ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 Справа № 917/1120/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Дмитра Сіроша, за участю секретаря судового засідання Людмили Бойченко, розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022 до Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 про стягнення надмірно сплачених коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Дмитро Штепа

від відповідача: Алла Рудницька, Валерія Запорожець

Обставини справи: Акціонерне товариство "Полтаваобленерго звернулося з позовом до Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якому просить стягнути з відповідача надмірно сплачені коштів у розмірі 1 044 404,86 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за договором на транспортування теплової енергії № 1738 від 18.08.2016 АТ Полтаваобленерго були надмірно сплачені на рахунок КП Теплоенерго кошти у розмірі 346 661,17 грн, згідно з платіжним дорученням № від 30.07.2019 та 697 743,69 грн, згідно з платіжним дорученням № від 13.08.2019, в призначені платежу вказаних платіжних доручень зазначено: За транспортування ТЕ за травень - червень 2019. Підставою для повернення надмірно сплачених коштів позивач вважає відсутність підписаних двосторонніх актів виконаних робіт за договором на транспортування теплової енергії № 1738 від 18.08.2016, а також те, що за договором суборенди державного майна № 2861 від 17.08.2018 АТ Полтаваобленерго передало в користування ТОВ Кременчуцька ТЕЦ усі будівлі, споруди та обладнання, які необхідні для виробництва теплової енергії, яка набула право користування ними з 25.04.2019 та крім того, 22.04.2020 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 22.04.2020 № 832 за заявою АТ Полтаваобленерго анулювало ліцензію з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії, а тому з 25.04.2019 позивач не виробляє теплову енергію, а відповідач її не транспортує. Зокрема, позивач зазначає, що оскільки з 25.04.2019 відповідач не надавав послуги з транспортування теплової енергії позивачу, то у позивача відсутній обов`язок здійснювати оплату за договором про транспортуванню, тому відповідач зобов`язаний повернути надмірно сплачені кошти 30.07.2019 та 13.08.2019 у загальному розмірі 1 044 404,86 грн.

01.12.2022 до Господарського суду Полтавської області від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 9387), в якому відповідач проти позову заперечує та зазначає, що предметом укладеного 18.08.2016 договору на транспортування теплової енергії № 1738 між позивачем та відповідачем є зобов`язання Компанії (КП Теплоенерго / відповідача) транспортувати теплову енергію (в тому числі для надання послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання) власного виробітку Постачальника (АТ Полтаваобленерго / позивач) місцевими (розподільчими) тепловими мережами (в т. ч. мережами гарячого водопостачання), що знаходяться у власності чи користування Компанії, до споживачів Постачальника, а Постачальник зобов`язується здійснювати оплату отриманих послуг відповідно до умов цього договору (пункт 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору на транспортування теплової енергії фактичні обсяги наданих послуг підтверджуються двостороннім актом.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник (позивач у справі) надає Компанії (відповідач у справі) два примірники належним чином оформленого зі свого боку акта.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що на підставі належним чином оформленого сторонами акта, Компанія виставляє рахунок Постачальнику.

Пунктом 2.7 договору сторони визначили, що розрахунок за надані послуги Постачальник здійснює не пізніше 10 робочих днів з дати отримання рахунку та одного примірника належним чином оформленого Сторонами.

На виконання положень підписаного сторонами договору керуючись пунктом 2.6 договору, КП Теплоенерго листом за вих. № 06/1278 від 30.07.2019 направив АТ Полтаваобленерго рахунок на оплату № 279 від 30.07.2019 на загальну суму 1 044 404,86 грн (з ПДВ) та акт виконаних робіт з транспортування теплової енергії від 30.07.2019.

Відповідно до виставленого рахунку відповідача, позивач здійснив оплату за надані позивачем послуги на загальну суму 1 044 404,86 грн (з ПДВ), а саме: 30.07.2019 позивач перераховано на рахунок відповідача сума у розмірі 346 661,17 грн, відповідно до платіжного № від 30.07.2019, в якому призначення платежу зазначено: за транспортування теплової енергії за травень - червень 2019 (по тарифу 108,47 грн/Гкал, з ПДВ) за договором № 1738 від 18.08.2016 та 13.08.2019 позивач перерахував на рахунок відповідача суму в розмірі 697 743,69 грн, відповідно до платіжного № 7 від 13.08.2019, в якому призначення платежу зазначено: за транспортування теплової енергії за травень - червень 2019 (по тарифу 108,47 грн/Гкал, з ПДВ) за договором №1738 від 18.08.2016, що відповідає умовам співпраці сторін за договором.

Отже, як стверджує відповідач, кошти у розмірі 1 044 404,86 грн були перераховані позивачем на виконання своїх зобов`язань з оплати отриманих послуг відповідно до умов договору, а тому отримані відповідачем на законній правовій підставі.

Також, відповідач заперечує проти доводів позивача, що строк дії договору на транспортування теплової енергії № 1738 від 18.08.2016 припинився з 01.09.2022, оскільки відповідно до листа «АТ «Полтаваобленерго» від 27.05.2019 (вих. № 10-74/8128) зазначений договір припинений з 01.07.2019, останній день дії договору - 30.06.2019.

Крім того, посилаючись на пункт 6.8 договору відповідач зазначає, що припинення дії цього договору не звільняє сторін від належного виконання обов`язків, що виникли в період дії цього договору.

Вважає, посилання позивача як на підставу своїх вимог, на норми статей Цивільного та Господарських кодексів неправомірним, оскільки надмірно сплачені кошти - це кошти, які сплачені понад суму грошових зобов`язань. Проте позивач здійснив оплату згідно з виставленим рахунком на виконання умов договору.

Також, у відзиві на позов відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення надмірно сплачених грошових коштів.

23.01.2023 від позивача надійшли пояснення (вх. № 797), в яких зазначає, що відповідач всупереч пунктам 2.5, 2.6 договору, без оформленого належним чином двостороннього акту щодо визначення обсягу наданих послуг направив позивачу рахунок на суму 1 044 404,86 грн, який помилково оплачений позивачем.

Також, позивач вказує, що відповідач не надав жодних належних доказів на підтвердження надання послуг позивачу за договором транспортування теплової енергії № 1738 від 18.08.2016 у травні - червні 2019.

Доводи відповідача про припинення дії договору з 01.07.2019 з посиланням на лист позивача № 10-74/8128 від 27.05.2019 вважає помилковими, оскільки лист про припинення дії договору вих. № 10-74/8128 від 27.05.2019 АТ «Полтаваобленерго» відкликало листом № 10-74/9194 від 13.06.2019.

Також, позивач заперечує проти застосування позовної давності у цій справі, посилаючись на те, що перебіг строку позовної давності зупинено з 24.02.2022, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні Указом Президента України № 64/2022.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 15:00 25.10.2022.

25.10.2022 ухвалою Господарського суду Полтавської області продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11:00 07.12.2022.

07.12.2022 ухвалою Господарського суду Полтавської області відкладено підготовче засідання на 11:30 01.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.203 відкладено підготовче засідання на 16:30 14.03.2023.

14.03.2023 ухвалою Господарського суду Полтавської області відкладено підготовче засідання на 10:30 26.04.2023.

26.04.2023 ухвалою Господарського суду Полтавської області закрито підготовче провадження у справі № 917/1120/22 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 14:30 07.06.2023.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення, строк та порядок його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

18.08.2016 КП Теплоенерго (Компанія) та АТ "Полтаваобленерго (Постачальник) уклали договір на транспортування електричної енергії № 1738, предметом якого є зобов`язання Компанії транспортувати теплову енергію (в тому числі для надання послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання) власного виробітку Постачальника місцевими (розподільчими) тепловими мережами (в т. ч мережами гарячого водопостачання), що знаходяться у власності чи користування Компанії, до споживачів Постачальника, а Постачальник зобов`язується здійснювати оплату отриманих послуг відповідно до умов цього договору.

Пунктом 2.3 договору передбачено що фактичний обсяг наданих послуг визначається за показами засобів обліку теплової енергії, що встановлені на джерелі (Кременчуцька ТЕЦ), за відрахуванням нормативних втрат теплової енергії в магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мережах та обсягів теплової енергії споживачів, що отримують теплову енергію від магістральних теплових мереж.

Відповідно до пункту 2.4 договору на транспортування теплової енергії фактичні обсяги наданих послуг підтверджуються двостороннім актом.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник (позивач у справі) надає Компанії (відповідач у справі) два примірники належним чином оформленого зі свого боку акта.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що на підставі належним чином оформленого сторонами акта, Компанія виставляє рахунок Постачальнику.

Пунктом 2.7 договору сторони визначили, що розрахунок за надані послуги Постачальник здійснює не пізніше 10 робочих днів з дати отримання рахунку та одного примірника належним чином оформленого Сторонами.

На виконання положень підписаного Сторонами договору керуючись пунктом 2.6 договору, КП Теплоенерго листом за вих. № 06/1278 від 30.07.2019 направив АТ Полтаваобленерго рахунок на оплату № 279 від 30.07.2019 на загальну суму 1 044 404,86 грн (з ПДВ) та акт виконаних робіт з транспортування теплової енергії від 30.07.2019.

Відповідно до виставленого рахунку відповідача, позивач здійснив оплату за надані послуги на загальну суму 1 044 404,86 грн (з ПДВ), а саме: 30.07.2019 позивач перерахував на рахунок відповідача сума у розмірі 346 661,17 грн, відповідно до платіжного № від 30.07.2019, в якому призначення платежу вказано: за транспортування теплової енергії за травень - червень 2019 (по тарифу 108,47 грн/Гкал, з ПДВ) за договором № 1738 від 18.08.2016 та 13.08.2019 позивач перерахував на рахунок відповідача 697 743,69 грн, відповідно до платіжного № 7 від 13.08.2019, в якому призначення платежу вказано: за транспортування теплової енергії за травень - червень 2019 (по тарифу 108,47 грн/Гкал, з ПДВ) за договором № 1738 від 18.08.2016, що відповідає умовам співпраці сторін за договором.

Відповідно до пункту 6.6 договору, згідно з протоколом розбіжностей, договір набирає чинності з дня його підписання та згідно з частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України його умови застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли 01.06.2016. Договір укладається строком на один календарний місяць, його дія вважається автоматично продовженою на наступний календарний місяць, якщо за 10 днів до закінчення терміну дії договору жодною зі Сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Пунктом 6.7 договору сторони передбачили, що договір може бути розірваним за ініціативою будь - якої із сторін за умови письмового повідомлення іншої сторони не пізніше, ніж 10 банківських днів до терміну розірвання договору. Разом з тим, останнім днем дії договору має бути останній календарний день місяця.

Пунктом 6.8 договору передбачено, що припинення дії цього договору не звільняє сторони від належного виконання обов`язків, що виникли в період дії цього договору.

Відповідно до листа АТ Полтаваобленерго від 27.05.2019 за вих. № 10-74/8128, який був направлений відповідачу, договір припинений з 01.07.2019, останній день дії договору - 30.06.2019.

Позивач вказує, що двосторонні акти фактичних обсягів наданих послуг Сторонами, як передбачено пунктом 2.4 договору на транспортування не підписувалися, оскільки відповідач з 25.04.2019 не надавав позивачу послугу з транспортування теплової енергії.

26.11.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 16.11.2018 № 1442 видала AT Полтаваобленерго ліцензію з розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Також, AT Полтаваобленерго» договором суборенди державного майна № 2861 від 17.08.2018 передало в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» усі будівлі, споруди та обладнання, які необхідні для виробництва теплової енергії.

Згідно з договором суборенди державного майна № 2861 від 17.08.2018 ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» набула право користування на усі будівлі, споруди та обладнання, які необхідні для транспортування теплової енергії з 25.04.2019 року (додаткова угода № 3 до договору суборенди державного майна № 2891 від 17.08.2018).

22.04.2020 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 22.04.2020 № 832 за заявою AT Полтаваобленерго» анулювало ліцензію з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії.

Тобто, AT Полтаваобленергона виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017, провело роботу з відокремлення діяльності з розподілу електричної енергії від постачання електричної енергії та виробництва теплової енергії. Отже, товариство з 25.04.2019 не транспортує теплову енергію, тому як вважає позивач, надмірно сплачені кошти 30.07.2019 та 13.08.2019 у загальному розмірі 1 044 404,86 грн мають бути повернуті AT «Полтаваобленерго», оскільки вони внесені за період коли послуга не надавалася.

Згідно з пунктом 6.7 договору на транспортування цей договір може бути розірваний за ініціативою будь-якою із сторін за умови письмового повідомлення іншої сторони не пізніше, ніж 10 банківських днів до терміну розірвання договору. Разом з цим останнім днем дії договору має бути останній календарний день місяця.

Так, AT Полтаваобленерго 27.07.2022 направило КП «Теплоенерго» Кременчуцької Міської ради Кременчуцького району Полтавської області листа № 10-72/14121 в якому повідомлено відповідача про припинення дії договору про транспортування теплової енергії № 1738 від 18.08.2016 з 01.09.2022. Останнім днем дії договору є 31.08.2022.

Як зазначив позивач у поясненнях (вх. № 797 від 23.01.2023) твердження відповідача про припинення дії договору з 01.07.2019 з посиланням на лист позивача № 10-74/8128 від 27.05.2019 є помилковим, оскільки лист про припинення дії договору вих. № 10-74/8128 від 27.05.2019 позивач відкликав листом № 10-74/9194 від 13.06.2019.

01.09.2022 AT Полтаваобленерго направило вимогу КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про повернення зазначених грошових коштів.

Зазначену вимогу відповідач отримав 06.09.2022 в якій AT Полтаваобленерго вимагало повернути надмірно сплачені кошти у розмірі 1 044 404,86 грн у 7-ми денний термін з дня отримання вимоги, тобто до 13.09.2022.

Проте відповідач кошти не повернув.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Позивач у позовній заяві стверджує що відповідач з 25.04.2019 не надавав послуги з транспортування теплової енергії АТ Полтаваобленерго, договір про транспортування теплової енергії № 1738 від 18.08.2016 є розірваним в порядку, передбаченому пунктом 6.7 договору і останнім днем дії договору є 31.08.2022, а тому надмірно сплачені кошти 30.07.2019 та 13.08.2019 у загальному розмірі 1 044 404,86 грн за транспортування ТЕ за травень - червень 2019 мають бути повернуті АТ Полтаваобленерго, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення вказаних грошових коштів.

Проте матеріали справи не містять доказів, на підтвердження факту не отримання позивачем послуг з транспортування теплової енергії у травні - червні 2019 року.

Також позивач зазначив, про відсутність належних доказів, а саме двостороннього акту, підписаного сторонами щодо визначення фактичного обсягу наданих послуг, на підставі якого виставляється рахунок.

Проте обов`язок щодо належного оформлення акту з зазначенням фактичного обсягу наданих послуг покладено на позивача, як Постачальника за договором. Пунктом 2.3 договору передбачено, що фактичний обсяг наданих послуг визначається за показами засобів обліку теплової енергії, що встановленні на джерелі (Кременчуцькій ТЕЦ), за відрахуванням нормативних втрат теплової енергії в магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мережах та обсягів теплової енергії споживачів що отримують теплову енергію від центральних теплових мереж. Фактичні обсяги наданих послуг підтверджуються двостороннім актом (пункт 2.4 договору). На підставі належним чином оформленого Сторонами акта, Компанія виставляє рахунок Постачальнику (пункт 2.6 договору).

В матеріалах справи містяться докази направлення позивачу листом за вих. № 06/1278 від 30.07.2019 акту виконаних робіт з транспортування теплової енергії від 30.07.2019 та рахунку на оплату № 279 від 30.07.2019 на загальну суму 1 044 404,86 грн (з ПДВ), який був сплачений позивачем, що є підтвердженням його прийняття.

Також, пунктом 6.8 договору передбачено, що припинення дії цього договору не звільняє сторони від належного виконання обов`язків, що виникли в період дії цього договору.

Тобто відсутні підстави вважати що зазначені кошти були перераховані позивачем помилково, а не на виконання умов договору.

У судовому засіданні 07.06.2023 представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.06.2023 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив та зазначив, що припинення дії договору на транспортування теплової енергії № 1738 від 18.08.2016 відбулося 30.06.2019 на підставі листа АТ Полтаваобленерго від 27.05.2019 № 10-74/8128 та вказав, що відповідно до пункту 6.8 договору припинення дії договору не звільняє сторін від належного виконання обов`язків що виникли в період дії договору. Зокрема, представником зазначено те, що відповідно до пункту 2.3 договору фактичний обсяг наданих послуг визначається за показами засобів обліку теплової енергії, що встановлені на джерелі (Кременчуцька ТЕЦ), за відрахуванням нормативних втрат теплової енергії в магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мережах та обсягів теплової енергії споживачів, що отримують теплову енергію від магістральних теплових мереж.

Відповідно до пунктів 2.3 та 2.5 договору, обов`язок визначення обсягів транспортованої теплової енергії покладається саме на позивача, а тому сплата виставленого рахунку № 279 від 30.07.2019 свідчить про те, що саме позивач надав обсяги отриманої транспортованої теплової енергії, на підставі даних яких відповідач виставив рахунок на оплату позивачу, та який останнім був сплачений в повному обсязі.

Суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що послуги не надавалися у зв`язку з укладеним договором суборенди державного майна № 2861 від 17.08.2018, відповідно до якого АТ Полтаваобленерго передало в користування ТОВ Кременчуцька ТЕЦ усі будівлі, споруди та обладнання, які необхідні для виробництва теплової енергії, яка набула право користування ними з 25.04.2019, оскільки передача об`єктів іншому суб`єкту господарювання не свідчить про зупинення господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії.

Інших доказів на підтвердження відсутності договірних відносин, між сторонами у справі за спірний період, відповідач не надав.

Крім того, позивач направив відповідачеві акт виконаних робіт з транспортування теплової енергії від 30.07.2019 та рахунок на оплату № 279 від 30.07.2019 на загальну суму 1 044 404,86 грн ще до укладення договору суборенди державного майна № 2861 від 17.08.2018 та до моменту передачі в користування ТОВ Кременчуцька ТЕЦ будівель, споруд та обладнання, необхідних для виробництва теплової енергії, що підтверджується листом за вих. № 06/1278 від 30.07.2019. Тобто рахунок виставлений за попередні періоди - травень - червень 2019 року.

Водночас, слід зазначити, що припинення дії цього договору не звільняє сторони від належного виконання обов`язків, що виникли в період дії цього договору (пункт 6.8 договору).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач на виконання умов договору № 1738 про транспортування теплової енергії від 18.08.2016 здійснив оплату на рахунок відповідача у загальному розмірі 1 044 404,86 грн, а саме: кошти у розмірі 346 661,17 грн, згідно з платіжним дорученням № від 30.07.2019 та кошти у розмірі 697 743,69 грн, згідно з платіжним дорученням № від 13.08.2019. В призначені платежу зазначених платіжних доручень вказано: за транспортування ТЕ за травень - червень 2019.

Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами, що заявлені до стягнення грошові кошти в розмірі 1 044 404,86 грн є надмірно сплаченими.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236 - 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено та підписано 31.07.2023 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та у відпустці.

Суддя Дмитро СІРОШ