УХВАЛА

про передачу заяви до іншого суду

м. Київ

01.08.2023Справа № 910/12034/23

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В. розглянувши заяву б/н від 28.07.2023 року «Про видачу судового наказу» Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (м. Київ) /надалі - Заявник/ за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Командор» (Чернігівська обл.) /надалі - Боржник/ про стягнення заборгованості за договором № 65361012ПВ про постачання електричної енергії споживачу від 06.07.2022 року у розмірі 25 363,29 грн., з них: основного боргу - 24 288,18 грн. (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 18 копійок), 3% річних - 339,37 грн. (триста тридцять дев`ять гривень 37 копійок), інфляційної складової боргу - 735,74 грн. (сімсот тридцять п`ять гривень 74 копійки), -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2023 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (заявник) надійшла заява б/н від 28.07.2023 року «Про видачу судового наказу» за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Командор» (боржник) про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за договором № 65361012ПВ про постачання електричної енергії споживачу від 06.07.2022 року у розмірі 25 363,29 грн., з них: основного боргу - 24 288,18 грн. (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 18 копійок), 3% річних - 339,37 грн. (триста тридцять дев`ять гривень 37 копійок), інфляційної складової боргу - 735,74 грн. (сімсот тридцять п`ять гривень 74 копійки).

Вимоги заявника обґрунтовані порушенням боржником грошових зобов`язань за договором № 65361012ПВ про постачання електричної енергії споживачу від 06.07.2022 року.

Подаючи заяву про видачу судового наказу до Господарського суду міста Києва заявник послався на п. 5 ст. 29 ГПК України, оскільки місце виконання договору № 65361012ПВ про постачання електричної енергії споживачу від 06.07.2022 року є місто Київ.

Згідно п. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Статтею 532 Цивільного кодексу України передбачено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Тобто, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника заборгованість за фактично спожиту електричну енергію на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Оскільки спір стосується стягнення грошових коштів, а не фактичного виконання зобов`язань за договором, то відсутні підстави вважати, що виконання договору в частині сплати заборгованості за спожиту електричну енергію можливе лише у місті Києві. Зобов`язання, про порушення яких стверджує заявник, не є такими, які через їх особливість слід виконувати тільки в певному місці.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Статтею 149 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 4 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю (ч. 5 ст. 152 ГПК України).

Заявником у заяві про видачу судового наказу зазначено місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Командор» (боржника): 14031, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, смт. Седнів, вул. Шевченка, оздоровчий табір «Веселка».

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Командор» є: 14031, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, смт. Седнів, вул. Шевченка, оздоровчий табір «Веселка».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки зобов`язаною стороною сплатити спірну заборгованість є боржник, який знаходиться у Чернігівській області, суд дійшов висновку про те, що дана заява про видачу судового наказу подана з порушенням приписів ст. 27 ГПК України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали заяви про видачу судового наказу підлягають передачі на розгляд Господарського суду Чернігівської області за встановленою підсудністю.

Частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч. 7 ст. 31 ГПК України).

Керуючись ст. 30, 31, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Заяву б/н від 28.07.2023 року «Про видачу судового наказу» Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Командор» про стягнення заборгованості за договором № 65361012ПВ про постачання електричної енергії споживачу від 06.07.2022 року у розмірі 25 363,29 грн. разом з доданими до неї матеріалами направити за підсудністю до Господарського суду Чернігівської області (14000, м. Чернігів, пр-т Миру, 20).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 01 серпня 2023 року.

Суддя О.В. Котков