ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023м. ДніпроСправа № 912/294/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: Морозова О.С.;

від відповідача: Жук В.В.;

від третьої особи: представник не з`явився;

дослідивши матеріали справи №912/294/23

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Пайп",

про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 15.02.2023 за вих. №б/н до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення 2.354.235,99 грн заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Пайп".

Крім цього, позивач у резолютивній частині позову просить суд відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 позовну заяву з доданими до неї документами направлено за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №912/294/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023.

Ухвалою від 24.03.2023 вирішено звернутися до Головного управління ДМС у Кіровоградській області (25015, Кіровоградська область, місто Кропивницький, ВУЛИЦЯ ЄГОРОВА, будинок 25-А; E-mail: ) із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 .

Через відділ документального забезпечення 31.03.2023 (електронною поштою) від Головного управління ДМС у Кіровоградській області надійшов лист від 24.03.2023 за вих. №912/294/23, у якому Головне управління ДМС у Кіровоградській області повідомляє, що за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Кіровоградській області з 05.04.2018 значиться зареєстрованим місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лейпциг ФРН, адреса: Кіровоградська область, Долинський район, с. Гурівка, за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 13.09.2002 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС у Дніпропетровській області.

Ухвалою від 03.04.2023 позовну заяву залишено без руху, у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позивачу запропоновано надати суду документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладень та докази сплати судового збору у розмірі 35.313,54 грн, а також позивач вправі подати належним чином обґрунтоване клопотання про залучення третьої(іх) осоюи(іб) із зазначенням наявності у неї(их) юридичного інтересу та вказати, яким саме чином рішення у цій справі вплине на її(їх) права та обов`язки і на боці якої сторони вона(и) бере(уть) участь.

Через відділ документального забезпечення 14.04.2023 надійшла заява від 06.04.2023 за вих. №б/н про усунення недоліків, у якій позивач надає суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 35.313,60 грн, докази направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача.

Ухвалою від 18.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 17.05.2023. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер Пайп" (50051, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ КРИВОРІЖСТАЛІ, будинок 4, офіс 409; ідентифікаційний код 38334377) до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (далі - третя особа-1).

В судове засідання 17.05.2023 сторони явку представників не забезпечили. Через відділ документального забезпечення 17.05.2023 від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без позивача або відкладення.

Ухвалою суду від 17.05.2023 відкладено підготовче засідання у справі до 13.06.2023.

Ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2023, роз`яснено учасникам судового процесу, що до першого засідання по суті вони можуть подати додаткові пояснення та докази.

26.06.2023 від третьої особи надійшли пояснення, у яких ТОВ «МАСТЕР ПАЙП» проти задоволення позовних вимог заперечує.

27.06.2023 відповідач звернувся до суду із заявою (від 26.06.2023), у якій просив витребувати у позивача для огляду оригінал договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, договору про надання правової допомоги. Крім того, відповідач вказав, що згідно з наявною у нього інформацією ОСОБА_1 мешкає на території тимчасово окупованого Криму в місті Симферопіль та є громадянкою Російською Федерації з 2014 року.

Ухвалою суду від 29.06.2023 розгляд справи по суті відкладено до 12.07.2023.

02.07.2023 відповідач звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що 26.06.2023 ним подано до суду заяву про витребування у відповідача оригіналів документів для огляду; в цій заяві зазначено про те, що насправді позивачка не мешкає за визначеною в позові адресою та є громадянкою російської федерації; додатково на підтвердження громадянства та дійсного місця проживання позивачки відповідач надає до суду інформацію з офіційної сторінки вебсайту «МИРОТВОРЕЦЬ», яка міститься за посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_3 /.

У судовому засіданні 12.07.2023 оголошено перерву до 26.07.2023.

На запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відповідь №143172 від 10.07.2023, згідно з якою ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , УНЗР: 040) зареєстрована в Україні (Назва територіальної одиниці: ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСТЬ, Район області: ГЕНІЧЕСЬКИЙ РАЙОН, Тип населеного пункту: С-ЩЕ, Назва населеного пункту: ПРИВІЛЬНЕ, Назва вулиці (та/або іменованого об`єкта): САДОВА, Тип вулиці (та/або іменованого об`єкта): ВУЛ. Номер будинку: 16, Дата реєстрації: 01.01.1900). Також їй видані такі документи:

1) Тип: (*ID-паспорт громадянина України, P-паспорт для виїзду закордон), ID, Серія: ЕТ , Номер: НОМЕР_4 , Дата видачі: 03.02.2013,

2) Тип: (*ID-паспорт громадянина України, P-паспорт для виїзду закордон), P, Серія: EE Номер: НОМЕР_6, Дата видачі: 28.11.2008, Дата закінчення терміну дії: 28.11.2018,

3) Тип: (*ID-паспорт громадянина України, P-паспорт для виїзду закордон), P, Серія: FE, Номер: НОМЕР_5 , Дата видачі: 03.03.2016, Дата закінчення терміну дії: 03.03.2026.

У судовому засіданні 26.07.2022 представник позивач надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 26.07.2022 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання позивача про виклик свідка, оскільки таке клопотання було подане без дотримання вимог ст.ст. 87 - 89 ГПК України, а саме позивачем не було попередньо подано до суду заяву свідка, подання якої передбачено ст. 88 ГПК України.

Також суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи з метою надання позивачу часу підготувати відповідну заяву свідка, оскільки подання такої заяви можливе лише на стадії підготовчого провадження. Як зазначалось вище, ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2023, роз`яснено учасникам судового процесу, що до першого засідання по суті вони можуть подати додаткові пояснення та докази.

Однак позивач жодним чином не обґрунтував об`єктивної неможливості подати таку заяву у визначений судом строк для подання доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

27.11.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП», відповідно до якого продавець (позивач) відчужила покупцю (відповідачу) свою частку у розмірі 2.354.235,99 грн, що 51% статутного капіталу ТОВ «МАСТЕР ПАЙП», однак відповідач свого обов`язку з оплати частки не виконала.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач стверджує, що вона в повній обсязі розрахувалася за придбану частку, що підтверджується актом приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» від 27.11.2018. Крім того відповідач просить застосувати строки позовної давності.

Стислий виклад позиції третьої особи

26.06.2023 від третьої особи надійшли пояснення, у яких ТОВ «МАСТЕР ПАЙП» проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що 27.11.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП».

Відповідно до розділу V договору продавець передає покупцю свою частку у розмірі 2.354.235,99 грн, що становить 51% статутного капіталу ТОВ «МАСТЕР ПАЙП».

Статутний капітал ТОВ «МАСТЕР ПАЙП» становить 4.616.149,00 гривень.

Інформації щодо повної сплати частки ОСОБА_1 договір не містить.

Згідно з документами первинного обліку, які надані ТОВ «МАСТЕР ПАЙП» з 2014 рік по цей день, статутний капітал сформований і сплачений в розмірі 923.900,00 грн, тобто несплачена сума становить 3.692.249,00 грн.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою да додатковою відповідальністю» в редакції, яка діяла на момент укладення договору, учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

Таким чином, на думку третьої особи, ОСОБА_1 не мала права продати ОСОБА_2 неоплачену частину частки у статутному капіталі товариства. Іншої інформації (сплачена частка продана або несплачена) договір не містить.

Враховуючи викладене, ТОВ «МАСТЕР ПАЙП» вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

27.11.2018 між ОСОБА_1 , інтереси якої за довіреністю представляв Образок Анатолій Юрійович, та ОСОБА_2 був укладений Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1 розділу 1 Договору Продавець передає Покупцю свою частку у розмірі 2.354.235,99 грн, що складає 2.354.235,99 часток, та становить 51% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП».

Розділ 2 Договору визначає ціну об`єкта продажу, порядок розрахунків, та оплату витрат.

Відповідно до п.п. 2.1 Договору ціна частки становить 2.354.235,99 грн.

Відповідно до п. 2.3 Договору Покупець зобов`язаний сплатити ціну частки, обумовлену п. 2.1 цього Договору, продавцю до підписання сторонами цього Договору шляхом перерахування коштів на реквізити Продавця.

Таким чином оплата частки мала передувати укладенню договору.

Будь-яких інших умов або строків розрахунків в договорі не зазначено.

27.11.2018 між ОСОБА_1 , інтереси якої за довіреністю представляв Образок Анатолій Юрійович, та ОСОБА_2 був укладено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» (далі - Акт), який підписаний сторонами і посвідчений нотаріально.

Відповідно до п. 1 Акта ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙГІ» у розмірі 51%, яка у грошовому еквіваленті становить 2.354.235,99 грн.

Пунктом 2 Акта сторони засвідчили, що не мають одна до одної матеріальних претензій у зв`язку із передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП».

Таким чином, як вбачається із тексту Договору (п.п. 2.3) та Акта (п. 2), повна оплата Покупцем за Договором здійснена до дня укладення Договору, а саме до 27.11.2018.

При цьому той факт, що сторони не надали суду належних відомостей щодо того, на які саме реквізити здійснено таку оплату (чи вона була готівковою), жодним чином не спростовує того, що сторони у письмовій (нотаріально посвідченій) формі засвідчили, що не мають одна до одної матеріальних претензій у зв`язку із передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП», тобто і претензій щодо оплати цієї частки.

Усі подальші дії сторін також підтверджують те, що угода між ними відбулась, а ціна частки сплачена продавцю в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вище вказаних документів проведено державну реєстрацію та до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками Товариства були внесені зміни щодо кількості учасників, та порядку розподілу часток у статутному капіталі товариства, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ, що узгоджується із положеннями ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в редакції, чинній на час проведення державної реєстрації змін.

В подальшому 15.01.2019 учасниками товариства ОСОБА_1 , інтереси якої за довіреністю представляв Образок Анатолій Юрійович, та ОСОБА_2 був складений, підписаний і посвідчений нотаріально протокол загальних зборів ТОВ «МАСТЕР ПЛЙП», відповідно до якого сторони прийняли спільне рішення щодо зміни місцезнаходження Товариства та затвердження Статуту Товариства у новій редакції.

В період з грудня 20218 року по листопад 2022 року учасниками товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно було вчинено 5 (п`ять) реєстраційних дій щодо державної реєстрації внесення змін до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг у справі).

Таким чином у період з 27 листопада 2018 року до 11 листопада 2022 року будь-яких претензій, вимог, як письмових так і усних, з боку ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо оплати частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР ПАЙП» за Договором від 27 листопада 2017 року не було.

Тому суд доходить висновку, що зміна поведінки позивача, починаючи з 11 листопада 2022 року, невизнання факту оплати частки та звернення до суду з даним позовом вказує на недотримання позивачем принципу заборони суперечливої поведінки (принципcontra factum proprium), про недопустимість якої неодноразово зазначав Верховних Суд, зокрема у постановах від 14.12.2022 у справі №126/2200/20 від 25.01.2023 у справі №760/34680/19.

Приймаючи рішення у справі, суд також виходить із того, що Законом України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 цього кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Господарський суд зазначає, що позивачем не спростовані доводи відповідача щодо факту належної оплати частки, яка скоріше мала місце, аніж не мала.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

На дату підписання Договору сторони погодили, що вартість частки становить 2.354.235,99 грн, а також те, що покупець зобов`язаний сплатити ціну частки продавцю до підписання сторонами цього Договору (розділ 2 Договору).

Відтак суд погоджується з доводами відповідача про те, що підписаний в той же день акт приймання передачі частки свідчить про те, що сторони не мають один до одного матеріальних претензій у зв`язку із передачею частки у статутному капіталі, в т.ч. щодо її оплати.

При цьому суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №916/667/18, згідно з яким, положення договору про те, що сторона договору отримала належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що включення в договір купівлі-продажу положення про одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечила закону в правовідносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, суд вважає, що належних доказів на підтвердження своїх доводів, викладених в позовній заяві, позивач суду не надав.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, суд дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав задоволенню не підлягають.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.08.2023

Суддя С.А. Дупляк