РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2023Справа № 910/19850/21
За позовом Фірми SP Modern Limited, Ларнака, Кіпр

до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія "Укрінмаш", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

про стягнення 255 924,94 доларів США, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Гамрецький Є.О. (адвокат за ордером серії АІ№1156597 від 02.12.2021 року);

від відповідача: Алексєєв А.А. (в порядку самопредставництва);

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.12.2021 року до Господарського суду міста Києва звернулась Фірма SP Modern Limited (позивач) із позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія "Укрінмаш" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 236 344,00 доларів США та суми 3% річних в розмірі 19 580,94 доларі США, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Контракту №21/84-К від 08.10.2018 року в частині розрахунку за поставлений позивачем товар.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали №910/19850/21 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2022.

04.01.2022 до суду від відповідача надійшла заява №27/11-6293 від 29.12.2021 про закриття провадження у справі. В даній заяві відповідач вказав, що справа не підсудна Господарському суду міста Києва, оскільки умовами контракту (п. 9.2 контракту) не передбачено підсудності господарськими судами України, в тому числі Господарського суду міста Києва, а тому позивачем безпідставно подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву.

10.01.2022 до суду від відповідача надійшли письмові доводи щодо позову, в яких зазначено, що оплата здійснюється після виконання продавцем фінмоніторингу банку покупця та надання рахунку, чого в межах даної справи здійснено не було.

20.01.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що оплата повинна бути здійснена відповідачем з огляду на прийняття ним товару від позивача без зауважень.

08.02.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 року позов Фірми SP Modern Limited до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія "Укрінмаш" про стягнення 255 924,94 доларів США було залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 року в справі №910/19850/21 було скасовано та матеріали справи направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

26.07.2022 матеріали справи №910/19850/21 повернулись до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 підготовче засідання у справі призначено на 13.09.2022.

30.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Верховного Суду №910/19850/21 від 29.08.2022, якою витребувано матеріали №910/19850/21 у зв`язку з розглядом касаційної скарги Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія "Укрінмаш" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022.

Ухвалою від 13.09.2022 року зупинено провадження у справі №910/19850/21 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 27.09.2022 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 року залишено без змін.

03.10.2022 року матеріали справи №910/19850/21 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2022 поновлено провадження у справі №910/19850/21 та призначено підготовче засідання на 29.11.2022.

В підготовчому засіданні 29.11.2022 судом було оголошено перерву до 31.01.2023.

06.12.2022 до суду від позивача надійшла заява про залучення АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в якості третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 залучено до участі у справі Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та відкладено підготовче засідання до 28.03.2023.

20.02.2023 до суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначено, що в межах даної справи банк не є стороною правовідносин, що виникли між сторонами, а тому відсутні підстави для залучення банку до участі в справі.

22.03.2023 до суду від відповідача надійшли пояснення, в яких зазначено, що оплата товару неможлива через затримку оформлення позивачем банківського рахунку, а також непроходженням фінансового моніторингу.

27.03.2023 до суду від позивача надійшли пояснення, в яких зазначено, що з моменту отримання товару пройшло чотири роки, а відповідач не звертався до інших банківських установ для здійснення оплати.

Підготовче засідання 28.03.2023 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 наступне засідання у справі призначено на 25.04.2023.

Ухвалою від 25.04.2023 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 20.06.2023 року.

20.06.2023 року позовну заяву було залишено без руху задля надання позивачу часу на усунення недоліків позовної заяви в частині зазначення правильної адреси позивача.

29.06.2023 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 05.07.2023 року продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 25.07.2023 року.

В засіданні 25.07.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року між позивачем (продавець) та відповідачем (поуцпець) укладено Контракт №21/84-К (надалі - Контракт), відповідно до п. 1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити запасні частини, які використовують при ремонті авіаційних двигунів РД-33 та АЛ-31Ф, надалі «товар», у кількості, за номенклатурою та цінами, що визначаються специфікацією (Додаток №1 до цього Контракту).

Продавець постачає товар покупцеві на умовах DAP - ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль», Україна, у відповідності з Інкотермс 2010. (п. 3.1. Контракту).

Датою постачання товару (партії товару) буде вважатися дата штампа в авіаційній накладній, аеропорт, Україна. (п. 3.5. Контракту).

Пунктом п. 5.1. Контракту визначено, що платежі за Контрактом здійснюються покупцем в доларах США, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Оплата за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару), покупець здійснює в строк не більше 20 банківських днів з дати підписання сторонами акту здавання-приймання товару (партії товару) на території покупця на підставі рахунку, наданого продавцем. (п. 5.2. Контракту).

Здавання-приймання товару (партії товару) здійснюється на підприємстві покупця, м. Луцьк, Україна, після проведення вхідного контролю отриманого від продавця товару (партії товару). Результати вхідного контролю та рішення щодо приймання/не приймання товару фіксуються в акті здавання-приймання товару (партії товару) (Додаток №2 до Контракту). (п. 6.1. Контракту).

Контракт діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Контрактом. (п. 11.2. Договору).

Додатком №1 до Контракту сторонами погоджено найменування товару, його кількість та вартість в розмірі 248 114,00 доларів США.

На підставі Акту здавання-приймання товару від 28.01.2019 року позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму в розмірі 236 344,00 доларів США.

04.11.2019 року сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Контракту, в якому п. 5.1. викладено в наступній редакції: «Оплату за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару) зазначеного в Акті здавання-приймання товару, покупець здійснює в строк 20 банківських днів з дати отримання покупцем від дотримувача платежу рахунку.»

Додатковою угодою №4 від 08.07.2020 року до Контракту сторони п. 5.2. Контракту виклали в наступній редакції: «Оплату за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару) зазначеного в Акті здавання-приймання товару, покупець здійснює в строк 20 банківських днів з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди, виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця та надання рахунку отримувачем платежу.»

У зв`язку з неотриманням оплати від відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогами про стягнення в судовому порядку з відповідача суми заборгованості за поставлений товар в розмірі 236 344,00 доларів США та суми 3% річних в розмірі 19 580,94 доларі США.

Відповідач, проти наявності суми боргу в розмірі 236 344,00 доларів США не заперечував, проте заперечував проти вимог, з огляду на відсутність у відповідача можливості здійснити оплату через непроходженням вказаної операції фінансового моніторингу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та є фактично за своєю правовою суттю договором купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено факт передачі позивачем відповідачу товару на підставі Акту здавання-приймання товару від 28.01.2019 року на суму в розмірі 236 344,00 доларів США.

Пунктом 5.2. Контракту визначено, що оплата за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару), покупець здійснює в строк не більше 20 банківських днів з дати підписання сторонами акту здавання-приймання товару (партії товару) на території покупця на підставі рахунку, наданого продавцем.

У зв`язку з затримкою оформлення позивачем нового банківського рахунку (фірми «SP MODERN LIMITED» від 21.02.2019 року №14-02/19) оплату за майно проведено не було.

Позивач листом від 22.05.2019 року за №5-05/19 запропонував розглянути можливість укладення додаткової угоди з відповідачем, згідно з якою продавець мав би змогу передати право на отримання оплати за поставлене майно (Товар) третій особі, своєму торговому партнеру - Компанії «ROGERBANG B.V.», Королівство Нідерландів - «Отримувач платежу».

Для цього укладено Угоду (№4-SP-0519 від 15.05.2019 року) з компанією «ROGERBANG B.V.», яка уповноважує останню отримувати на свій рахунок платежі за Контрактом №21/84-К від 08.10.2018 року.

Відповідно до цього звернення була укладена Додаткова угода №2 від 19.06.2019 року до Контракту № 21/84-К від 08.10.2018 року між Продавцем, Покупцем та Отримувачем платежу.

В подальшому зазначені документи були передані в AT «Державний Експортно-Імпортний Банк України» для проходження процедури фінансового моніторингу.

Листом від 12.07.2019 року №4-07/19 позивач повідомив, що компанія «ROGERBANG B.V.» через непередбачені обставини не зможе надалі бути отримувачем платежу.

Позивач листом від 12.09.2019 року за№ 3-09/19 повідомив щодо затримки відкриття банківського рахунку та запропонував укласти нову додаткову угоду, згідно з якою Продавець мав би змогу передати на отримання оплати за поставлене Майно(Товар) третій особі, партнеру - Компанії «AVIATECHSALES LTD», Велика Британія - «Отримувач платежу».

Для цього позивач уклав угоду (№1-SP-0919 від 04.09.2019 року) з Компанією «AVIATECHSALES LTD», яка уповноважує останню отримувати на рахунок платежі за Контрактом №21/84-К від 08.10.2018 року.

У зв`язку із цим, було укладено Додаткову угоду №3 від 04.11.2019 року до Контракту № 21/84-К від 08.10.2018 року між.

Зазначені вище документи були передані AT «Державний Експортно-Імпортний Банк України» для проходження процедури фінансового моніторингу.

На запит ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» від 04.03.2020 року №27/4-1550 щодо необхідних документів до AT «Державний Експортно-Імпортний Банк країни» позивач листом від 21.05.2020 року №12-05/20 повідомив, що Компанія «AVIATECHSALES LTD» не має можливості надати всі необхідні документи і не зможе бути надалі отримувачем платежу, у зв`язку із чим додаткову угоду №3 вважати такою, що припинила свою дію.

В подальшому позивач листом від 03.06.2020 року за №5-06/20 запропонував розглянути можливість укладення нової Додаткової угоди з ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», згідно з якою фірма «SP MODERN LIMITED» могла б передати право на отримання платежу за поставлений товар третій особі, своєму торговому партнеру - компанії «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED», Шотландія, іменована як - Отримувач платежу.

З цією метою, 26.05.2020 року позивач уклав угоду №2-SP-0520 з компанією «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED», якою уповноважує останню отримувати на свій рахунок платежі за Контрактом.

Після цього між сторонами та отримувачем платежу було укладено Додаткову угоду №4 від 08.07.2020 року до Контракту.

Усі необхідні документи для оплати за поставлений товар, ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» надіслано 04.12.2020 року до AT «Державний Експортно-Імпортний Банк України» у відповідності до Постанови Правління Національного Банку України №8 від 02.02.2019 року, в яких зазначено про необхідність прийняття позитивного рішення та необхідність виконання ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» взятих на себе зобов`язань за зовнішньоекономічним Контрактом для проходження процедури фінансового моніторингу.

Поряд з цим, 03.02.2021 року за вихідним №27/4-648 ДП ДГЗІФ Укрінмаш» до АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» направлено запит, щодо надання інформації про стан проходження фінансового моніторингу за зовнішньоекономічним Контрактом № 21/84-К від 08.10.2018 року.

Листом від 06.04.2021 за №024100/21-42 року АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» відмовлено в проведенні фінансової операції ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» на купівлю іноземної валюти посилаючись на абзац 7 частини першої статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідач листом №27/4-1650 від 07.04.2021 року повідомив позивача про результати проведення Банком фінансового моніторингу.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент прийняття рішення в справі, ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» не має можливості перерахувати кошти за Контрактом на рахунок Отримувача платежу, у зв`язку із тим, що останній, за результатами фінансового моніторингу, підпадає під дію статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню доходів), одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Згідно з нормами статті 5 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - Закон) до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.

Згідно з приписами частинами першої статті 3 Закону запобігання та протидія ґрунтуються, серед іншого, на принципах невідворотності покарання та переконливості і пропорційності заходів впливу за порушення законодавства у сфері запобігання та протидії.

Суд враховує, що в розумінні названого Закону суб`єктами первинного фінансового моніторингу є банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону); а спеціально уповноваженим органом - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії (пункт 55 частини 1 статті 1 Закону).

Положеннями статті 8 Закону визначено завдання, обов`язки та права суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Зокрема відповідач, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання розголошенню (зокрема особам, стосовно фінансових операцій яких проводиться перевірка) інформації, що подається спеціально уповноваженому органу, та іншої інформації з питань фінансового моніторингу (у тому числі про факт подання такої інформації або факт отримання запиту, рішення чи доручення від спеціально уповноваженого органу та їх виконання), крім випадків, визначених цим Законом (пункт 16 частини 2 статті 8 Закону).

Відповідно до норм частини 6 статті 11 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Статтею 15 Закону унормовано порядок та підстави відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин, проведення фінансової операції.

Так, частиною першою цієї статті визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:

- якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

- встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;

- подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

- виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою;

- якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції. У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено.

Окрім цього статтею 21 Закону дано визначення підозрілим фінансовим операціям та діяльності. Так, фінансові операції або спроба їх проведення незалежно від суми, на яку вони проводяться, вважаються підозрілими, якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу має підозру або має достатні підстави для підозри, що вони є результатом злочинної діяльності або пов`язані чи стосуються фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. При визначенні того, чи є підозрілою фінансова операція або діяльність, суб`єкт первинного фінансового моніторингу враховує типологічні дослідження, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу.

Судом встановлено, що звернення відповідача до банку були безрезультатними та операція не пройшла фінансовий моніторинг.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до статі 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, пунктом 5.2. Контракту в редакції Додаткової угоди №4 від 08.07.2020 року до Контракту визначено, що оплата за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару) зазначеного в Акті здавання-приймання товару, покупець здійснює в строк 20 банківських днів з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди, виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця та надання рахунку отримувачем платежу.

З матеріалів справи не вбачається виконання позивачем вимог фінансового моніторингу банку відповідача та надання рахунку отримувача платежу для здійснення оплати.

Таким чином, строк оплати за умовами погодженого сторонами порядку оплати за Контрактом не настав, а пред`явлення позивачем даної позовної заяви є передчасним.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судовий збір позивача, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Залишити за Фірмою SP Modern Limited судовий збір, сплачений до державного бюджету.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 04.08.2023 року.

Суддя С. МОРОЗОВ