ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023м. ХарківСправа № 922/776/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот Енерджі", м.Київ
до Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків
про стягнення 3 695 927,98грн.
за участю представників:

від позивача: Корнієнко М.М.

від відповідача: Давидов В.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хот Енерджі" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення 3695927,98грн., з яких 1147930,21грн. заборгованості по сплаті платежів за Договором (основний борг), 34366,05грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 249206,59грн. штрафу за порушення строків оплат за Договором, 2141600,00грн. штрафу за неповернення об`єкта оренди, 6243,73грн. 3% річних, 116581,40грн. інфляційних витрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором суборенди № 10,022Х-КА від 23.12.2021 щодо внесення суборендної плати та плати за утримання об`єкту суборенди, а також щодо своєчасного повернення майна.

Ухвалою від 23.03.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.04.2023.

Ухвалою від 19.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.05.2023.

У підготовчому засіданні 10.05.2023 судом оголошено перерву до 02.06.2023.

01 червня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, вякому він проти вимог позивача заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість. У відзиві позивач просив поновити пропущений строк на подання відзиву.

У підготовчому засіданні 02.06.2023 судом поновлено строк на подання відзиву та його долучено до справи. При цьому суд виходив з наступного.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Статтею 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених відповідачем причини пропуску строку, суд визнав за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву.

У зв`язку з цим, відзив відповідача з доданими документами був прийнятий судом та його долучено до матеріалів справи.

Також у підготовчому засіданні 02.06.2023 судом оголошено перерву до 16.06.2023.

У підготовчому засіданні 16.06.2023 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 21.06.2023.

20 червня 2023 року, тобто до початку розгляду справи по суті, від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про поновлення строку на її подання.

У судовому засіданні 21.06.2023 суд, з огляду на приписи п.3 ч.1 ст.129 Конституції України та частини 5 статті 236 ГПК України, а також враховуючи поважність повідомлених позивачем причин пропуску строку, визнав за можливе поновити позивачу пропущений процесуальний строк на подання відповіді на відзив, у зв`язку з чим прийняв дану відповідь на відзив та долучив її до справи.

Також у судовому засіданні 21.06.2023 судом оголошено перерву до 05.07.2023.

У судових засіданнях 05.07.2023 та 19.07.2023 судом оголошувалися перерви до 19.07.2023 та 21.07.2023, відповідно.

У судовому засіданні 21.07.2023 представник позивача підтримала доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

23 грудня 2021 року між позивачем, як орендарем, та відповідачем, як суборендарем, укладено Договір суборенди №10,022Х-КА (надалі - Договір), за умовами якого орендар передав у тимчасове користування за плату (суборенду), а суборендар прийняв нежитлові приміщення (відділи №10,015, № 10,0117, № 10,021, №10,022, №10,031, №10,033, №10,034, №10,035, №10,041, №10,066) загальною площею 267,7кв.м. (далі - Об`єкт), які знаходяться на 1 (першому) поверсі нежитлової будівлі - торговельного центру "КОСМОС", що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 144-Б.

Згідно з пунктом 1.2 Договору термін суборенди встановлюється з дати підписання договору та до 31.12.2022 (включно).

Періодом надання послуг є календарний місяць (пункт 1.4)

У відповідності до умов пп. 5.2.2. п. 5.2. Договору, Суборендар зобов`язався своєчасно сплачувати суборендну плату та плату за утримання, у порядку визначеному Договором.

Підпунктом 1.4. Додатка №1 від 23 грудня 2021 року до Договору передбачено, що визначену Сторонами суборендну плату Суборендар зобов`язаний сплачувати Орендарю у повному розмірі, за кожен місяць суборенди, не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця за поточний місяць.

Пунктами 1.1. та 1.2. Додатку №1 від 23 грудня 2021 року до Договору встановлено формулу розрахунку суборендної плати за користування Об`єктом. Щомісячний платіж з суборендної плати складає 267700,00грн.

Відповідно до умов пункту 3.4, Договору компенсація плати за утримання Об`єкта (далі за текстом - плата за утримання), здійснюється Суборендарем окремо від сплати суборендної плати у порядку та розмірі, що передбачені у Додатку № 1 до цього Договору.

Підпунктом 2.3. пункту 2 Додатку №1 від 23 грудня 2021 року до Договору передбачено, що плату за утримання Суборендар зобов`язаний компенсувати Орендарю у повному розмірі за кожен місяць до 10 (десятого) числа поточного місяця за поточний місяць.

Позивач зазначає, що починаючи з кінця лютого 2022 року відповідач припинив належним чином виконувати свої зобов`язання за Договором та не сплачував передбачені суборендну плату та компенсацію за утримання майна.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем була направлена на адресу Відповідача Претензія №23 від 04 серпня 2022 року з вимогою сплатити суму заборгованості по сплаті суборендої плати та плати за утримання Об`єкта за Договором у повному обсязі та підписати відповідні акти звірки взаємних розрахунків.

Проте, Претензія не була отримана Суборендарем у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.

В грудні 2022 року Відповідач вийшла на зв`язок та в телефонному режимі повідомила про припинення 07 червня 2022 року Фізичної особи - підприємця Сівакової Ольги Сергіївни.

У відповідності до умов пункту 10.8 розділу 10 Договору, якщо одна із Сторін після укладення цього Договору змінить своє місцезнаходження, реквізити, керівника, свій статус платника податку, а також якщо у неї відбудуться будь-які зміни, які можуть вплинути на виконання умов цього Договору та на виконання нею своїх зобов`язань, Сторона, у якої відбулися такі зміни, зобов`язана протягом 10 (десяти) календарних днів повідомити про це іншу Сторону в письмовому вигляді, а у разі не повідомлення самостійно відповідає за настання пов`язаних з ним наслідків.

Відповідач порушила умови вищевказаного пункту та не повідомила Позивача про припинення ФОП Сівакова О.С.

Підпунктом 6.3.1, пункту 6.3, розділу 6 Договору передбачено, що дія Договору припиняється у разі припинення юридичної особи або фізичної особи-підприємця - Орендодавця (Власника Будівлі), Орендаря або Суборендаря,

Таким чином, Відповідач повинна була погасити суму заборгованості та, згідно з умовами підпункту 2.2.1., пункту 2.1., розділу 2.Договору, здійснити повернення Об`єкта до 11 червня 2022 року.

Відповідно до пункту 7.1. розділу 7 Договору, у разі прострочення сплати суборендної плати та/або плати за утримання (у повному розмірі або їх частини). Орендар має право застосувати відносно Суборендаря неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення, крім того, до Суборендаря застосовується додаткова відповідальність: у разі прострочення сплати суборендної плати та (або) плати за утримання (у повному обсязі або їх частини) у строки, що передбачені Додатком № 1 до цього Договору:

7.1.1 Строком більше 5 (п`яти) календарних днів з дня настання останнього дня строку оплати (не включаючи цей день) суборендної плати та (або) плати за утримання, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, Орендар має право стягнути з Суборендаря штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми місячної суборендної плати, передбаченої Додатком № 1 до цього Договору, та (або) від суми плати за утримання, передбаченої у Додатку № 1 до цього Договору, а також відключити Об`єкт від електропостачання без попереднього письмового попередження Суборендаря.

Таким чином, за прострочення сплати суборендної плати та плати за утримання, позивач має право стягнути з Відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення та штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми місячної суборендної плати та від суми плати за утримання.

Підпунктом 2.2.1. пункту 2.2. розділу 2 Договору передбачено, що у разі припинення дії цього Договору, повернення Обєкта Орендарю здійснюється Суборендарем за Актом прийому-передачі (повернення) Об єкта до Договору, який підписується Сторонами або уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін (за наявності), протягом 3 календарних днів з дня припинення дії цього Договору (не включаючи останній день дії Договору).

Відповідач, в порушення взятих на себе договірних обов`язків, не здійснив повернення Об`єкту оренди, в порядку, передбаченому умовами Договору, в т.ч. умовами підпункту 2.2.2. пункту 2.2. розділу 2 Договору, яким визначено, що при поверненні Об`єкта Орендарю Суборендар зобов`язаний: звільнити Об`єкт від свого майна; усунути всі недоліки Об`єкта, які виникли під час його експлуатації; прибрати за собою все сміття, яке може залишатися на території Об`єкта після ведення Суборендарем своєї господарської діяльності; повернути Об`єкт у тому ж технічному стані, в якому він був переданий в суборенду, з урахуванням його нормального фізичного зносу, або у покращеному стані; усуває всі пошкодження, які залишилися в результаті демонтажу віддільних поліпшень або інших предметів на стінах, стелі, підлозі, таким чином, щоб вони мали однорідну поверхню, яка підходить до оточуючих площ та відновлює білий колір стін, та усуває інші пошкодження Об`єкта; демонтувати з території та фасаду Будівлі та Об`єкта всі конструкції з зовнішньою та внутрішньою рекламою, вивіски та таблички, що були розміщені та (або) належать Суборендарю, а також приводить фасад та/або стіни Будівлі, задіяні при розміщенні вищезазначених конструкцій з зовнішньою та внутрішньою рекламою, вивісок та табличок, у стан, що існував до початку їх встановлення Суборендарем (якщо інший порядок не буде погоджено Сторонами окремою письмовою угодою); зняти зі скла всі наклейки та начисто вимиває скло від клею, що залишився від знятих наклейок.

Згідно з умовами підпункту 2.2.3. пункту 2.2. розділу 2 Договору, якщо Суборендар протягом З (трьох) календарних днів з дня припинення Договору не здійснить повернення Об`єкта, Орендар має право без попереднього письмового попередження Суборендаря на 4 (четвертий) календарний день з дня дострокового розірвання Договору (не включаючи останній день дії Договору) вжити дії, передбачені підпунктом 4.1.9. пункту 4.1. розділ 4 Договору, а саме увійти на територію Об`єкта та винести на свій розсуд майно, що знаходиться на території Об`єкта, винести за межі Будівлі та залишити його там, або перенести на будь-який склад Орендаря, або передати на зберігання третій особі.

Умовами Договору передбачено, що при наявності заборгованості Суборендаря за Договором, Орендар має право вжити дії, що закріплені у підпункті 4.1.10. пункту 4.1. розділу 4 Договору.

Згідно з підпунктом 4.1.10. пункту 4.1. розділу 4 Договору, Орендар має право притримувати майно, яке знаходиться та (або) знаходилося на території Об`єкта, до моменту погашення Суборендарем заборгованості за Договором у повному обсязі, або реалізувати (продати) майно, що знаходиться або знаходилося на території Об`єкта, та за рахунок цього сплатити суму заборгованості Суборендаря за Договором у повному обсязі або частково, компенсувати вартість відновлення стану Об`єкту, штрафні санкції, що підлягали сплаті Суборендарем за Договором. Здійснення Орендарем передбачених цим підпунктом Договору дій не потребу є додаткової згоди та (або) розпорядження Суборендаря, оскільки Сторони погодили, що підписання цього Договору є безвідкличною згодою та (або) розпорядженням Суборендаря на вчинення вищевказаних дій Орендарем

На підставі вказаного вище, позивач скористувався своїм правом та застосував до Відповідача оперативно-господарську санкцію у вигляді обмеження доступу Суборендарю та його представникам на територію Об`єкта. В результаті вказаних дій було оформлено Акт про застосування обмеження доступу Суборендарю та його представникам на територію Об`єкта та утримання майна від 10.01.2023 року.

Майно Відповідача складається з великої кількості торговельного обладнання, а саме торговельних островів для продажу ювелірних виробів, які займають 267,7квадратних метрів торговельної площі Позивача. Весь період строку дії Договору Позивач здійснював всі необхідні дії для належної охорони вказаного майна та не мав можливості використовувати дану площу для здійснення своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов пункту 7.3. розділу 7 Договору, у разі порушення Суборендарем строків повернення Об`єкта, визначених Договором, Орендар має право застосувати по відношенню до Суборендаря штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від суми місячної суборендної плати, передбаченої у Додатку № 1 до Договору, Якщо затримка повернення Об`єкта перевищує 14 (чотирнадцять) календарних днів, то Суборендар зобов`язаний сплатити Орендарю штраф у розмірі місячної суборендної плати, передбаченої у Додатку № 1 до цього Договору, за кожен місяць (повний або неповний) прострочення повернення Об`єкта. Сплата Суборендарем зазначених штрафів не звільняє Суборендаря від зобов`язань повернення Об`єкту та сплати суборендної плати і плати за утримання, передбачених цим Договором, нарахованих до моменту повернення Об`єкта.

Позивач у позові зазначає, що відповідач порушив встановлені Договором терміни сплати орендних платежів та компенсації плати за утримання, в результаті чого, станом на день подачі даної позовної заяви у Відповідача виникла заборгованість суборендній платі за період з 01 січня 2022 року по 06 червня 2022 року в розмірі 949 340,00грн., заборгованість щодо компенсації плати за утримання за період з 01 січня 2022 року по 06 червня 2022 року в розмірі 198590,21грн., 34366,05грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 249206,59грн. штрафу за порушення строків оплат за Договором, 2141600,00грн. штрафу за неповернення об`єкта оренди, 6243,73грн. 3% річних, 116581,40грн. інфляційних витрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В той же час, частиною 6 статті 762 ЦК України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан в подальшому продовжувався Указами Президента України та він діє до даного часу.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу 199 від 13 липня 2023 року) затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Зокрема, Харківська територіальна громада входить до переліку територій, на яких велися бойові дії до 15.09.2022.

Суд звертає увагу, що об`єкт суборенди розташовано на першому поверсі торговельного центру "КОСМОС", що розташований за адресою: м. Харків, вул.Академіка Павлова, буд. 144-Б.

Вказана будівля розташована на відстані біля двох кілометрів від Північної Салтівки - одного з найбільш постраждалих районів м.Харкова, який через своє географічне розташування було піддано великій кількості артилерійських та рекетних обстрілів під час бойових дій на території Харківської територіальної громади, які безперервно тривали до моменту часткового звільнення Харківської області в ході Слобожанський контрнаступ Збройних сил України восени 2022 року.

Загальновідомими відомими є обставини щодо залибелі місцевих мешканців, спричинення масових руйнацій прилеглих до ТЦ "Космос" житлових будинків, об`єктів цивільної інфраструктури, торгівельних центрів, зокрема, розташованих поруч ТЦ Караван, ТЦ Епіцентр, місцевих ринків в районі станції метро "Героїв Праці" тощо.

Починаючи з 24.02.2022 та до початку осені 2022 року вказаний район міста фактично був небезпечною зоною, що повністю унеможливлювало для відповідача можливість використання орендованого приміщення у своїй господарській діяльності- здійснення продажу ювелірних виробів.

Фактично у вказаному районі міста Харкова працювали лише деякі продуктові магазини та аптеки, які забезпечували основні потреби населення, що залишилося на вказаній території.

Відповідно до частини 3 статті 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Враховуючи викладене, суд не приймає твердження позивача, який територіально знаходиться у м.Києві, на те, що ТЦ "Космос" працював у звичайному режимі.

Той факт, що обслуговування будівлі ТЦ "Космос" включало надання комунальних послуг, по-перше, не спростовує фату неможливості для відповідача здійснювати свою господарську діяльність під обстрілами, а, по-друге, не виключає здійснення на території ТЦ "Космос" діяльності вищевказаних продуктових магазинів або аптек. Крім того, сама по собі будівля торгівельного центру та наявне у ній обладнання також могли споживати певну кількість води, опалення та електропостачання, що не було пов`язано із діяльністю орендарів (субоендарів) приміщень.

Таким чином, відповідач, яка через небезпеку для життя також вимушена була покинути місто Харків, об`єктивно не мала можливості використовувати об`єкт суборенди починаючи з 24.02.2022 по 07.06.2022 (дата припинення нею своєї підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця).

За таких обставин, суд вважає неправомірними позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з суборендної плати в розмірі 949 340,00грн. та заборгованість щодо компенсації плати за утримання в розмірі 198590,21грн.

При цьому суд також враховує, що у відповідача існувала лише часткова заборгованість за лютий 2022 року, а послуги суборенди за січень 2022 року були оплачені в повному обсязі.

Крім того, суд окремо зауважує, що оплата за утримання об`єкта суборенди має компенсаційний характер, однак в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем вказаних витрат, які відповідач мала б компенсувати. Так само у справі відсутні і відповідні рахунки від юридичних осіб, що надавали комунальні послуги, та які б підтверджували заявлену позивачем суму.

Враховуючи відмову в позові у стягненні вказаних сум, суд також відмовляє і у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 34366,05грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 249206,59грн. штрафу за порушення строків оплат за Договором, 6243,73грн. 3% річних та 116581,40грн. інфляційних витрат, які є похідними від основної суми заборгованості за Договором.

В той же час, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 2141600,00грн. штрафу за несвоєчасне повернення об`єкта оренди.

Так, відповідач припинила свою діяльність як ФОП 07.06.2022, що відповідно до умов Договору є підставою для його припинення.

Відповідно, у неї існував обов`язок щодо повернення об`єкта суборенди орендар, проте в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення відповідачем відповідних дій, що передбачені Договором.

Проте Акт повернення майна в матеріалах справи відсутній.

Посилання відповідача на те, що такий акт направлявся позивачу судом не приймаються, оскільки і сам акт і докази його направлення у справі відсутні.

Щодо доводів відповідача про наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідач вказує, що його має бути звільнено від відповідальності, посилаючись на лист Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1, відповідно до якого ТПП України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Проте, даний лист не звільняє відповідача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань із оплати вартості наданих послуг, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту даного листа, введення воєнного стану в Україні є форс-мажорною обставиною для суб`єктів господарської діяльності лише у випадку, якщо виконання договірного зобов`язання стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких обставин.

Між тим, відповідачем не надано доказів того, що внаслідок введення воєнного стану він був об`єктивно був позбавлений можливості виконати своє зобов`язання щодо повернення об`єкту суборенди позивачу.

Також, відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Отже, саме сертифікат ТПП України є належним доказом, що засвідчує форс-мажорні обставини.

Загальний офіційний лист ТПП України від 28 лютого 2022 року не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Даний лист видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією Російської Федерації проти України та неможливістю виконання відповідачем свого зобов`язання за Договором.

Вищенаведені обставини свідчать про відсутність у відповідача обґрунтованих підстав для невиконання узятих на себе зобов`язань за Договором внаслідок вищевказаних обставин.

У постановах Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 та від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Відтак, посилання відповідача на форс-мажорні обставини у вигляді воєнного стану, є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення 2141600,00грн. штрафу за неповернення об`єкта суборенди законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот Енерджі" (03061, м.Київ, вул.Шепелєва Миколи, буд.6, код 42604,00грн. штрафу за неповернення об`єкта оренди, 32124,00грн. судового збору за подання позовної заяви та 777,62грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "31" липня 2023 р.

Суддя М.В. Калантай