РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2023Справа № 910/4918/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, мі. Київ, пров. Івана Мар`яненка, будинок 7; ідентифікаційний код 35692211)

до Фізичної особи-підприємця Барчій Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 82 030, 03 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" з позовом до Фізичної особи-підприємця Барчій Ігоря Володимировича про стягнення заборгованості в розмірі 82 030, 03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині оплати за спожиті житлово-комунальні послуги в період з 01.05.2015 по 31.01.2023 за договором на відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території, внутрішньо будинкових мереж на надання комунальних послуг № 196-К від 21.01.2010 в останнього й утворилась заборгованість.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 позовну заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: засвідчених належним чином та у читабельному вигляді актів про надання послуг від 31.12.2017 по 31.01.2023 та доказів направлення доданих до позовної заяви доказів згідно переліку вказаного в поданій поданому до суду (а саме п. 3-12 окрім копії розрахунку заборгованості) на адресу відповідача згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

17.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" про усунення недоліків позовної заяви із доданими до неї доказами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 24.04.2023 направлялася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 321, однак, конверт повернувся на адресу суду 01.06.2023 неврученим із зазначенням причин "за закінченням терміну зберігання".

Приписами ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі № 910/4918/23 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак, станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112, багатоквартирний житловий будинок № 34 на вул. Раєвського Миколи в м. Києві, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 "Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації" проведено перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс", "Печерська брама" "Хрещатик" та "Печерськжитло" на баланс комунального підприємства "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського район; м. Києва", яке згідно з розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28.01.2015 перейменовано в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд; Печерського району міста Києва".

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014р. № 270/270 "Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва було створено КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд Печерського району м. Києва" та передано на балансове утримання зазначений вище будинок та надавання співвласникам житлово-комунальні послуги.

Фізична особа-підприємець Барчій Ігор Володимирович є власником нежитлового приміщень з № 82а в даному будинку загальною площею 245,10 кв.м.

21.01.2010 між КП по утриманню житлового господарства "Печерська брама" Печерської районної у місті Києві ради та Фізичною особою-підприємцем Барчій Ігорем Володимировичем був укладений договір № 196-К про відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території внутрішньо будинкових мереж та надання комунальних послуг за умовами якого забезпечується споживачеві надання комунальних послуг, утримання будинку, прибудинкової території та внутрішньо будинкових мереж, а споживач, що є власником нежитлового приміщення загальною площею 245,1 кв.м, займає приміщення для розміщення складу непродовольчих товарів за адресою: м. Київ, вул. Раєвського, 34 на підставі договору купівлі продажу № 711 від 05.03.2005 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. споживає комунальні послуги та бере участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території, внутрішньо будинкових мереж.

За умовам п. 2.3. договору споживач має право знайомитися з розрахунками плати за комунальні послуги в бухгалтерії КП.

Відповідно до п. 3.1. договору, розмір щомісячної плати за комунальні послуги встановлюється в залежності від фактичних витрат теплової енергії (пропорційно займаній площі).

Плата по даному договору вноситься до 30 числа поточного місяця (п. 3.2. договору).

Відповідачу кожного місяця надаються квитанції на сплату нарахувань з послуги. Даними квитанціями відповідач щомісяця повідомляється про наявність заборгованості за спожиті послуги, що є претензіями про заборгованість та необхідність її сплати.

Відповідач, неодноразово ухилявся від сплати за спожиті житлово-комунальні послуги внаслідок чого, в останнього утворилась заборгованість, яка складає 82 030, 03 грн. за період з 01.05.2015 по 31.01.2023.

З метою досудового врегулювання спору, 27.01.2023 відповідачу було направлено цінний лист з описом вкладення з вимогою КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" від 25.01.2023 № 432-237 сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, з розрахунком нарахувань та сплат за надані експлуатаційні послуги, актом звірки взаємних розрахунків про надання послуг за відповідний період та рахунком-фактурою від 03.01.2023, актами про надання послуг за відповідний період.

На вказаний лист відповідач не відреагував, заборгованість не погасив.

Щомісячно відповідач отримує рахунки-повідомлення на сплату від Комунального концерну "Центр комунального сервісу", в яких відображені розрахунки за житлово-комунальні послуги, в тому числі і за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в блоку "Утримання будинків та прибудинкових територій".

Враховуючи це у відповідача є можливість отримати актуальну інформацію про розмір заборгованості та стан розрахунків за вказаною послугою у особистому кабінеті на сайті КК "Центр комунального сервісу" або шляхом отримання щомісячних поштових відправлень.

Відповідач не звертався в порядку, передбаченому Законом України "Про житлово-комунальні послуги" з оформленим актом-претензією про не якісне надання послуг КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду печерського району м. Києва" та вимогою перерахунку суми заборгованості.

Спір у даній справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 196-К від 21.01.2010, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором надання послуг.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 власник та наймач (орендар) зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил;

Згідно ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Варто звернути увагу на те, що відповідно до ст. 1 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку (власників житлових та нежитлових приміщень).

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Обов`язок щодо належного утримання та забезпечення належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку покладено на співвласників багатоквартирного будинку (ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Судом встановлено, що згідно з наявного в матеріалах справи розрахунку нарахувань та сплат за надані експлуатаційна послуги за договором № 196-К від 21.01.2010 у період з 01.09.2017 по 31.01.2023 станом на 25.01.2023 у відповідача наявна заборгованість в сумі 82 030, 03 грн.

В той час, аналізуючи законодавство, що регулює відносини, які виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку та погоджується з позицією позивача щодо того, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, позивач вказує, що відповідачу кожного місяці надавалися квитанції на сплату нарахувань за послуги.

Також у відповідача є можливість отримати актуальну інформацію про розмір заборгованості та стан розрахунків за вказаною послугою у особистому кабінеті на сайті КК "Центр комунального сервісу" або шляхом отримання щомісячних поштових відправлень.

Більш того, судом також було встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, 27.01.2023 відповідачу було направлено цінний лист з описом вкладення з вимогою КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" від 25.01.2023 № 432-237 сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, з розрахунком нарахувань та сплат за надані експлуатаційні послуги, актом звірки взаємних розрахунків про надання послуг за відповідний період та рахунком-фактурою від 03.01.2023, актами про надання послуг за відповідний період.

Відповідач не звертався в порядку, передбаченому Законом України "Про житлово-комунальні послуги" з оформленим актом-претензією про не якісне надання послуг КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду печерського району м. Києва" та вимогою перерахунку суми заборгованості.

Втім, доказів, щоб свідчили про здійснення відповідачем оплати наявної заборгованості в матеріалах справи не міститься.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не надав суду доказів здійснення ним оплати наданих послуг та відповідно не спростував доводів позивача, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 196-К від 21.01.2010 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення оплати за надані позивачем житлово-комунальні послуги, відсутність в матеріалах справи доказів на спростування заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" підлягає задоволенню та відповідно стягненню з відповідача на користь позивача належить 82 030, 03 грн заборгованості за спожиті послуги з експлуатації будинку.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Барчій Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, мі. Київ, пров. Івана Мар`яненка, будинок 7; ідентифікаційний код 35692211) заборгованість за спожиті послуги з експлуатації будинку в сумі 82 030 (вісімдесят дві тисячі тридцять) грн 03 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.08.2023 (після виходу з відпустки).

Суддя Дмитро БАРАНОВ