ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2023 р. Справа № 922/2542/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велішан" (адреса: 61052, м. Харків, пров. Симферопольський, буд. 6, оф. 202-д; код ЄДРПОРУ^ 33698101)
про стягнення 220550,37 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велішан" (далі - відповідач) 220550,37 грн, з яких:

55869,27 грн - 3% річних;

164681,10 грн - інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано з посиланням на прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань з повернення отриманого кредиту та сплати процентів та комісій за його користування за трьома кредитними договорами, укладеними в рамках генеральної кредитної угоди № 54117N2 від 20.12.2017.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 відкрито провадження у справі № 922/2542/23; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлено копію ухвали від 29.05.2023 про відкриття провадження у справі.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення (а. с. 67).

Проте, надіслані на адресу відповідача копії ухвал від 16.06.2023 повернулись на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 68-75). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В даному випадку повернення відділенням поштового зв`язку на адресу суду копії ухвали засвідчує факт відмови одержувача у отримання поштової кореспонденції протягом встановленого строку.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.06.2023.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 26.04.2016 між позивачем та відповідачем укладено генеральну кредитну угоду № 67416N1 (далі Генеральна угода), яку 20.07.2018 додатковою угодою № 67416N1-2 викладено в новій редакції.

Згідно з генеральною угодою в редакції від 20.07.2018 ліміт заборгованості складає 1822800,0 грн, строк її дії по 25.04.2021.

За змістом ст. 2.2.1 генеральної кредитної угоди в редакції від 20.07.2018 ліміт генеральної угоди поширюється на кредитні договори, що укладені в межах цієї угоди та включені до додатка 1 до генеральної угоди.

В рамках цієї Генеральної угоди, 16.08.2016 між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № 67416К9 (надалі Договір - 1), за умовами якого позивач, як Банк, зобов`язався надати відповідачу, як Позичальнику, кредит на придбання нового посівного комплексу ПКПС -6/5000, 2016 року випуску, відповідно до договору купівлі-продажу №1298-т від 14.07.2016, укладеного з ТОВ «Агроресурс», а відповідач - повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору - 1 Банк надає Позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Сума кредиту 1314432,35 грн ( пункт 2.3.1 Договору - 1).

Відповідно Графіку зміни ліміту заборгованості (Додатку № 1 до Договору - 1), Позичасльник зобов`язувався сплачувати на погашення основного боргу 36512,00 грн щомісячно до 31.07.2019.

Кінцевим терміном погашення кредиту є 31 липня 2019 року (пункт 2.4 Договору - 1).

Пунктом 3.1 Договору - 1 встановлено тип та розмір процентної ставки, а саме: фіксована ставка 21,3% річних. Проценти за Кредитом нараховуються протягом усього строку користування Кредитом на залишок Основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом на основі Банківського року (пункт 3.1.4 Договору - 1).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак відповідач порушив свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредиту та сплати процентів та комісій за його користування.

З посиланням на зазначені обставини позивач звернувся з відповідним позовом до Господарського суду Закарпатської області в якому вимагав стягнення існуючого боргу станом на 05.03.2020 з відповідача та поручителя за зобов`язаннями відповідача - ОСОБА_1 .

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 03.12.2020 по справі № 907/460/20 позов задоволено та стягнуто солідарно з відповідача у даній справі та ОСОБА_1 на користь позивача суму 276293,23 грн в тому числі 219072,35 грн основного боргу, 25930,88 грн проценти за кредитом, 31290,00 грн штрафу. Стягнуто з кожного з відповідачів по цій справі на користь позивача по 2072,40 грн. судового збору.

Зазначене рішення у передбаченому законом порядку 22.04.2021 набрало законної сили, в зв`язку з чим, судом на його виконання були видані відповідні накази.

Заборгованість за цим рішенням була погашена повністю 10.09.2021.

Крім того, як свідчать матеріали справи, в рамках Генеральної угоди 19.08.2016 року між позивачем, як Банком, та відповідачем, як позичальником, було укладено Кредитний договір № 67416К10 (надалі - Договір - 2), згідно з яким Відповідачу було надано кредит в сумі 2 008 400,57 грн. на придбання нового трактору New Holland T7060, з процентною ставкою в розмірі 21,3 % річних, строком на 60 міс. по 30.07.2021 р.

Відповідно до п .2.1 Договору - 2, Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Сума кредиту 2 008 400,57 грн ( пункт 2.3.1 Договору - 2).

Датою остаточного повернення Кредиту є включно до « 30» липня 2021 року (пункт 2.4 Договору - 2).

Пунктом 3.1 Договору - 2 встановлено тип та розмір процентної ставки, а саме: 21,3% річних. Проценти за Кредитом нараховуються протягом усього строку користування Кредитом на залишок Основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом на основі Банківського року (пункт 3.1.4 Договору).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак відповідач порушив свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредиту та сплати процентів та комісій за його користування.

З посиланням на зазначені обставини позивач звернувся з відповідним позовом до Господарського суду Закарпатської області в якому вимагав стягнення існуючого боргу станом на 20.05.2020 з відповідача та поручителя за зобов`язаннями відповідача - ОСОБА_1 .

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.11.2020 по справі № 907/458/20 позов задовольнити частково, та стягнуто солідарно з відповідача та з ОСОБА_1 на користь позивача суму 961545,99 грн. в тому числі 818 430,57 грн. - основного боргу, 63 212,39 грн. - проценти за кредитом, 10 365,93 грн. - комісія за управління кредитом, 57 810, 00 грн. - штраф, 5 179,66 грн. - 3% річних, 6 547,44 грн. - інфляційних втрат. Стягнуто з кожного з відповідачів по цій справі на користь позивача по 7211,59 грн. судового збору.

Зазначене рішення у передбаченому законом порядку 27.11.2020 набрало законної сили, в зв`язку з чим, судом на його виконання були видані відповідні накази.

18.02.2021 Мукачівським районним відділом ДВС Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 64548583.

В межах цього виконавчого провадження 04.08.2021 реалізовано трактор колісний New Holland T7060 за ціною 611150,00 грн. з якої на рахунок позивача 27.10.2021 поступило 522000,00 грн.

Отримані кошти були направлені на погашення наступним чином:

- 63212,39 грн боргу за процентами;

- 10363,93 грн комісії за управління кредитом;

- 448 421,68 грн - на сплату залишку простроченого основного борам

30.08.2022 приватним виконавцем Закарпатського виконавчого округу Лукеча О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69740278 з виконання зазначеного наказу суду на залишок боргу в розмірі 439545,99 грн

В межах нього виконавчого провадження від приватного виконавця на користь позивача надійшли кошти в розмірі 30704,01 грн., що направлені на погашення основного боргу.

Таким чином, несплачені, окрім штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, залишається заборгованість за основним боргом в розмірі 393304,88 грн.

Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідно до додатку 1 до генеральної угоди в редакції від 20.07.2018 в межах цієї генеральної угоди між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 18-31KV0004 від 20.07.2018 (далі договір - 3), згідно з яким відповідачу надано відновлювану кредитну лінію на поповнення оборотних коштів в сумі 1519000,00 грн під 18% річних. Термін кредитування 10 місяців до 19.05.2019. Відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти, комісії та інші платежі за кредитним договором (ст. 2.1 кредитного договору).

Відповідно до додатку 1 до Кредитного договору «Графік зміни ліміту заборгованості», зменшення ліміту заборгованості Відповідач зобов`язався виконати наступним чином: з 20.01.2019 по 19.02.2019, з 20.02.2019 по 19.03.2019, з 20.03.2019 по 19.04.2019, з 20.04.2019 по 19.05.2019 сума зменшення становить 379750,00 грн, щомісячно.

Позивач свої зобов`язання щодо надання кредиту виконав.

Однак, починаючи з лютого 2019 відповідач перестав дотримуватись графіка погашення заборгованості, однак, протягом липня 2019 року по листопад 2019 року направив на погашення основного боргу 1400119,40 грн: 304880,26 грн. направив на погашення заборгованості за процентами: повністю сплатив розмір комісії за управління і комісію за зобов`язання. 0З.12.2019 відповідач перестав обслуговувати заборгованість, таким чином, заборгованість по сплаті основного боргу склала 116748,00 грн.

З посиланням на зазначені обставини позивач звернувся з відповідним позовом до Господарського суду Харківської області в якому вимагав стягнення існуючого боргу станом на 16.02.2021 з відповідача та поручителя за зобов`язаннями відповідача - ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.08.2021 у справі № 922/1083/21 позов задоволено повністю, та стягнуто солідарно з відповідача та ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за генеральною кредитною угодою № 67416N1 від 26.04.2016 станом на 16.02.2021 в розмірі 308590,72 грн, в т. ч. 116748,00 грн - заборгованість за основним боргом, 27 813,18 грн - заборгованість за процентами, 121406,48 грн - пені, 25 485,64 грн - 3% річних у зв`язку з несвоєчасною боргу, 17137,42 грн втрати від інфляції в зв`язку з несвоєчасним погашенням заборгованості. Стягнуто з кожного з відповідачів по цій справі на користь позивача по 4628,86 грн. судового збору.

Зазначене рішення в передбаченому законом порядку набрало законної сили 27.10.2021, в зв`язку з чим, судом на його виконання були видані відповідні накази, які знаходяться на примусовому виконанні у приватного виконавця Закарпатського виконавчого округу Лукеча О.В. відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 69747480 від 31.08.2022

02.05.2021 та 10.12.2023 на виконання зазначеного судового рішення позивачу було перераховано 22569,13 гривень.

Таким чином, окрім пені, 3% річних, інфляційних також залишається несплаченим відповідачем основний борг за Договором - 3 в сумі 116748 грн. та проценти в розмірі 5243,59 грн.

При зверненні до суду з позовом у даній справі позивач вказує на прострочення відповідачем виконання зобов`язання за Договорами 1-3 щодо сплати основного боргу після винесення вказаних вище рішень судів. З посиланням на зазначені обставини, та на підставі ст. 625 ЦК України позивач додатково нарахував відповідачу 55869,27 грн - 3% річних та 164681,10 грн - інфляційних втрат станом на 02.06.2023.

Обставини щодо стягнення зазначених нарахувань стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо погашення кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

За змістом ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі п. 4 ст. 75 ГПК України факти, які встановлені рішенням господарського суду Закарпатської області від 03.12.2020 по справі № 907/460/20, рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.11.2020 по справі № 907/458/20, рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/1083/21 щодо наявності у відповідача боргових зобов`язань перед позивачем станом на певну дату є преюдиційними, а тому не потребують додаткового доказування при розгляді судом даного спору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 03.12.2020 по справі № 907/460/20, рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.11.2020 по справі № 907/458/20, та рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/1083/21 з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договорами № 1 - 3 яка існувала на певну дату.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 03.12.2020 по справі № 907/460/20 відповідачем було виконано, проте таке виконання також відбувалося з простроченням.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 06.11.2020 по справі № 907/458/20, та рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1083/21 відповідачем в повному обсязі не виконані.

Оскільки обов`язок за Договорами 1-3 відповідачем в повному обсязі не був виконаний, відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, оскільки, не виконав його в строк, передбачений умовами укладених з позивачем договорів.

Суд також враховує, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення вчасно не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум, а також передбачених умовами договору штрафних санкцій. Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань, процентів річних та штрафних санкцій аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, доводи позивача щодо можливості стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних суд визнає обґрунтованими та правомірними.

Згідно з позовною заявою позивач нарахував до стягнення з відповідача 55869,27 грн 3% річних та 164681,10 грн інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань зі сплати заборгованості за Договорами 1 3 які мали місце починаючи з дат по які позивачем нараховувалися такі санкції при звернені до суду з відповідними позовами в межах справ № 907/460/20, 907/458/20, та 922/1083/21 та по 22.02.2022 (станом на 02.06.2023).

З цього приводу суд констатує та враховує той факт, що згідно з вимогами ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Перевіривши за допомогою інструменту Калькулятори системи інформаційно-правового забезпечення Ліга: закон здійснений позивачем розрахунок наведених нарахувань суд констатує його відповідність вимогам чинного законодавства та арифметичну вірність.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача 55869,27 грн 3% річних та 164681,10 грн інфляційних втрат.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 3308,26 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велішан" (адреса: 61052, м. Харків, пров. Симферопольський, буд. 6, оф. 202-д; ) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; ):

55869,27 грн - 3% річних;

164681,10 грн - інфляційних втрат;

3308,26 грн - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак