ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"02" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/940/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П., розглянувши заяву боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІКО" від 27.07.23р. (вх. г/с №01-19/81/23 від 01.08.23р) про скасування судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АІР-Принт" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІКО" боргу в сумі 261042,65 грн

ВСТАНОВИВ:

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АІР-Принт" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІКО" 261 042, 65 грн на підставі договору поставки №10/07-2018 від 10.07.2018 та приписах ст. ст. 525, 526, 530, 712 ЦК України, Господарський суд Житомирської області видав першу частину судового наказу №906/940/23 від 14.07.23р., згідно з резолютивною частиною якого з боржника стягнуто також 268, 40 грн судового збору (надалі за текстом - Заявник і Боржник).

На виконання вимог п. 4 ст.156 ГПК України першу частину судового наказу №906/940/23 від 14.07.2023 року (до набрання ним законної сили) разом із документами заявника 17.07.23р. надіслано Боржнику за місцем його державної реєстрації, вказаному у Витязі від 14.07.23р., про що свідчить штемпель вихідної кореспонденції від 17.07.23р. за №906/940/23/7356/23.

01.08.23р. через діловодну службу Господарського суду Житомирської області надійшла заява боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІКО" від 27.07.23р. (вх. г/с №01-19/81/23 від 01.08.23р) про скасування судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АІР-Принт" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІКО" боргу в сумі 261042,65 грн ( надалі - Заява про скасування судового наказу від 27.07.23р.).

У Заяві про скасування судового наказу від 27.07.23р. боржник ТОВ "СПІКО" заявив клопотання стягнути із ТОВ "АІР-Принт" сплачений судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 134,20 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.

Заява про скасування судового наказу від 27.07.23р. мотивована не обґрунтованістю вимог до боржника про отримання товару за видатковою накладною №500 від 04.06.21р., оскільки заявником не додано копії довіреності боржника на отримання відповідного товару уповноваженою особою; інші видаткові накладні, начебто підписані електронним цифровим підписом Філь С.О., як директора боржника , не є належними доказами отримання товару, оскільки зазначена особа стала керівником боржника лише 14.07.2022, тоді як до цієї дати керівником боржника був Демерташ В.В., яким було підписано договір поставки №10/07-2018 від 10.07.2018. Викладене дає підстави вважати додані до заяви про видачу судового наказу докази сфальсифікованими , та які не можуть підтверджувати факт отримання боржником товару та виникнення обов`язку з його оплати.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 157 ГПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Вимоги до заяви про скасування судового наказу встановлені ч. 3 ст. 157 ГПК України.

Так, заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Частиною 5 статті 157 ГПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Заява про скасування судового наказу від 27.07.23р. містить відомості про повну необґрунтованість вимог стягувача ( п.3 ч.3 ст. 157 ГПК України) та подана з дотриманням вимог ч.5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідальність за достовірність відомостей про повну необґрунтованість вимог стягувача процесуальний закон повністю покладає на заявника та не вимагає від суду вчинення процесуальних дій щодо їх перевірки.

З врахуванням наведених мотивів, судовий наказ №906/940/23 від 14.07.2023 року підлягає скасуванню.

Клопотання боржника стягнути із заявника сплачений судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 134,20грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00грн задоволенню не підлягає. Мотиви суду наступні.

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до частини 2 статті 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При цьому, ст. ст. 150 та 157 ГПК України, які визначають форму і зміст заяви про видачу судового наказу та заяви про скасування судового наказу, на відміну ст.162 та ст. 165 ГПК України, не містить норми щодо подачі заявником до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 155 ГПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Положення ч. 5 ст. 157 ГПК України містить вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про скасування судового наказу, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, передбачено, що за подання до господарського суду заяви про скасування судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 158 ГПК України в ухвалі суду про скасування судового наказу суд роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

Оскільки наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, подання заяви з боку боржника по суті спору в межах наказного провадження розділ ІІ ГПК України також не передбачає.

Відповідно до частини першої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів у тому числі статті 126 ГПК України, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить приписам частини першої статті 13 ГПК України.

Окрім того, зі змісту глави 8 "Судові витрати" ГПК України вбачається, що судові витрати на професійну правничу допомогу можуть бути предметом розгляду у позовному провадженні, де учасниками справи, в порядку ч.1 ст. 41 ГПК України, зокрема, є сторони, які мають право доводити розмір витрат, а суд за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та здійснити їх розподіл за результатами розгляду справи.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 41 ГПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасники справи мають статус заявника та боржника.

Таким чином, у разі видачі судом судового наказу у ньому зазначаються судові витрати у складі судового збору, який справляється за подання заяви про видачу судового наказу. Відповідно у разі скасування судового наказу за заявою боржника, суд не вирішує питання про розподіл судового збору чи повернення його з бюджету заявнику. Аналогічно суд не вирішує питання про розподіл судового збору чи повернення його з бюджету боржнику з підстав скасування судового наказу за його заявою.

Керуючись ст.ст. 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скасувати судовий наказ у справі №906/940/23 від 14.07.23р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІКО" (вул. Володарського, буд. 151А, с. Мирне, Бердичівського району, Житомирської області, 13313, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АІР-Принт" (вул. Межова, 1, м. Прилуки, Чернігівської області, 17500, ): 261 042, 65 грн основного боргу за Договором поставки №10/07-2018 від 10.07.2018 та 268, 40 грн судового збору.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "АІР-Принт" () його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з дотриманням вимог територіальної підсудності.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "СПІКО" () у задоволенні клопотання стягнути із заявника ТОВ "АІР-Принт" сплачений судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 134,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

Ухвала набрала законної сили 02.08.23р. та не підлягає апеляційному оскарженню, в частині відмови стягнути із заявника сплачений судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу та стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Машевська О.П.

1- у справу

2- заявнику (рек. з повідомл) + на ел. пошту:

3- боржнику (рек. з повідомл) + на ел. пошту адвоката: