ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2225/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Кегичівської селищної ради(64003, Харківська обл., Красиоградський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, б. 33 )
до Фізичної особи-підприємця Кулічковської Нелі Іванівни(64052, Харківська обл., Красноградський р-н., с. Нова - Парафїївка)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Кегичівська селищна рада звернулась до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Кулічковської Нелі Іванівни, в якій просить суд:

прийняти позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та задовольнити її.

Стягнути з ФОП Кулічковської Нелі Іванівни, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі на користь Кегичівської селищної ради (64003, Харківська обл., Красноградський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, б. 33), (, рахунок № р/р UA0020609, ГУК у Харківській області, код ЄДРПОУ банку 37874947) - 60 858,57 грн. (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 57 коп.)

Стягнути з ФОП Кулічковської Нелі Іванівни, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , штрафні санкції у вигляді пені у зв`язку із не виконанням договору оренди землі на користь Кегичівської селищної ради (64003, Харківська обл., Красноградський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, б. 33), (,р/р UA0020609, ГУК у Харківській області, МФО 851011, код отримувача банку (ЄДРПОУ): 37874947; код платежу 24060300) - 20 001,27 грн. (двадцять тисяч одна гривня 27 коп.)

Стягнути з відповідача судовий збір, сплачений Кегичівською селищною радою на р/р UA0037925, код ЄДРПОУ отримувача 04396963, Банк одержувача: ДКСУ м. Києва, код економічної класифікації видатків бюджету - 2800, призначення платежу: повернення судового збору.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договору від 18.12.2012 року оренди земельної ділянки комунальної форми власності, який зареєстрований у Відділу Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 грудня 2012 року за № 08083.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2243/23. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

16.06.2023 року від ФОП Кулічковської Нелі Іванівни (відповідача ), через канцелярію суду (вх.№15560) надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилається на часткову сплату заборгованості в сумі 6 тис грн., тому відповідача просить суд частково відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з мене заборгованості по орендній платі - на суму у розмірі 6000,0 грн.

Частково відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій у вигляді пені на суму 20001.27 грн. та зменшити їх розмір на 90%

Також відповідач просить суд, розглядати цей відзив також як клопотання щодо розстрочення виконання рішення, і розстрочити його виконання щодо усіх присуджених стягнень у повному обсязі на 36 (тридцять шість) платежів рівними частинами щомісячно, з дня ухвалення судового рішення.

27.06.2023 року від представника Кегичівської селищної ради, через канцелярію суду (вх.№16516) надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача наголошує на тому, що кошти відповідачем на розрахунковий рахунок позивача «Орендна плата з фізичних осіб» у сумі 6000 гривень надійшли 07.06.2023, що підтверджується довідкою про рух коштів , тобто наступного дня після отримання відповідачем ухвали Господарського суду Харківської області від 30.05.2023 про відкриття провадження. При цьому, як вбачається, із довідки про рух коштів, не можливо встановити за яку саме земельну ділянку та за який саме період сплачено відповідачем кошти в сумі 6000 гривень.

Крім того звертає увагу суду, що у відповідача наявне ще одне зобов`язання зі сплати орендних платежів за договором про встановлення земельного сервітуту від 25 березня 2016 року, номер запису про інше речове право 15267908 від 01.07.2016 року, за яким плата відповідачем не здійснюється з 2020 по 2022 роки.

Відповідно до приписів статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору суд установив таке.

18 грудня 2012 року між позивачем - Кегичівською селищною радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Кулічковським Валерієм Олексійовичем укладено договір оренди земельної ділянки комунальної форми власності, який зареєстрований у Відділу Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 грудня 2012 року за№ 08083.(далі по тексту -Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційний цілей в межах населеного пункту. Земельна ділянка має кадастровий номер :03:003:0007, загальною площею 846 м.кв., яка знаходиться на території Кегичівської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля «Дім торгівлі», загальною площею 266,5 м.кв., яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2003 року серія ВАЕ № 576552.

На теперішній час, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля «Дім торгівлі», загальною площею 266,5 м.кв. належить ОСОБА_2 .

Вказане майно набуте ОСОБА_2 відповідно до договору дарування 1/2 частини майна від 23.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Удовиченко С.О.,номер в реєстрі 105, та на підставі договору дарування іншої 1/2 частини майна від 21.05.2018, посвідченого приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Удовіченко О.В., номер в реєстрі 145.

Постановою Східного апеляційного господарського суду по справі №922/2459/19 від 03 вересня 2020 року (набрала законної сили відповідачем не оскаржена) внесено зміни до Договору оренди шляхом визнання укладеною додаткової угоди між Кегичівською селищною радою та ФОП Кулічковською Нелею Іванівною у зв`язку зі збільшенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №38153299 від 08.09.2020 року.

На підставі внесених змін до пункту 9 Договору, розмір орендної плати склав 25 596,66 гривень за рік.

Пунктом 11 Договору визначено, що орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно рівними частинами від річної суми на рахунок Державної казначейської служби України у Кегичівському районі.

При цьому орендна плата відповідачем належним чином не сплачувалася за використання земельної ділянки комунальної власності, у зв`язку із чим утворилася значна заборгованість

Таким чином, за період з 01.12.2020 по 30.04.2023 року у фізичної особи - підприємця Кулічковської Нелі Іванівни утворилась заборгованість по сплаті орендних платежів за використання вищевказаної земельної ділянки перед місцевим бюджетом Кегичівської селищної ради у розмірі 60 858,57 гривень, (детальний розрахунок заборгованості додасться).

Така поведінка відповідача є неприпустимою та такою, що порушує майнові інтереси Кегичівської селищної ради, обмежує повноцінне функціонування закладів комунальної власності, затримує стрімкий розвиток інфраструктури населених пунктів, що входять до складу Кегичівської громади.

Відповідно до ч.І ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з п. З ч. 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду, відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст.ст. 21,24 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно цього закону спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку.

Як вказує позивач у позові, загальна сума заборгованості ФОП Кулічковської Н.І. за договором оренди землі від 18.12.2012 року за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0007, площею 0,0846 га, яка знаходиться за адресою: Харківська область, смт Кегичівка, пров. Волошина, 9 становить 60 858,57 гривень.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Правова позиція, щодо чинності договору оренди земельної ділянки у разі переходу права власності на нерухоме майно, яке на ній розташоване, до нового власника нерухомості в тому ж обсязі та на тих же умовах, викладена у постановах Верховного Суду (від 07.11.2018 № 910/20774/17; 913/661/17 від 27.02.2019).

Так, у постанові від 27.02.2019 у справі № 913/661/17 зазначено у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Зважаючи на вищевикладене, до Кулічковської Н.І. в силу закону перейшло право оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 18.12.2012 року на тих же умовах та в тому ж обсязі, що існувало у попереднього орендаря Кулічковського В.П.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 07.10.2020 року у справі №912/1581/19, відповідно до якої у разі набуття права власності на нерухоме майно новий власник нерухомого майна набуває право оренди земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки. При цьому зміна орендаря відбувається в силу прямої вказівки закону.

Таким чином, з моменту виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці, яка є предметом договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, у відповідача перед позивачем виникає грошовий обов`язок щодо сплати вартості оренди землі.

Також питання стягнення заборгованості по орендній платі по вказаному договору оренди землі уже було предметом розгляду Господарського суду Харківської області у справі №922/3281/20 за позовом Кегичівської селищної ради до фізичної особи - підприємця Кулічковської Нелі Іванівни про стягнення 25724,16 гривень боргу з орендної плати за договором від 18.12.2012 року, за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0007, площею 0,0846 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківської області (суддя Аріт К.В.) по справі №922/3281/20 від 15 грудня 2020 року позовні вимоги Кегичівської селищної ради Харківської області задоволено повністю, (набрало законної сили та відповідачем виконано).

Згідно ч.4 ст.75 ПІК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування" в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що вказана земельна ділянка є комунальною власністю та належить територіальній громаді смт.Кегичівка, представницьким органам якої є Кегичівська селищна рада, доказів протилежного до суду не надано.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджету міст обласного значення належить податок на майно, до складу якого за приписами ст.14.1.147 Податкового кодексу України входить плата за землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідач здійснює свою господарську діяльність на території, яка належить позивачу.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селиш, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ст.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю справляється відповідно до закону.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 ПК України).

Перевіривши період нарахування та розрахунок позивача по нарахуванню орендної плати , виходячи із розміру орендної плати в сумі 60 858,57 грн. (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 57 коп.) в місяць, на підставі додаткової угоди від 24.07.2013 року до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення 60 858,57 грн. (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 57 коп.) орендної плати за договором є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню повністю.

Щодо посилань відповідача про часткове погашення заборгованості по орендній платі в розмірі 6000,0грн., з посиланням на квитанцію до платіжної інструкції від 07.06.2023 року, суд враховує наступне.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи "Щодо якості судових рішень" міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Принцип змагальності необхідно розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та принцип ефективної участі.

Пункт 4 статті 129 Конституції України змагальність сторін прямо пов`язує зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Наразі сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс.

Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони та одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Разом з тим, на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18).

Поряд із цим суд зазначає, що позивач заперечує проти зарахування 6000,0грн,як доказ частково ї оплати за вищеозначеним договором, оскільки у відповідача наявне ще одне зобов`язання зі сплати орендних платежів за договором про встановлення земельного сервітуту від 25 березня 2016 року, номер запису про інше речове право 15267908 від 01.07.2016 року, за яким плата відповідачем не здійснюється з 2020 по 2022 роки, отже справи не містять, а відповідачем в свою чергу не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні статей 76 - 79, 91 Господарського процесуального кодексу України щодо часткової погашення заборгованості саме за договором оренди земельної ділянки комунальної форми власності від 18.12.2012 року.

Пунктом 14 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня. Пеня нараховується на суму боріу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

У зв`язку із накопиченням значної суми заборгованості ФОП Кулічковської Н.І. орендних платежів перед місцевим бюджетом підлягає нарахуванню та стягненню пеня на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті .

Річна орендна плата становить 25 596,66 грн. /12 місяців = 2133,05 грн. за місяць (зобов`язання яке виникає у відповідача щомісячно) .

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.01.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1490,22 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.02.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1435,87 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.03.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1386,78 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.04.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1332,43 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.05.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1279,83 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.06.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1225,48 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 1133,05 грн., сплачено відповідачем 1000 грн. ) 01.07.2021 - 30.04.2023 - пеня складає 632,02 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.08.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1118,54 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.09.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1064,19 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.10.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 1011,59 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.11.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 957,24 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.12.2021 -

30.04.2023 - пеня складає 904,65 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.01.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 850,30 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.02.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 795,95 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.03.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 746,86 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.04.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 692,51 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.05.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 639,91 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.)01.06.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 585,56 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.07.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 532,97 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.08.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 478,62 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.09.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 424,27 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.10.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 371,67 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.11.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 317,32 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.12.2022 -

30.04.2023 - пеня складає 264,73 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.01.2023 -

30.04.2023 - пеня складає 210,38 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.02.2023 -

30.04.2023 - пеня складає 156,03 грн.

За період з (заборгованість за зобов`язанням - 2133,05 грн.) 01.03.2023 -

30.04.2023 - пеня складає 106,94 грн.

Отже, загальна сума пені за несвоєчасне виконання ФОП Кулічковською Н.І. зобов`язань по договору оренди землі від 18.12.2012 року, за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0007, площею 0,0846 га, яка знаходиться за адресою: Харківська область, смт Кегичівка, пров. Волошина, 9 становить 20 001,27 гривень.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені на суму 20 001,27 гривень, господарським судом встановлено вірність його обрахунку та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Водночас частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 233 ГК України якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18).

Аналогічна позиція судів першої та апеляційної інстанцій в інших правовідносинах була висловлена в рішенні Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 у справі №916/3173/20 та постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі №916/3173/20, а також у рішеннях Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 у справі №916/3373/20, від 02.06.2021 у справі №916/206/21, від 02.06.2021 у справі №916/550/21.

Суд відзначає, що за своєю правовою природою штрафні санкції виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності та стягується в разі порушення такого зобов`язання. Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

При цьому, наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені, приймаючи до уваги майновий стан відповідача, враховуючи воєнну агресію російської федерації проти України та її наслідки, а також дослідивши інтереси сторін, які заслуговують на увагу, виходячи із принципу збалансованості інтересів обох сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50%, яку належить стягнути з відповідача та визначити її справедливий розмір у сумі 10000,64 грн.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення стягнення заборгованості.

Відповідач просить суд під час прийняття рішення у справі вирішити питання про розстрочення стягнення платежу строком на 36 платежів шляхом сплати коштів рівними частинами щомісячно з дня ухвалення судового рішення .

Розстрочення виконання рішення в даному випадку не є інструментом ухилення для боржника від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

Водночас, суд керуючись імперативною умовою частини 1 статті 239 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку розстрочення виконання рішення на один рік з дня ухвалення такого рівними платежами .

Розстрочення не порушить балансу інтересів сторін, мета: досягнення виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Одночасно розстрочення виконання судового рішення надасть змогу відповідачу вжити заходів для забезпечення виконання своїх зобов`язань та вчинити інші дії, необхідні для акумуляції коштів задля погашення відповідних коштів за судовим рішенням, ухваленим у цій справі, уникнути вкрай негативних фінансових наслідків.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Таким чином, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,0 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково .

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кулічковської Нелі Іванівни (64052, Харківська обл., Красноградський р-н., с. Нова - Парафїївка, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі на користь Кегичівської селищної ради (64003, Харківська обл., Красноградський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, б. 33), (, рахунок № р/р UA0020609, ГУК у Харківській області, код ЄДРПОУ банку 37874947) - 60 858,57 грн. (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 57 коп.)

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кулічковської Нелі Іванівни(64052, Харківська обл., Красноградський р-н., с. Нова - Парафїївка, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 ) штрафні санкції у вигляді пені у зв`язку із не виконанням договору оренди землі на користь Кегичівської селищної ради (64003, Харківська обл., Красноградський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, б. 33), (, р/р UA0020609, ГУК у Харківській області, МФО 851011, код отримувача банку (ЄДРПОУ): 37874947; код платежу 24060300) - 10000,64грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кулічковської Нелі Іванівни (64052, Харківська обл., Красноградський р-н., с. Нова - Парафїївка, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2684,0грн. на р/р UA0037925, код ЄДРПОУ отримувача 04396963, Банк одержувача: ДКСУ м. Києва, код економічної класифікації видатків бюджету - 2800, призначення платежу: повернення судового збору.

Зменшити розмір пені на 50%.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області на один рік з дня ухвалення такого рішення рівними платежами .

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Кегичівська селищна рада (64003, Харківська обл., Красноградський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, б. 33).

Відповідач: Фізична особа - підприємець Кулічковська Неля Іванівна(64052, Харківська обл., Красноградський р-н., с. Нова - Парафїївка, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "31" липня 2023 р.

Суддя О.О. Присяжнюк