ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р. Справа№ 910/12593/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Андрієнка В.В.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Бабенко Я.В.

від відповідачів: 1- Сікачьов С.М.;

Шпротило Я.І.;

2-не з`явились;

від третьої особи: 1- не з`явились;

2- ОСОБА_4;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022, рішення в повному обсязі складено 19.12.2022,

у справі № 910/12593/21 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) Приватного підприємства "Консул - Партнер"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3

третя особа -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4

про визнання застави припиненою, визнання рішення загальних зборів та статуту недійсними, скасування реєстраційної дії,-

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 та Приватного підприємства "Консул - Партнер" про:

- визнання припиненою застави за Договором № 1-09/17 від 07.09.2017, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є удаваним правочином, вчиненим для приховання договору застави;

- визнання недійсним рішення зборів засновників Приватного підприємства "Консул-Партнер", оформленого протоколом № 1-09/17 від 07.09.2017;

- визнання недійсним Статуту (нової редакції) Приватного підприємства "Консул-Партнер", затвердженого рішенням зборів засновників Приватного підприємства "Консул-Партнер", оформленого протоколом № 1-09/17 від 07.09.2017;

- скасування реєстраційної дії (запису) від 13.09.2017 № 4010767, "Зміна або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи", "зміни до установчих документів юридичної особи", внесеної до реєстру державним реєстратором Радько І.Ю.;

- визнання недійсним рішення зборів засновників Приватного підприємства "Консул-Партнер", яким затверджено зміни до Статуту Приватного підприємства "Консул-Партнер", за результатами яких здійснено реєстраційну дію (запис) від 13.02.2019 № 5010767: "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", "інші зміни";

- скасування реєстраційної дії (запису) від 13.02.2019 № 5010767 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", "інші зміни".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Договір № 1-09/17 від 07.09.2017 є удаваним правочином, фактично є договором застави. Договір № 1-09/17 від 07.09.2017 не потягнув і не міг потягнути правових наслідків у вигляді переходу права власності на частку у статутному капіталі Приватного підприємства "Консул-Партнер" від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що оскільки Договором № 1-09/17 від 07.09.2017 не передбачалося відчуження належної ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Приватного підприємства "Консул-Партнер", то рішення зборів засновників Приватного підприємства "Консул-Партнер", оформлене протоколом № 1-09/17 від 07.09.2017, а також затверджений рішенням зборів Статут Приватного підприємства "Консул-Партнер" від 07.09.2017 підлягають визнанню недійсними. Підлягає визнанню недійсною та скасуванню і вчинена на підставі рішення зборів засновників та Статуту від 07.09.2017 реєстраційна дія від 13.09.2017. Прийняті у подальшому рішення зборів Приватного підприємства "Консул-Партнер", якими затверджено зміни до Статуту та вчинено реєстраційну дію від 13.02.2019 підлягають визнанню недійсними та скасуванню, оскільки прийняті без участі незаконно виключеної зі складу засновників ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 позові ОСОБА_1 до ) ОСОБА_2 та Приватного підприємства "Консул-Партнер", за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 про визнання застави припиненою, визнання рішення загальних зборів та статуту недійсними, скасування реєстраційної дії відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 скасувати; винести нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі: розгляд за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 проводити з викликом сторін у судовому засіданні; судові витрати покласти на відповідачів.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції не було досліджено у повному обсязі обставини справи, важливі для її вирішення, зокрема не було взято до уваги докази удаваності спірного договору, не надано належної оцінки доказам - аудіодоказам розмов, отриманих в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, роздруківки яких містять в матеріалах справи; судом першої інстанції безпідставно відмовлено у призначенні судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи.

Скаржник вказує на те, що удаваність спірного договору, тягне за собою визнання припиненою заставу за договором № 01-09/17 від 07.09.2017, визнання недійсним Статуту і рішення загальних зборів, скасування реєстраційних дій.

Скаржник зазначає, що позивачка не отримувала кошти за продаж частки у ПП "Консул-Партнер", жодних розрахунків між сторонами не було проведено, а факт передачі корпоративних прав мав формальний характер.

Також скаржник зазначає про те, що відсутнє повідомлення про проведення загальних зборів, відсутня заява (намір) про продаж, а відповідно і підстави для винесення питання про продаж частки статутного капіталу ПП "Консул-Партнер" в порядок денний, і взагалі не зрозуміло, яким чином і ким був сформований таких порядок денний, голова зборів і секретар загальних зборів не обирався, питання продажу між засновниками ніколи не підіймалось і не обговорювалось, слухання питань порядку денного за участю позивачки не проводилось.

Скаржник вказує на те, що у матеріалах справи міститься розписка, надана ОСОБА_5 ОСОБА_1 про те, що він отримав у позичку суму коштів у розмірі 8 937 000,00 грн, що еквівалентно 331 000,00 грн доларів США, що свідчить про те, що кошти були отримані саме ОСОБА_5 .

Скаржник зазначає про те, що 19.09.2022, під час судового розгляду справи, встановлена відсутність у відповідачки примірника оригіналу договору № 1-09/17 від 07.09.2017, який на думку позивачки, був видозмінений з метою заволодіння її майном - часткою у статутному капіталі ПП "Консул-Партнер", а відповідно до висновку, зробленого у витребуваному судом висновку експерта "Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 16.12.2021 № КСЕ-19-21/27000, який було отримано у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001062", в якому встановлено, що "При порівнянні друкованих текстів договору № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017 з обох боків між собою, візуальним та мікроскопічним методам дослідження, за допомогою вище зазначених приладів, були встановлені розбіжності за загальними ознаками, як: неоднакова відстань від краю до точки, від точки до тексту, від тексту до краю, отже перша і друга сторінки аркушів від 07.09.2017 надруковані в різний час (спосіб) і при їх порівнянні (зіставленні) відрізняються між собою за загальними ознаками, а перша сторінка договору передрукована повністю.

На думку скаржника, навіть якщо припустити, що між сторонами підписувався договір, як між продавцем і покупцем, то в такому випадку між сторонами договору мав бути складений (підписаний) акт приймання-передачі (наприклад акт приймання-передачі приміщення, або частини цього приміщення, всього торгівельного комплексу, або ж акт приймання-передачі частки статутного капіталу, або ж обладнання перебуваю чого на балансі підприємства тощо), натомість за відсутності акту приймання-передачі, який є складовою договору купівлі-продажу, визначити, що саме придбала сторона угоди, а що інша сторона передала, встановити неможливо, і такий договір має визнаватись недійсним.

Скаржник зазначає, що заставлені ОСОБА_1 майнові права (право власності на частку у статутному капіталі ПП "Консул-Партнер") могли підлягати лише обтяженню, однак, натомість безпідставно, всупереч вимогам закону, за результатами незаконних дій право власності на належну ОСОБА_1 частку у статутному капіталі ПП "Консул-Партнер" було зареєстроване за ОСОБА_2 (у зв`язку із чим, зокрема, зареєстроване кримінальне провадження за заявою ОСОБА_1 ).

Так, у ОСОБА_1 примірник договору від 07.09.2017 не зберігся, водночас ОСОБА_2 надала копію договору № 01-9/17 від 07.09.2017 купівлі-продажу частки у статутному капіталі, відповідно до якого ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 частку у розмірі 43% у статутному капіталі, вартість частки - 860 000,00 грн - покупець сплатив продавцю до моменту підписання цього договору. Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно був укладений договір, який за своєю сутністю є договором застави, для забезпечення виконання зобов`язань перед ОСОБА_2 за договором позики грошових коштів, які фактично мав отримати ОСОБА_5 , натомість ОСОБА_1 будь-яких коштів за договором від 07.09.2017 не отримувала, домовленостей про купівлю-продаж належної ОСОБА_1 частки у статутному капіталі сторони не мали.

На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно відмовив у призначенні судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи, оскільки експертом у Висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, вирішувались інші питання, ніж ті, які було зазначено у клопотанні позивачки.

Отже, удаваність спірного договору тягне за собою визнання припиненою заставу за договором № 1-09/17 від 07.09.2017, визнання недійсним Статуту і рішення загальних зборів, скасування реєстраційних дій.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач-1 у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказав на те, що зі змісту долученої до позовної заяви копії договору вбачається, що він посвідчений власним підписом ОСОБА_1 , у якому зазначено, що розмір частки продавця у статутному капіталі ПП "Консул-Партнер" на момент укладення договору складає 43%, що становить 860 000,00 грн, з яких продавець вніс повністю 860 000,00 грн, а вартість частки у статутному капіталі підприємства розміром 43% розміру статутного капіталу цього підприємства, яка є предметом цього договору становить 860 000,00 грн, які покупець ( ОСОБА_2 ) сплатив продавцю ( ОСОБА_1 ) до моменту підписання цього договору.

Факт переходу прав на частку від продавця до покупця фіксується у новій редакції Статуту підприємства, що реєструється відповідно до вимог законодавства України, а сторони, підписавши цей договір, підтверджують факт повних розрахунків за цим договором та відсутність одна до одної яких-небудь претензій.

Відповідач-1 вказує на те, що згідно із висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 16.04.2021, підписи у договорі були виконані особисто ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 за допомогою писального приладу без попередньої технічної підготовки та без застосування технічних засобів, а у висновку Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 16.12.2021 за наслідками проведення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів встановлено, що підписи на договорі виконані особисто ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 без попередньою технічної підготовки, будь-яких ознак первинного змісту договору не виявлено, друкований текст, який розташований з обох боків аркуша цього договору виконано за допомогою одного знакодрукувального пристрою, за типом лазерного принтера, в один прийом.

Відповідач-1 також вказує на те, що жоден з учасників, включаючи і ОСОБА_1 не заявляв про порушення їх переважного права на придбання належної ОСОБА_1 частки у Статутному капіталі, під час її відчуження на користь третьої особи, а навпаки, за власним волевиявленням, кожен з них беззаперечно поставив свій підпис у протоколі Зборів. Крім того, жоден із учасників, проведених 07.09.2017 зборів, до цього часу не оспорював у судовому порядку факт порушення переважного права на викуп вказаної частки.

Твердження про необхідність підписання акту для підтвердження переходу частки корпоративних прав ПП "Консул-Партнер" є хибним, оскільки на дату укладення спірного договору, діяла попередня редакція Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якою не передбачалося подання державному реєстратору акта приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства.

Відповідач-1 зазначає про те, що за розпискою від 14.09.20217 правовідносини за договором позики виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 до цих правовідносин жодного відношення не має крім того, згідно із рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04.03.2020 у цивільній справі № 752/24638/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 280.7.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення зі ОСОБА_5 на її користь боргу у сумі 8 937 000,00 грн задоволені повністю. Отже, ОСОБА_1 самостійно, на власний розсуд розпорядилась належними їй грошовими коштами, а у подальшому, внаслідок невиконання ОСОБА_5 грошових зобов`язань за розпискою, скористалась правом на захист своїх майнових інтересів, натомість зі змісту догвоору позики від 28.08.2017 не вбачається, що виконання зобов`язань за ним, як за основним договором, мало б забезпечуватися шляхом укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ПП "Консул-Партнер" або ж заставою цих прав, а так само, корпоративних прав ПП "Крокус-Лайн" або ж ТОВ "Стерек", які, як і договір купівлі-продажу частки № 1-09/17 від 07.09.2017, укладалися як самостійні правочини і стосувалися відчуження, а не застави корпоративних прав вказаних підприємств, з урахуванням чого посилання представника ОСОБА_1 на вказані правочини на підтвердження доводів апеляційної скарги є недоречним.

Відповідач-1 зазначає про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є родичами, а ОСОБА_4 прямо зацікавлений у вирішенні спору на користь ОСОБА_1 , з огляду на що, до змісту їх заяв слід відноситись критично.

Відповідач-1 вказує на те, що як вбачається із копії вказаного договору, який разом з реєстраційною справою ПП "Консул-Партнер" було витребувано судом у Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, даний договір виконаних на одному аркуші з обох боків, однак, звертаючись у серпні 2021р. до суду з даним позовом ОСОБА_1 навмисно, аби ввести в суд в оману, приклала до позову копію цього договору, виконану на двох аркушах, зазначаючи у позові про те, що вона містить недостовірні відомості, що свідчать про його підробку, яка полягала або в підробленні підпису ОСОБА_1 або ж у внесенні виправлень у тексті договору або ж у передрукуванні першого аркушу договору, на якому відсутні підписи сторін.

Відповідач-1 наголошує на тому, що негласні слідчі (розшукові) дій, на які посилається позивач, здійснювались у ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке 03.09.2018 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010073, натомість ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 у цьому кримінальному провадженні не мають жодного процесуального статусу, вироку у даній кримінальній справі судом не постановлено, отже, судом не надано оцінки усім зібраним у цій справі доказам, включаючи і матеріалам НСРД, вони не можуть мати наперед встановленої доказової сили. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 254 КПК України, прямо забороняє розголошення інформації, отриманої в результаті проведення НСРД, особами, яким це стало відомо.

Відповідач-1 зазначає про те, що як вбачається із обставин справи, підтверджених копіями документів, долучених до позовної заяви, окрім вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 28.08.2017, інше майно та/або майнові права ОСОБА_1 ОСОБА_2 не передавала.

Узагальнені доводи відповіді на відзив

У відповіді на відзив, позивачем зазначено про те, що заяви свідків, долучені до матеріалів справи були складені з метою засвідчення обставин, які мають значення для справи в контексті необхідності подачі х до суду. Відразу після укладення договору купівлі-продажу частки статутного капіталу не було потреби у складенні цих заяв, оскільки про порушення своїх прав з боку відповідача ОСОБА_1 дізналась значно пізніше. Заява відповідача-1 про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є родичами - не відповідає дійсності і спрямована на введення суду в оману. Щодо зацікавленості ОСОБА_4 у вирішенні спору на користь позивачки варто зазначити, що ОСОБА_4 є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивачки, і у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 спільна правова позиція у цій справі, тому, незрозумілим, є твердження у відзиві на апеляційну скаргу, що ця "зацікавленість" має мати наслідком критичного відношення до доказів, поданих ОСОБА_4 , оскільки, суд має надавати оцінку всім доказам у справі, незалежно від процесуального статусу цієї особи.

Позивач вказує на те, що аудіозаписи розмов, отримані під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій мають позначки "Розсекречено" та "Не таємно".

Узагальнені доводи письмових пояснень

Позивач у наданих до суду письмових поясненнях вказує на те, що відповідач-1 скориставшись протоколом № 1-09/17, за використанням підробленої довіреності № 01-09/17, а також використавши договір забезпечення, який за всіма ознаками був передрукований (зфальшований) в договір купівлі-продажу, перереєструвала на себе право власності на оспорювану частку підприємства.

Позивач зазначає, що 26.11.2018 ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_2 , звернулась з позовом до ОСОБА_5 у справі № 752/24638/18 про стягнення заборгованості за договором позики і паралельно з цим, 01.06.2020 директору підприємства ПП "Консул-Партнер" був наданий доступ до матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій НС(Р)Д в кримінальному провадженні № 0010073, з матеріалів яких стало відомим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , насправді давно розрахувались між собою і здійснювали послідовну схему з заволодіння майном і коштами ОСОБА_1 .

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/12593/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Демидова А.М., судді: Андрієнко В.В., Ходаківська І.П.

09.01.2023 суддя Демидова А.М. заявила самовідвід від розгляду справи № 910/12593/21. Заява судді про самовідвід заявлена з метою недопущення сумнів у її неупередженості, що можуть виникнути у зв`язку з тим, що родич близької особи брав участь (був учасником судового процесу) у даній справі.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2023 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Андрієнко В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суд від 19.01.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12593/21; відкладено розгляд заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/12593/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

30.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/12593/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.01.2022 у справі № 910/12593/21. Призначено справу 910/12593/21 до розгляду у судовому засіданні 22.03.2023.

01.03.2023 від позивача до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та технічну експертизу документів. Також у клопотанні наведено перелік питань, проведення судової експертизи позивач простить долучити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. який є суддею-доповідачем, на лікарняному, розгляд справи призначений на 22.03.2023 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 призначено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.01.2022 у справі № 910/12593/21 на 26.04.2023.

19.04.2023 від відповідача-1 надійшло заперечення на клопотання про призначення експертизи, у якому зазначено про те, що відмова суду у задоволенні клопотання не позбавляє сторону права повторно звернутись до суду з таким клопотанням, належним чином обґрунтувавши необхідність його задоволення, однак, протягом розгляду справи № 910/12593/21 ОСОБА_1 з повторним клопотанням про призначення судової експертизи до суду не зверталася, у тому числі і після витребування Господарським судом міста Києва висновку експертів Державного науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України від 16.12.2021 № КСЕ-19-21/27000, складеного за наслідками проведення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів. Крім того, зі змісту протоколу, копія якого додана до позовної заяви та посвідчена власним підписом ОСОБА_1 , вбачається, що остання особисто, як і інші засновники, була присутня 07.09.2017 на Зборах, особисто ствердно голосувала за всі прийняті зборами рішення. Отримана ОСОБА_1 рецензія лише на один висновок, не є підставою для призначення судової експертизи, оскільки не спростовує попередніх висновків експертів, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001062 від 10.09.2020.

03.05.2023 від позивача надійшли заперечення, у яких позивач вказав на те, що йому достеменно відомо лише те, що зміст наданого ОСОБА_2 договору є спотвореним та не відповідає документу, який фактично підписувався позивачем. Натомість в матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження № 27 від 04.08.2022 за результатами якого встановлено, що підпис на довіреності № 1-09/17, за якою позивач був позбавлений частики підприємства ПП "Консул-Партнер", підроблений.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи, дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки в матеріалах справи наявні висновки експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16.04.2021 та державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 16.12.2021з питань, які відносяться до предмета спору, при цьому відсутні обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, крім того, позивач у поданому клопотанні не обґрунтував належним чином в чому саме полягає неповнота, неясність, необґрунтованість або ж про суперечність між собою експертних досліджень від 16.04.2021 № 7551/7552/21-32 та від 16.12.2021 № КСЕ-19-21/27000.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України, ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 та від 10.05.2023 оголошувались перерви у розгляді справи № 910/12593/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.01.2022 до 10.05.2023 та 21.06.2023, відповідно.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, тимчасову непрацездатність судді Гаврилюка О.М., з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/12593/21 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представники позивача та третьої особи у судовому засіданні 21.06.2023 підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 скасувати та винести нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 21.06.2023 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.09.2017 між позивачем, як продавцем, та відповідачем-1, як покупцем, та відповідачем-2 (Приватним підприємством "Консул-Партнер") укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі № 1-09/17, відповідно до умов якого позивач передає у власність відповідача-1, а відповідач-1 приймає у власність частку позивача в статутному капіталі відповідача-2, яке знаходиться за адресою: 02068, м. Київ, вул. Тростянецька, 4/2 ; ідентифікаційний код 35792700 та сплачує за неї обговорену грошову суму.

Відповідно до п. 3 договору розмір частки позивача у статутному капіталі підприємства на момент укладення договору складає 43%, що становить 860 000 грн., з яких відповідач-1 вніс повністю 860 000,00 грн.

Пунктом 4 договору встановлено, що вартість частки в статутному капіталі підприємства розміром 43% розміру статутного капіталу цього підприємства, яка є предметом цього договору, становить 860 000,00 грн., які відповідач-1 сплатив позивачу до моменту підписання цього договору.

Згідно із п. 5 договору з моменту укладення та підписання договору до відповідача-1 переходять право власності на вищевказану відступлену позивачем частку в статутному капіталі підприємства, а також корпоративні та всі інші, пов`язані з цією часткою права та обов`язки, як засновника (власника) підприємства, що належали позивачу по відношенню до підприємства в межах відступлених 43% розміру статутного капіталу підприємства та позивач вважається таким, що втрачає в межах відступлених 43% розміру статутного капіталу підприємства права та обов`язки по відношенню до підприємства, які були обумовлені його статусом, як засновника (власника) підприємства.

Факт переходу прав на частку позивача до відповідача-1 фіксується у новій редакції статуту підприємства, що реєструється у відповідності із вимогами законодавства України (п. 6 договору).

За умовами п. 12 договору сторони, підписавши цей договір, підтверджують факт повних розрахунків за цим договором та відсутність одна до одної яких-небудь претензій.

Також, у матеріалах справи міститься копія протоколу від 07.09.2017 № 1-09/2017 зборів засновників Приватного підприємства "Консул-Партнер", на яких відповідно до протоколу присутні ОСОБА_7 (володіє 52% статутного капіталу), ОСОБА_1 (володіє 43% статутного капіталу), ОСОБА_8 (володіє 5% статутного капіталу), а також запрошена особа - ОСОБА_2 .

За результатами проведених зборів погоджено та затверджено відступлення (передачу) ОСОБА_1 у повному обсязі належної їй частки в розмірі 43% статутного капіталу Приватного підприємства "Консул-Партнер" у вигляді грошового вкладу на суму 860 000,00 грн, а також своїх корпоративних прав та всіх інших, пов`язаних з цією часткою майнових прав та обов`язків на користь ОСОБА_2 ; затверджено вихід ОСОБА_1 зі складу засновників; включено ОСОБА_2 до складу засновників Приватного підприємства "Консул-Партнер"; перерозподілено статутний капітал.

Крім того, матеріали справи містять копію договору позики від 28.08.2017, укладеного між ОСОБА_2 , як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, за умовами якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 5 491 100,00 грн, що еквівалентно 215 000 дол. США за погодженим сторонами курсом на день укладення договору. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований у реєстрі за № 4854.

Відповідно до п. 9 договору позики в забезпечення виконання позичальником ( ОСОБА_1 ) зобов`язань за даним договором позичальник передає в іпотеку дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0061 та :02:001:0032, що знаходяться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Шпитьківська сільська рада, с. Горбовичі.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір № 1-09/17 від 07.09.2017 є удаваним правочином, фактично є договором застави. Договір № 1-09/17 від 07.09.2017 не створив і не міг створити правових наслідків у вигляді переходу права власності на частку у статутному капіталі Приватного підприємства "Консул - Партнер" від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що оскільки договором № 1-09/17 від 07.09.2017 не передбачалося відчуження належної позивачу частки у статутному капіталі Приватного підприємства "Консул-Партнер", то рішення зборів засновників Приватного підприємства "Консул-Партнер", оформлене протоколом № 1-09/17 від 07.09.2017, а також затверджений рішенням зборів Статут Приватного підприємства "Консул-Партнер" від 07.09.2017 підлягають визнанню недійсними. Підлягає визнанню недійсною та скасуванню і вчинена на підставі рішення зборів засновників та Статуту від 07.09.2017 реєстраційна дія від 13.09.2017. Прийняті у подальшому рішення зборів Приватного підприємства "Консул - Партнер", якими затверджено зміни до Статуту та вчинено реєстраційну дію від 13.02.2019 підлягають визнанню недійсними та скасуванню, оскільки прийняті без участі незаконно виключеної зі складу засновників ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно із ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa/або посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

Опис предмета застави в договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо).

При укладанні договору застави за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін може бути проведена аудиторська перевірка достовірності та повноти балансу або фінансового стану відповідної сторони договору застави та оцінка предмета застави відповідно до законодавства.

Як вбачається із договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17, його укладено з метою передачі (продажу) ОСОБА_1 у власність ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ПП "Консул-Партнер" розміром 43%, що становить 860 000,00 грн, які ОСОБА_2 сплатила до моменту підписання цього договору.

Натомість, жодних посилань на укладення вказаного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17 з метою забезпечення виконання договору позики від 28.08.2017 умови оспорюваного договору та вказаного договору позики від 28.08.2017 не містять.

Згідно із висновками експертів № 7551/7552/21-32 від 16.04.2021 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001062:

1) Підписи від імені ОСОБА_6 у рядку " ОСОБА_6 " у графі "Директор ПП "Консул-Партнер" у договорі № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017; від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у договорі № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017; від імені ОСОБА_2 у графі "Покупець" договорі у № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017 - виконані за допомогою писального приладу без попередньої технічної підготовки та без застосування технічних засобів;

2) Підпис від імені ОСОБА_6 у рядку " ОСОБА_6 " у графі "Директор ПП "Консул-Партнер" у договорі № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, виконаний ОСОБА_6 ;

3) Підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у договорі № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, виконаний ОСОБА_1 ;

4) Підпис від імені ОСОБА_2 у графі "Покупець" договорі у № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, виконаний ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19-21/27000 від 16.12.2021:

1) Підпис від імені ОСОБА_6 в графі "Директор ПП "Консул-Партнер": ОСОБА_6___" у договорі № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, виконаний ОСОБА_6 ;

2) Підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець_____ ОСОБА_1 " у договорі № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, виконаний ОСОБА_1 ;

3) Підпис від імені ОСОБА_2 у графі "Покупець:_______ ОСОБА_2 " в договорі у № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, виконаний ОСОБА_2 ;

4) У договорі №1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, будь-яких ознак змін первинного змісту, не виявлено;

5) Друкований текст, який розташовано з обох боків аркуша договору № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017 виконано за допомогою одного знакодрукувального пристрою, за типом лазерного принтера, в один прийом;

6) Ознак виконання підпису ОСОБА_1 , з попередньою технічною підготовкою, не виявлено;

7) Ознак виконання підпису ОСОБА_6 , з попередньою технічною підготовкою, не виявлено;

8) Ознак застосування технічних засобів при виконанні підпису ОСОБА_1 , не виявлено;

9) Ознак застосування технічних засобів при виконанні підпису ОСОБА_6 , не виявлено;

10) Питання: "Чи відповідає даті виготовлення документа у договорі №1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017? Якщо ні, то в який період часу він був виготовлений?", не вирішувалось у зв`язку з тим, що на даний час у Експертній службі МВС відсутня методика за напрямом визначення абсолютної давності виготовлення документів за їх реквізитами (виконаними за допомогою знакодрукувальних апаратів та фарбовими матеріалами кулькових ручок);

11) Відбиток печатки ПП "Консул-Партнер", нанесено контактним способом за допомогою кліше печатки;

12) Досліджуваний відбиток печатки ПП "Консул-Партнер", який розміщено у договорі №1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017 зі зворотного боку у графі " ОСОБА_6 ", нанесено печаткою ПП "Консул-Партнер", експериментальні відбитки якої були надані на дослідження в якості порівняльного матеріалу;

13) Питання: "Чи відповідає час нанесення відтиску печатки даті, вказаній в договорі № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017, в який проміжок часу нанесений відтиск печатки (штампу)?", не вирішувалось, у зв`язку з відсутністю порівняльного матеріалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Приписами ст. 104 ГПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів апеляційного господарського суду, дослідивши наявні у матеріалах справи висновок експертів № 7551/7552/21-32 від 16.04.2021 та висновок експерта № КСЕ-19-21/27000 від 16.12.2021, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що зазначені висновки не викликають сумнівів у їх правильності, крім того, вказані висновки не містить розбіжностей і відповідають вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності та обґрунтованості.

Отже, висновок господарського суду першої інстанції про те, що договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17 було підписано саме ОСОБА_1 , враховуючи зазначені вище експертні висновки, на переконання колегії суддів апеляційного господарського суду є правильним, у зв`язку із чим, твердження позивача про те, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17 є договором застави є недоведеними та необгрунтованими, тобто, не доведено, що вказаний правочин є удаваним, та, як наслідок, позовні вимоги про визнання припиненою застави за договором № 1-09/17 від 07.09.2017, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який, на думку позивача, є удаваним правочином, вчиненим для приховання договору застави задоволенню не підлягають.

Доказів на спростування того, що виконання підпису на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17 було виконано саме ОСОБА_1 , а сам друкований текст, який розташовано з обох боків аркуша договору № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017 виконано за допомогою одного знакодрукувального пристрою, за типом лазерного принтера, в один прийом, позивачем не надано.

Також, на переконання колегії суддів апеляційного господарського суду безпідставними є посилання позивача на такі докази удаваності договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17, як аудіо-записи розмов, оскільки наведені посилання позивача стосуються позичкових правовідносин між сторонами, а не обставин укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17.

Враховуючи те, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення зборів засновників Приватного підприємства "Консул - Партнер", оформленого протоколом № 1-09/17 від 07.09.2017; визнання недійсним Статуту (нової редакції) Приватного підприємства "Консул - Партнер", затвердженого рішенням зборів засновників Приватного підприємства "Консул - Партнер", оформленого протоколом № 1-09/17 від 07.09.2017; скасування реєстраційної дії (запису) від 13.09.2017 № 4010767, "Зміна або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи", "зміни до установчих документів юридичної особи", внесеної до реєстру державним реєстратором Радько І.Ю.; визнання недійсним рішення зборів засновників Приватного підприємства "Консул - Партнер", яким затверджено зміни до Статуту Приватного підприємства "Консул - Партнер", за результатами яких здійснено реєстраційну дію (запис) від 13.02.2019 № 5010767: "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", "інші зміни"; скасування реєстраційної дії (запису) від 13.02.2019 № 5010767 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", "інші зміни", є похідними від основної позовної вимоги про визнання припиненою застави, у задоволенні якої відмовлено, зазначені вище похідні позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача-1 про застосування строку позовної давності, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску.

Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на відсутність порушених прав позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування позовної давності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на те, що доказів на спростування того, що виконання підпису на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17 було виконано саме ОСОБА_1 , а сам друкований текст, який розташовано з обох боків аркуша договору № 1-09/17 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.09.2017 виконано за допомогою одного знакодрукувального пристрою, за типом лазерного принтера, в один прийом, позивачем не надано, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про недоведеність удаваності договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 07.09.2017 № 1-09/17, та як наслідок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21.

Враховуючи обставини справи, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32).

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києві від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/12593/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/12593/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 31.07.2023, у зв`язку із перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Андрієнко

Б.О. Ткаченко