УХВАЛА

08 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/1344/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Веріфікато"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023

за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веріфікато"

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веріфікато" (далі - ТОВ ?Веріфікато?, відповідач, скаржник) про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний.

Крім того, разом з позовною заявою, прокурором було подано заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Веріфікато" заборони на відчуження земельної ділянки загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у даній справі в порядку статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), прокурор вказує про те, що рішенням 7 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам України" від 18.05.2011 №296/11 вирішено продати ТОВ "Веріфікато" земельну ділянку площею 0,7461 га з земель житлової та громадської забудови, розташовану за адресою: м. Харків, пров. Банний, Червонозаводський район (кадастровий номер :01:007:0002) за ціною 1 566 810,00 грн. (без ПДВ) для будівництва готельного комплексу та подальшої експлуатації об`єкту. Будівництво об`єкту виконати в строк до 01.06.2018.

01.06.2011 між Харківською міською радою та ТОВ "Веріфікато" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,7461 га з земель житлової та громадської забудови, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Банний, Червонозаводський район, кадастровий номер :01:007:0002, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за №1804 та зареєстрований в Харківській міській раді в книзі записів реєстрації договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01.06.2011 за №15/11.

Прокурором зазначено, що разом з істотними умовами договору купівлі-продажу, які вимагаються статтею 655 Цивільного кодексу України, сторони при укладенні правочину погодили додаткову істотну умову договору, а саме зобов`язання покупця здійснити будівництво готельного комплексу у строк до 01.06.2018.

Крім того, прокурором в обґрунтування поданої заяви вказано, що на зазначеній земельній ділянці до теперішнього часу не розпочато та не виконано будівництво готельного комплексу. Вихідні дані, а саме містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва за вказаною адресою, Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради не надавались. Згідно реєстру будівельної діяльності, відсутня інформація щодо об`єкта за вказаною адресою. Під час виходу представниками Департаменту інспекційної роботи Харківської міської ради фактів проведення будівельних робіт за вказаною земельною ділянкою не виявлено.

Водночас прокурором зазначено, що поки спірна земельна ділянка перебуває у власності ТОВ "Веріфікато", Харківська міська рада не може передати її іншому забудовнику, який зможе побудувати необхідний об`єкт нерухомості, що в умовах наявності обмежених земельних ресурсів населеного пункту порушує інтереси територіальної громади у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель, створення належних умов для розвитку міста.

Враховуючи наведене, прокурором зазначено про необхідність розірвання спірного договору в судовому порядку, відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України та зобов`язати ТОВ "Веріфікато" повернути територіальній громаді в особі Харківської міської ради придбану земельну ділянку.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, прокурор стверджує, що на теперішній час ТОВ "Веріфікато" вживаються заходи щодо продажу спірного нерухомого майна.

Так, прокурором зазначено, що 17.03.2023 в мережі Інтернет на платформі онлайн-оголошень купівлі/продажу товарів і послуг OLX.ua розміщено оголошення про продаж спірної земельної ділянки наступного змісту: пропонується унікальна земельна ділянка розташована в самому центрі міста Харків на Рибному майдані. Знаходиться в приватній власності. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування готельного комплексу. Кадастровий номер: :01:007:0002. Площа ділянки: 75 соток. Ціна 600000$. При цьому прокурор стверджує, що до зазначеного оголошення автором додана ситуаційна схема з плану земельної ділянки, який є додатком №1 до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.06.2011 за №15/11.

Враховуючи наведене вище, прокурор вважає, що відчуження ТОВ "Веріфікато" спірної земельної ділянки унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2023 в задоволенні заяви керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції послався на те, що посилання прокурора у заяві про забезпечення позову на сайт в мережі Інтернет на платформі онлайн-оголошень купівлі/продажу товарів і послуг OLX.ua є процесуально неспроможними, оскільки роздруківки з інтернет-сторінок, які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі. Вони визнаються доказом, якщо виготовлені, видані й засвідчені власником відповідного інтернет-ресурсу або провайдером, тобто набувають статусу письмового доказу (правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 07.07.2021 у справі № 587/2051/18, постанові Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі №922/436/22, від 03.11.2022 у справі №922/496/22).

Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.04.2023 у справі № 922/1344/23 та ухвалити нове рішення, яким заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити. Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Веріфікато" заборони на відчуження земельної ділянки загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 апеляційну скаргу керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.04.2023 скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про вжиття заходів забезпечення позову задоволено - вжито заходів забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Веріфікато" заборони на відчуження земельної ділянки загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний.

Постанова мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Веріфікато" заборони на відчуження земельної ділянки загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний, унеможливить ефективний захист та поновлення прав заявника, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення його прав.

24.07.2023 (відповідно до відбитку штампу Верховного Суду "Скриня" на першому аркуші касаційної скарги) ТОВ "Веріфікато" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 скасувати, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.04.2023 залишити в силі.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини 3 статті 13 ГПК України).

Верховний Суд звертав увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Таким чином, задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на відчуження земельної ділянки, суд апеляційної інстанції встановив пов`язаність заходів забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача в межах цього судового провадження у разі задоволення позову та невжиття відповідних заходів забезпечення позову, співмірність заходів із предметом позову, адекватності та обґрунтованості заходів забезпечення позову, та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення відповідної заяви позивача.

Суд апеляційної інстанції визнав доведеними позивачем обставини існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача в межах цього судового провадження у разі незабезпечення позову, з огляду на ризик настання негативних наслідків для позивача у вигляді подальшого відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб.

У поданій касаційній скарзі скаржником не наведено переконливих доводів щодо помилковості наведених висновків апеляційного господарського суду, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (N 40160/12, ЄСПЛ, § 83) зазначено, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

За змістом частини 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Веріфікато", оскільки правильне застосовування норм права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскарженого судового рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до положень частини 6 статті 293 ГПК України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 287 - 292, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/1344/223 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Веріфікато" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023.

2. Копію цієї ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов