ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

08 серпня 2023 року № 903/683/22 (903/812/23)

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши матеріали по справі №903/683/22 (903/812/23)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ", Луцький р-н., с. Борати

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, м. Луцьк

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

в межах справи №903/683/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТИР-АГРОБУД", Луцький р-н., с. Боратин

про банкрутство юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ", Луцький р-н., с. Борати

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми "Р" від 25.01.2023 №001158706, яким позивачу збільшено зобов`язання за платежем, податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства в розмірі 5 097 721 грн.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, крім іншого, додаються докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", станом на 01.01.2023р. прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 2684 грн.

Таким чином, при зверненні з даним позовом до суду позивачем мав бути оплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Однак, позивач в порушення приписів Господарського процесуального кодексу України не подав доказів сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд дійшов висновку залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даною статтею передбачено право суду (у визначених виключних випадках), а не обов`язок, щодо звільнення позивача від сплати судового збору, відстрочити чи розстрочити такої сплати.

З аналізу ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому, встановлений ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Визначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Позивач визначених належних і допустимих доказів суду не надав, наведені ж заявником обставини не мають характер виключних та, на думку суду, не є підставами звільнення останнього від сплати судового збору, або ж його відстрочення в оплаті в порядку статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Відтак, розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд вважає, що в задоволенні відповідного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ" відмовити.

Аналогічні висновки здійснено також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду за наслідками касаційного перегляду справи №912/3514/20 (постанова від 25.03.2021р.).

Керуючись ст. ст. 162, 174, 234 ГПК України, господарський суд -

ухвалив:

1. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі - відмовити.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ" до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме надання суду: доказів сплати судового збору в розмірі 2684 грн.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 08.08.2023

Суддя В. М. Дем`як