ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. Справа№ 911/2190/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект»

на додаткове рішення Господарського суду Київської області

від 14.02.2023 (повний текст рішення складено та підписано 16.02.2023)

у справі №911/2190/22 (суддя - Конюх О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект»

до Гірської сільської ради

про стягнення 4 411,81 грн за договором № 45 від 19.10.2017

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» до Гірської сільської ради про стягнення 4411,81 грн, з яких: 2802,00 грн сума основної заборгованості, 309,24 грн пені, 1058,98 грн інфляційних втрат, 241,59 грн трьох відсотків річних у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг за договором № 45 від 19.10.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі № 911/2190/22 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Гірської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» 2802,00 грн основної заборгованості за договором № 45 від 19.10.2017, 1058,98 грн інфляційних втрат, 241,59 грн трьох відсотків річних та 2307,09 грн судового збору.

02.02.2023 до Господарського суду Київської області від ТОВ «Армукрземпроект» надійшла заява №9 від 01.02.2023 про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить суд поновити процесуальний строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. та поштові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в сумі 190,37 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі № 911/2190/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» №9 від 01.02.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2190/22 задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Гірської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» 190,37 грн поштових витрат.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні витрат позивача на правничу допомогу суд дійшов висновку, що не належать до включення до судових витрат по справі витрати позивача, здійснені за договором, який укладений не з адвокатом, який здійснює професійну адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності), а із господарським товариством з обмеженою відповідальністю, учасником (засновником) якого є особа, яка має свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю, що не змінює правового статусу ТОВ «Аксіома» та не відповідає наведеним нормам ГПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» .

Разом з цим, судом включено до судових витрат по справі витрати позивача на здійснення поштових послуг у розмірі 190,37 грн. та у відповідності до частини 9 ст. 129 ГПК України покладено їх на відповідача.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі № 911/2190/22 та прийняти нове, яким стягнути з Гірської сільської ради на користь ТОВ «Армукрземпроект» витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 12000,00 грн. Також скаржник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 22.03.2023 вказану апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2190/22.

13.04.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2021 поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження у справі №911/2190/22; апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

10.05.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт стверджує, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин та надмірним формалізмом.

Позивач вважає, що судом не враховано, що основним видом економічної діяльності ТОВ «Юридична компанія «Аксіома» є 69.10. Діяльність у сфері права, а керівник вказаного товариства є адвокатом, а тому має право укладати договори про надання послуг з правничої допомоги.

Також скаржник зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції судом не встановлено, а відповідачем не доведено не співмірності витрат на оплату адвоката.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти наведених в ній доводів, зазначивши про те, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою особою ніж адвокат, адвокатське бюро чи об`єднання, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідач вважає розмір заявлених витрат неспівмірним із ціною позову.

У зв`язку з вказаним, відповідач просить залишити оскаржуване додаткове рішення без змін.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.01.2023 позов задоволено частково, стягнуто з Гірської сільської ради на користь ТОВ «Армукрземпроект» 2 802,00 грн. основної заборгованості за Договором №45 від 19.10.2017, 1 058,98 грн. інфляційних втрат, 241,59 грн. відсотків річних та 2 307,09 грн. судового збору.

02.02.2023 до Господарського суду Київської області від ТОВ «Армукрземпроект» надійшла заява №9 від 01.02.2023 про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить суд поновити процесуальний строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. та поштові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в сумі 190,37 грн.

До заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу додано копії акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 30.01.2023 у справі №911/2190/22, платіжної інструкції №27 від 01.02.2023 на суму 12 000,00 грн., фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта» про здійснення поштових послуг та описи вкладення до цінного листа.

Щодо заявлених позивачем витрат на здійснення поштових послуг.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказував, що докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та поштових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, будуть надані суду у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження здійснення поштових послуг на суму 190,37 грн в матеріалах справи наявні:

- опис вкладення на ім`я Гірської сільської ради про відправку претензії №1 від 13.09.2022 №36 за трек номером 916;

- фіскальний чек на суму 54,79 грн., за трек номером 916;

- опис вкладення на ім`я Гірської сільської ради про відправку позовної заяви №41 від 17.10.2022 з додатками за трек номером 480;

- фіскальний чек на суму 54,79 грн., за трек номером 480;

- опис вкладення на ім`я господарського суду Київської області про відправку позовної заяви №41 від 17.10.2022 з додатками за трек номером 160;

- фіскальний чек на суму 54,79 грн., за трек номером 160;

- опис вкладення на ім`я господарського суду Київської області про відправку відповіді на відзив №8 від 14.01.2023 з додатками за трек номером 218;

- фіскальний чек на суму 26,00 грн., за трек номером 218.

Відтак, судом першої інстанції включено до судових витрат по справі витрати позивача на здійснення поштових послуг у розмірі 190,37 грн та у відповідності до частини 9 ст. 129 ГПК України покладено на відповідача відшкодування позивачу вказаних поштових витрат повністю.

Наведене сторонами на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного додаткового рішення не оспорюється.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також норми посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Як було зазначено вище, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просив суд стягнути з відповідача 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На виконання положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України ТОВ «Армукрземпроект» у позовній заяві зазначало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які понесено у зв`язку з поданням позовної заяви та буде понесено у зв`язку з розглядом справи, які складаються із судового збору у розмірі 2 481,00 грн., поштових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи у розмірі 500,00 грн. та витрат на професійну допомогу у розмірі 12 000,00 грн., загалом 14 981,00 грн.

Судом встановлено, що 01.06.2022 між ТОВ «Юридична компанія «Аксіома» (адвокат) в особі директора Асряна Арама Овіковича, та ТОВ «Армукрземпроект» (клієнт) в особі директора Мкртічяна А.А. укладено Договір №1 про надання правової допомоги (а.с. 61-63), за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (п. 1.1 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (2.1 Договору).

За правову допомогу Договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком №1 до цього Договору (п. 3.1 Договору).

Розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього Договору (п. 4.1 Договору). За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу (п. 4.2 Договору).

Додатком №1 до Договору №1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 сторонами погоджено протокол узгодження послуг №1 від 01.06.2022 (а.с. 64), відповідно до умов якого сторони погодили перелік послуг, що надаються замовнику, а саме:

- підготовка та написання претензії;

- перевірка та вивчення документів для складання позовної заяви;

- ознайомлення та вивчення практики Верховного Суду України;

- підготовка та складення позовної заяви;

- підготовка та складання відповіді на відзив.

У п. 2 казаного додатку сторони визначили, що розмір витрат на правову допомогу адвоката по Договору складає 2000,00 грн. за годину роботи адвоката.

До поданої заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу додано позивачем додано:

- копію акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 30.01.2023 у справі №911/2190/22;

- копію платіжної інструкції №27 від 01.02.2023 на суму 12 000,00 грн.

Відповідно п. 1 акту приймання - передачі наданих послуг №1 від 30.01.2023 у справі №911/2190/22 на виконання умов Договору №1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, укладеного між ТОВ «Армукрземпроект» та ТОВ «Юридична компанія «Аксіома», протоколу узгодження послуг №1 від 01.06.2022 до Договору №1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 ТОВ «Юридична компанія «Аксіома» (Адвокат Асрян Арам Овікович) надав клієнту наступні послуги:

- підготовка та написання претензії - 30 хвилин;

- перевірка та вивчення документів для складання позовної заяви - 30 хвилин;

- ознайомлення та вивчення практики Верховного Суду України - 1 година;

- підготовка та складення позовної заяви - 3 години;

- підготовка та складання відповіді на відзив - 1 година.

Згідно з п. 2 Акту загальний час надання послуг Адвоката Замовнику становить 6 годин.

Загальна вартість послуг Адвоката за надані послуги складає 12 000 грн з розрахунку 2000 грн за годину роботи адвоката (п. 3 Акту).

Вказані послуги були сплачені ТОВ «Армукрземпроект» на рахунок ТОВ «Юридична компанія «Аксіома» в розмірі 12000,00 грн відповідно до платіжної інструкції №27 від 01.02.2023 (а.с.81).

Перевіривши вказані документи, колегія суддів вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, на суму 12 000,00 грн.

Однак суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані витрати не підлягають включеню до судових витрат по справі, оскільки здійснені за договором, який укладений не з адвокатом, який здійснює професійну адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності), а із господарським товариством з обмеженою відповідальністю, учасником (засновником) якого є особа, яка має свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю, що не змінює правового статусу ТОВ «Аксіома» та не відповідає наведеним нормам ГПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» .

Крім того, суд першої інстанції врахував при цьому, що розгляд даної справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами та, відповідно, без проведення судових засідань; дана справа не є складною; справа не потребувала узгодженості правової позиції щодо підстав і обґрунтованості позову; в позовній заяві не наведено практики Верховного Суду, з якою відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг ознайомлювався та вивчав адвокат; жоден документ у матеріалах справи не підписаний адвокатом.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не вбачає за можливе погодитись, виходячи з наступного.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За правилами частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу статті 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Як було зазначено вище, Договір №1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 було укладено між ТОВ «Юридична компанія «Аксіома» (адвокат) в особі директора Асряна Арама Овіковича та позивачем (клієнт).

Апеляційним судом враховано, що витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказано, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи те, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

З аналізу викладеного випливає, що першочерговим для цілей відшкодування витрат на правову допомогу є надання такої правової допомоги саме адвокатом.

Колегією суддів враховано доводи скаржника про те, що основним видом економічної діяльності ТОВ «Юридична компанія «Аксіома» є 69.10. Діяльність у сфері права, а керівник вказаного товариства є адвокатом.

Судом перевірено, що навіть з урахуванням малозначності справи, правова допомога позивачеві надавалась адвокатом Асряном Арамом Овіковичем, статус якого підтверджується наданим свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000774, виданого 02.12.2019 Радою адвокатів міста Києва та відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України.

У зв`язку з вказаним, судова колегія погоджується з посиланням суду першої інстанції на те, що Договір №1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 було укладено між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «Аксіома», однак для вирішення питання щодо розподілу судових витрат важливим є те, що послуги були надано саме адвокатом, а форма договору, на підставі якої такі послуги були надані, не має істотного значення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Крім того, висновок суду першої інстанції про те, що не належать до включення до судових витрат по справі витрати позивача, здійснені за договором, який укладений не з адвокатом, який здійснює професійну адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності), а із господарським товариством з обмеженою відповідальністю, учасником (засновником) якого є особа, яка має свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю, що не змінює правового статусу ТОВ «Аксіома» та не відповідає наведеним нормам ГПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - судова колегія з урахуванням викладеного вище вважає таким, що зроблений з надмірним формалізмом, оскільки чинне законодавства України не містить заборон для адвокатів щодо форм реалізації їх права на працю.

Відтак, за висновком суду апеляційної інстанції, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню на підставі наданих позивачем доказів на їх підтвердження, що визнаються судовою колегією належними та достатніми.

Щодо доводів відповідача про не співмірність слід зазначити наступне.

Судом враховано, що відповідач (як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і у відзиві на апеляційну скаргу) зазначав щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат у розмірі 12000 грн з урахуванням ціни позову 4411,81 грн.

В оскаржуваному рішенні при вирішенні питання щодо розподілу таких витрат суд першої інстанції, зокрема врахував наступне:

розгляд даної справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами та, відповідно, без проведення судових засідань;

дана справа не є складною;

справа не потребувала узгодженості правової позиції щодо підстав і обґрунтованості позову;

в позовній заяві не наведено практики Верховного Суду, з якою відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг ознайомлювався та вивчав адвокат;

жоден документ у матеріалах справи не підписаний адвокатом.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судова колегія враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21).

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладено правову позицію, згідно з якою у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В обгрунтування заперечень щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу відповідач посилається лише на те, що їх розмір (12000грн) є необґрунтованим та непропорційним до ціни позову (4411,81 грн).

Перевіривши матеріали справи, врахувавши заперечення відповідача щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено неспівмірності розміру витрат позивача на оплату послуг адвоката за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі № 910/5410/19).

Враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, заперечення відповідача проти розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про реальність витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн, пов`язану із розглядом справи в суді першої інстанції, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат.

За викладених обставин, з огляду на часткове задоволення позовних вимог (на 92,99%), заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» №9 від 01.02.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2190/22 щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн підлягає частковому задоволенню, а саме - у розмірі 11 158,80 грн.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідачем було порушено свої зобов`язання за договором № 45 від 19.10.2017 щодо своєчасної оплати наданих послуг, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів, що у свою чергу спричинило понесення витрат на професійну правничу допомогу.

4. ВИСНОВКИ СУДУ:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що позивачем доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн, а з урахуванням часткового задоволення позову та правил розподіл судових витрат, встановлених статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11 1580,80 грн таких витрат.

Висновки суду першої інстанції стосовно того, що не належать до включення до судових витрат по справі витрати позивача, здійснені за договором, який укладений не з адвокатом, який здійснює професійну адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності), а із господарським товариством - судом апеляційної інстанції визнаються такими, що не відповідають обставинам справи та такими, що зроблені з надмірним формалізмом, оскільки правова допомога надавалася позивачеві адвокатом, такі послуги були прийняті без зауважень та оплачені позивачем.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегією суддів враховано доводи скаржника про те, що основним видом економічної діяльності ТОВ «Юридична компанія «Аксіома» є « 69.10. Діяльність у сфері права», а послуги було надано саме адвокатом.

Посилання апелянта про ухвалення оскаржуваного рішення з надмірним формалізмом знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного додаткового рішення.

Водночас, доводи відповідача про не співмірність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції судом не встановлено, а відповідачем не доведено не співмірності витрат на оплату адвоката.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване додаткове рішення в частині висновків щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи у відповідній частині згідно з п.3 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі № 911/2190/22 підлягає частковому скасуванню в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивача у розмірі 12000,00 грн, які згідно з наведеними висновками суду апеляційної інстанції підлягають покладенню на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог - в розмірі 11 158,80 грн.

В іншій частині оскаржуване додаткове рішення щодо розподілу судових витрат на здійснення поштових послуг підлягає залишенню без змін.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 25.02.2020 у справі № 911/2190/22 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 25.02.2020 у справі № 911/2190/22 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі № 911/2190/22 в частині щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу - скасувати, в іншій частині - залишити без змін.

3. Прийняти нове рішення в частині щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» №9 від 01.02.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2190/22 задовольнити частково.

4. Викласти резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі № 911/2190/22 в наступній редакції:

« 1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» №9 від 01.02.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2190/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Гірської сільської ради (08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Центральна, буд. 5, ідентифікаційний код 04363647)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» (08300, Київська обл., місто Бориспіль, вул. Дзержинського, буд. 3, кв. 45, ідентифікаційний код 37791452)

11 158,80 грн (одинадцять тисяч сто п`ятдесят вісім гривень вісімдесят копійок) витрат позивача на професійну правничу допомогу;

190,37 грн (сто дев`яносто гривень тридцять сім копійок) поштових витрат.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.».

5. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала