721/23

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Фізичної особи - підприємця Мосієнка Олександра Вікторовича , АДРЕСА_1

про стягнення безпідставно збережених коштів

без виклику представників сторін

Обставини справи: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася з позовом до Фізичної особи - підприємця Мосієнка Олександра Вікторовича про стягнення 21 653,02 грн безпідставно збережених коштів без правовстановлюючих документів за період з 22.02.2016 до 20.04.2023, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та зміну періоду у грошових зобов`язаннях (вх. № 7678 від 19.06.2023).

У позові зазначає, що підставою для звернення до суду стало те, що в період з 21.04.2020 до 20.04.2023 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації нежилої будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 6966 від 02.06.2023) проти позову заперечує, посилаючись на те, що за період з 2020 по 2021 ним була здійснена оплата за фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 70 613,00 грн. Зазначена сума сплачена відповідачем без урахування понижуючого коефіцієнта 0,6 %, установленого рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02.02.2016, тому станом на дату позовної заяви існує переплата навіть на майбутні періоди. Зокрема, 15.03.2021 сплачено 400,00 грн, 01.03.2021 - 4000,00 грн, 12.02.2020 - 45740,00 грн, 18.01.2021 - 8000,00 грн, 28.10.2020 - 473,00 грн, 13.10.2020 - 6000,00 грн, 17.08.2020 - 6000,00 грн.

Ураховуючи положення статті 531 Цивільного кодексу України вважає зобов`язання, що є предметом цього позов, припиненим.

Також відповідач зазначає, що позивач у розрахунку застосував неправильний розмір нормативної грошової оцінки.

Крім того, відповідач зазначає, що твердження в позовній заяві про те, що з вини власника нерухомого майна не було оформлено право користування земельною ділянкою, не відповідає дійсності, оскільки саме рішенням Кременчуцької міської ради від 11.03.2021 заяву відповідача про затвердження технічної документації із землеустрою на цю земельну ділянку було знято на доопрацювання.

19.06.2023 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та зміни періоду у грошових зобов`язаннях (вх. № 7678), відповідно до якої просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі 21653,02 грн за період з 22.02.2016 по 20.04.2023.

Суд розцінив зазначені заяви, як заяви про зменшення розміру позовних вимог та про зміну предмету позову (в частині періоду).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Ураховуючи те, що дії позивача щодо зміни предмету позову не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача до розгляду, а спір у справі буде вирішений з урахуванням нового предмета позову, а саме: про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 21653,02 грн за період з 22.02.2016 по 20.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.05.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.05.2007 «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці» затверджено Мосієнку Олександру Вікторовичу (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди землі для закінчення реконструкції, експлуатації та обслуговування громадського центру спілкування та бізнесу по АДРЕСА_2 .

Вказаним рішення також, встановлено плату за землю в розмірі 5 % від грошової оцінки землі щорічно.

02.07.2007 Кременчуцька міська рада Полтавської області та Мосієнко Олександр Вікторович , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір оренди земельної ділянки (кадастровий № :07:001:0024), для закінчення реконструкції, експлуатації та обслуговування громадського центру спілкування та бізнесу по АДРЕСА_2 .

Відповідно до вказаного договору оренди землі, в оренду передавалася земельна ділянка загальною площею 508 кв. м ( ОСОБА_3 - 170 кв. м., Мосієнко О. В - 169 кв. м, ОСОБА_2 - 169 кв. м).

На вказаній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухового майна: будівлі складу та торгівельний майданчик.

Договір оренди землі від 02.07.2007 укладено терміном на 5 років.

Згідно з пунктом 8 договору оренди землі від 02.07.2007, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди, Орендар, який належним чином виконував обов`язки відповідно до умов договору, за відсутності письмових заперечень Орендодавця, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі Орендар зобов`язаний не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити Орендодавця про намір поновлення договору оренди - продовження строку дії договору.

06.08.2007 згідно з актом приймання - передачі об`єкта оренди - земельної ділянки Орендодавець передав, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку.

Згідно з інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.07.2020, ОСОБА_3 , Мосієнко О. В. та ОСОБА_2 є власниками 1/3 громадського центру спілкування та бізнесу та прибудови з боку головного фасаду, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Однак станом на день звернення до суду з цим позовом, відповідач не оформив в установленому законом порядку право користування земельною ділянкою під належним йому на праві власності нерухомим майном, в період з 22.02.2016 по 20.04.2023 використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкту нерухомого майна, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно з вимогами Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідно до витягу із Технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.07.2018 нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки складає 1327800,24 грн.

За розрахунком позивача сума безпідставно збережених коштів за період з 22.02.2016 по 20.04.2023.складає 21653,02 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 917/321/19 стягнуто з відповідача за період з 21.02.2016 до 20.02.2019 39 115,06 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статями 122, 123 та 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також права постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці з 30.01.2009.

Згідно з частиною 9 статті 120 Земельного кодексу України, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника, до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Крім того, пунктом «е» частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Саме з моменту оформлення права власності на нерухоме майно до особи переходить право на земельну ділянку (статті 657 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16, від 13.04.2016 у справі № 6-253цс16.

Саме на землекористувача покладається обов`язок вчинення певних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Невиконання вказаного обов`язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати за землю), завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів наведене узгоджується і з позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові від 17.02.2016 у справі №3-1160г15.

Як установив суд, відповідач не оформив в установленому законом порядку право користування земельною ділянкою під належним йому на праві власності нерухомим майном та в період з 22.02.2016 до 20.04.2023 використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що ним не заперечується у відзиві на позов.

Проте, як зазначає позивач у заяві про зменшення позовних вимог, рішенням суду у справі № 917/321/19 стягнуто з Мосієнка О. В. безпідставно збережених коштів за період з 21.02.2016 по 20.02.2019 в сумі 39 115,06 грн. 14.02.2020 відповідач сплатив зазначену суму боргу в повному обсязі.

Як зазначає відповідач у відзиві на позов за період з 2020 по 2021 ним була здійснена оплата за фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 70613,00 грн. Зокрема, 15.03.2021 сплачено 400,00 грн, 01.03.2021- 4000,00 грн, 12.02.2020 - 45740,00 грн, 18.01.2021 - 8000,00 грн, 28.10.2020 - 473,00 грн, 13.10.2020 - 6000,00 грн, 17.08.2020 - 6000,00 грн (копії квитанцій в матеріалах справи).

У заяві про зменшення позовних вимог позивач зазначає, що за період з 22.02.2016 по 20.04.2023 нараховано відповідачеві 91168,08 грн, сплачено за відповідний період 69515,06 грн, різниця - 21653,02 грн.

Відповідно до наведеного в заяві про зменшення позовних вимог розрахунку позивач нарахував відповідачеві 52052,80 грн орендної плати, а саме:

за період з 21.02.2019 по 20.02.2020 - 15 419,24 грн;

за 2020 рік за період з 21.04.2020 по 31.12.2020 - 9232,85 грн;

за 2021 рік за період з 01.01.2021 по 31.12.2021- 11043,27 грн;

за 2022 рік за період з 01.01.2022 по 21.12.2022 - 12147,62 грн

за 2023 рік за період з 01.01.2023 по 20.04.2023 - 4210,06 грн.

Відповідач сплатив 39115,06 грн за рішенням суду за період з 21.02.2016 по 20.02.2019 та 70613,00 грн в період 12.02.2020 - 15.03.2021.

Також, позивач зазначає, що за період з 21.02.2019 по 20.02.2020 за фактичне користування земельною ділянкою від відповідача кошти в сумі 15419,24 грн не надходили.

Як убачається з наданих відповідачем доказів (копія квитанції № 16 від 12.02.2020 в матеріалах справи), 12.02.2020 відповідач сплатив 45740,00 грн боргу по виконавчому провадженню.

З інших наданих відповідачем квитанцій не вбачається можливості встановити сплату заборгованості в сумі 21653,02, оскільки копії "нечитабельні".

Отже, відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність заборгованості в сумі 21653,02 грн за період з 22.02.2016 до 20.04.2023.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мосієнка Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) 21653,02 грн безпідставно збережених коштів за період з 22.02.2016 до 20.04.2023 та 2684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення підписано 09.08.2023 у зв`язку з перебуванням судді у від пустці.

Суддя Дмитро СІРОШ