УХВАЛА

м. Київ

31.07.2023Справа № 910/10049/23

За заявою Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України"

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

у справі, в порядку наказного провадження № 910/10049/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

до Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України"

про стягнення 31 968,38 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бенчук О.О.

Представники учасників справи:

від заявника (стягувача) Омельчук І.М.

від боржника (заявника) не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України" 31 968,38 грн, з яких 30 000,00 грн - сума основного боргу, 1 097,46 грн - інфляційні втрати, 870,92 грн - 3% річних.

27.06.2023 Господарським судом міста Києва видано текст судового наказу, копія якого разом з заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами направлена боржнику (ДНВП "Державний інформаційний геологічний фонд України").

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення № 387, текст судового наказу, а також заява про видачу судового наказу та доданими до неї документами отримані боржником 05.07.2023.

20.07.2023 від боржника надійшла заява про визнання судового наказу у даній справі таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 26.07.2023 розгляд вищевказаної заяви призначено в судовому засіданні на 31.07.2023.

У судове засідання 31.07.2023 представник заявника (стягувача) не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Як визначено ч. 1 ст. 156 ГПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 1 ст. 157 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ГПК України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до статті 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.

Суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу у Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим чи цінним листом, у разі відсутності офіційної електронної адреси.

При цьому, як визначено ст. 160 ГПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Суд зазначає, що у даній справі станом на момент надходження заяви боржника про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ не набрав законної сили відповідно до ст. 159 ГПК України, тобто судом лише видано текст судового наказу без зазначення відомостей про набрання судовим наказом законної сили, у зв`язку з чим такий текст судового наказу не може вважатись виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого документу судового наказу від 27.06.2023 у справі № 910/10049/23 таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній не набрав законної сили та відповідно не може вважатись виконавчим документом.

Поряд з цим, суд роз`яснює боржнику його право в порядку ст. 157 ГПК України з урахуванням вимог звернутись до суду з заявою про скасування судового наказу з клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, оскільки матеріалами справи підтверджується отримання тексту судового наказу боржником 05.07.2023, тобто заява про скасування судового наказу мала б бути подана боржником до 20.07.2023 (включно).

Крім того, суд зазначає, що подана боржником заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не може бути розцінена судом як заява про скасування судового наказу, оскільки не містить всіх необхідних елементів, які визначені п. 1, 3 ч. 5 ст. 157 ГПК України, зокрема, документу, що підтверджує сплату судового збору та клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Керуючись ст.ст. 154, 157, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

2. Роз`яснити боржнику його право в порядку ст. 157 ГПК України звернутись до суду з заявою про скасування судового наказу з клопотанням про поновлення строку на подання заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.08.2023.

Суддя О.Г. Удалова