ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 серпня 2023 року Справа № 903/614/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

прокурора відділу Волинської обласної прокуратури Костюк Н.В.

представника відповідача: адвоката Овчарука А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні

заяву представника Фермерського господарства "Еко-Цвіт"

про забезпечення доказів

у справі № 903/614/23

за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Горохівської міської ради

до відповідача: Фермерського господарства "Еко-Цвіт"

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

встановив: 13 червня 2023 року заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Горохівської міської ради звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом від 09.06.2023р. №53-5281ВИХ-23, в якому просить:

- розірвати договір оренди землі від 12 вересня 2013 року, укладений між Відділом Держземагентства у Горохівському районі Волинської області та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013р., номер запису 3842950, та додаткову угоду до вказаного договору №162/57-20-ДО, укладену 18.11.2020р. між ГУ Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 , що зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.12.2020р., предметом яких є земельна ділянка площею 30,9323 га сільськогосподарського призначення (у тому числі пасовища 30,9323 га) з кадастровим номером :00:001:0007;

- зобов`язати Фермерське господарство "Еко-Цвіт" повернути територіальній громаді в особі Горохівської міської ради земельну ділянку площею 30,9323 га сільськогосподарського призначення (у тому числі пасовища 30,9323 га) з кадастровим номером :00:001:0007, яка знаходиться на території Горохівської міської ради та перебуває у комунальній власності останньої.

Ухвалою суду від 15.06.2023 суддею Войціховським В.А. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи призначено в підготовчому судовому засіданні на "13" липня 2023 р. на 10:00 год.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Волинської області №01-4/63 від 20.06.2023, у зв`язку зі смертю 17.06.2023 судді Войціховського В.А. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №903/614/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 справа розподілена судді Слободян О.Г.

Ухвалою від 22.06.2023 суддею Слободян О.Г. прийнято до розгляду справу №903/614/23 зі стадії підготовчого провадження та повідомлено учасників справи про підготовче засідання 13.07.2023.

Ухвалою суду від 13.07.2023р. відкладено підготовче засідання на 08.08.2023р. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Омарову (Курду) Тетяну Володимирівну. Зобов`язано Луцьку окружну прокуратуру надати суду читабельні копії протоколу огляду земельної ділянки від 26 травня 2023 року та договору оренди землі від 12 вересня 2013 року. Встановлено учасникам справи строк до 31.07.2023р. для подання заяв по суті справи, які не були подані ними до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу. Докази направлення подати суду. Явку учасників справи у підготовче судове засідання визнано на їх розсуд.

02.08.2023 на адресу суду від представника відповідача - Фермерського господарства "Еко-Цвіт" надійшла заява про забезпечення доказів, в якій заявник просить витребувати у позивача та інших осіб, які визначені позовною заявою, оригінали усіх доказів, копії яких долучені позивачем до позовної заяви.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення доказів, посилаючись на ст.91, 110-111 ГПК Україн, заявник зазначає, що існує необхідність у витребуванні господарським судом від позивача оригіналів усіх доказів, копії яких долучені останнім до позовної заяви, оскільки для відповідача подання таких доказів у оригіналі є неможливим (відсутні у представника відповідача), а витребувані докази підтвердять або спростують наявність основного боргу. При цьому, вказані докази можуть бути втрачені через триваючу збройну агресію російської федерації (відбуваються ураження наземних об`єктів на всій території України) та надання оригіналів відповідних доказів може стати згодом неможливим або утрудненим.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про забезпечення доказів. Зазначив, що подана заява представника відповідача не відповідає визначеним нормам законодавства, зокрема: не містить переліку доказів, оригінали яких необхідно витребувати; обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. Також представником відповідача не наведено обгрунтованих підстав вважати подані прокурором копії документів, що є доказами у справі, сумнівними.

Розглянувши заяву представника відповідача про забезпечення доказів, шляхом витребування у позивача та інших осіб, які визначені позовною заявою, оригіналів усіх доказів, копії яких долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї заяви з огляду на таке.

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 ГПК України).

У відповідності до ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч.1 ст.110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч.2 ст.110 ГПК України).

У відповідності до ч.3 ст.110 ГПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до приписів ч.1 ст.111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Необхідною умовою для забезпечення доказів є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявник повинен довести наявність підстав, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або утрудненою. Суд не може вжити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі міркувань учасника, що носять характер припущень.

Подібний висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі N 9901/845/18, від 09.10.2019 у справі N 9901/385/19.

Звертаюсь до суду з заявою про забезпечення доказів, заявником не зазначено та не доведено належними і допустимими доказами існування обставин, які б свідчили, що засіб доказування може бути втрачений, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як обов`язкової умови для забезпечення доказів в порядку ст.110 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання заявника на триваючу збройну агресію російської федерації, ураження наземних об`єктів на всій території України, у зв`язку з чим, на думку заявника, оригінал засобу доказування може бути втрачений і у відповідача буде відсутня можливість підтвердити або спростувати наявність основного боргу не є безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення доказів. Крім того, суд зазначає, що безпосередні бойові дії на території Волинської області, де знаходяться позивач та відповідач, не ведуться.

Заявником не вказано (не ідентифіковано), які саме докази (оригінали документів), доданих до позовної заяви необхідно витребувати у позивача.

Із заяви про забезпечення доказів вбачається, що вона за своїм правовим змістом має характер не забезпечення певного доказу з метою унеможливлення його втрати або уникнення ситуації, коли згодом подання такого доказу буде утруднене чи унеможливлене, а фактично є завою про витребування оригіналів доказів, копії яких вже додано позивачем до позовної заяви, що не узгоджується зі змістом ст.110 ГПК України та не відповідає способам забезпечення доказів, визначеним частиною другою вказаної статті.

Поряд із цим, невжиття заходів до забезпечення доказів шляхом витребування у позивача та Луцької окружної прокуратури оригіналів усіх доказів, долучених до позовної заяви, жодним чином не порушує права відповідача, оскільки суд може витребувати у позивача оригінали доказів для огляду у судовому засіданні за участю представника відповідача.

Згідно ч.1, 2 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Отже, у відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74, ст.110 Господарського процесуального кодексу України, у заяві не було зазначено та надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, передбачених ст.110 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення доказів, а також розумність і адекватність вимог заявника.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.112 ГПК України заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

З огляду на зазначене, заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, з якими вимоги чинного законодавства пов`язують можливість забезпечення доказів, а тому заява Фермерського господарства "Еко-Цвіт" про забезпечення доказів до задоволення не підлягає, а відтак суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 110-112, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Еко-Цвіт" про забезпечення доказів у справі №903/614/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 10.08.2023.

Суддя О. Г. Слободян