СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 серпня 2023 року м. Харків Справа № 913/286/22

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Тарасової І.В.,

дослідивши матеріали апеляційної скарги відповідача - Відділу культури і туризму Білокуракинської селищної ради (вх. № 1415Л/2-5) на рішення господарського суду Луганської області від 30.06.23 (ухвалене у приміщенні господарського суду Луганської області в порядку спрощеного провадження суддею Івановим А.В., повний текст складено 30.06.23 ) у справі № 913/286/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, м. Київ,

до Відділу культури і туризму Білокуракинської селищної ради, смт. Білокуракине Луганської області,

про стягнення 333 837 грн. 06 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Відділу культури і туризму Білокуракинської селищної ради, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 333 837 грн. 06 коп., з яких: 243 681,72 грн. основного боргу з оплати вартості поставленого в грудні 2021 року природного газу та нарахованих на цей борг 35 984,783% пені, 4 846, 93 грн. 3% річних та 49 323,63 грн. інфляційних втрати

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача визначено постачальником останньої надії на ринку природного газу, а відповідача, який є бюджетною установою, було включено до реєстру споживачів постачальника останньої надії, в той час як за чинним законодавством Договір постачання природного газу між постачальником останньої надії та споживачем не потребує підписання та вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, у зв`язку з чим нарахування вартості спожитого природного газу проводилось ним на підставі даних Оператора ГТС про об`єм спожитого природного газу, укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, які позивач виконав у повному обсязі та поставив відповідачу протягом листопада грудня 2021 року природний газ на загальну суму 386 901 грн. 72 коп., але відповідач зобов`язання за Договором виконав лише частково, сплативши 143 220 грн. 00 коп., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за спожитий природний газ в грудні 2021 року у розмірі 243 681 грн. 72 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.06.23 у справі № 913/286/22 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Відділу культури і туризму Білокуракинської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України основний борг в сумі 243 681,72 грн., пеню в розмірі 35 984,78 грн., 3% річних в сумі 4846, 93 грн., інфляційні втрати в розмірі 49 323,63 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 5 007 грн. 56 коп.

Відповідач - Відділ культури і туризму Білокуракинської селищної ради подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Дослідивши апеляційну скаргу, суд дійшов висновку про залишення її без руху виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Ставка судового збору з апеляційних скарг на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Відповідно до ч. 4 статті 6 Закону України Про судовий збір, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач в повному обсязі оскаржив рішення господарського суду Луганської області від 30.06.23 у справі № 913/286/22 про задоволення позову ціною 333837,06 грн., ставка судового збору за подання апеляційної скарги становить 7511,33 грн.

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на відповідні цілі скаржника, який є бюджетною установою.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір").

Тобто, ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, яким судом може бути надано відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18).

З огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи скаржника про наявність підстав для відстрочення судового збору є необґрунтованими.

При цьому колегія суддів зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі Креуз проти Польщі (Case of Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, № 28249/95, § 60).

Ураховуючи викладене, клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до п. 3 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Таким чином, пункт 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги до апеляційної скарги, а стаття 259 ГПК України визначає спосіб виконання такої вимоги.

Скаржником всупереч наведеним нормам до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів надсилання позивачу копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення, а надано скріншот з електронної пошти відповідача з відомостями про здійснення відправлення на зазначену в позовній заяві адресу електронної пошти позивача.

Відповідно до частини 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, відсутність доказів сплати скаржником судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також доказів надсилання позивачу копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, які у нього відсутні, листом з описом вкладення, є підставою для залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

З метою усунення зазначених в даній ухвалі недоліків скаржник має у десятиденний строк з дня вручення ухвали надати докази надсилання позивачу листом з описом вкладення копію апеляційної скарги та доданих до неї документів та докази сплати у встановленому порядку 7511,33 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Відділу культури і туризму Білокуракинської селищної ради про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 30.06.23 у справі № 913/286/22 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу відповідача - Відділу культури і туризму Білокуракинської селищної ради (вх. № 1415Л/2-5) на рішення господарського суду Луганської області від 30.06.23 у справі № 913/286/22 залишити без руху.

3. Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів надсилання позивачу листом з описом вкладення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів та доказів сплати у встановленому порядку 7511,33 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І.В. Тарасова