РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2023 Справа № 910/4783/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 40121452)

до Національного університету фізичного виховання і спорту України (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, будинок 1; ідентифікаційний код 02928433)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 42399676)

про стягнення 32 835, 98 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" з позовом до Національного університету фізичного виховання і спорту України про стягнення заборгованості в розмірі 32 835, 98 грн, з яких: 24 422, 57 грн - основного боргу, 6 155, 83 грн - пені, 423, 55 грн - 3% річних, 1 834, 03 грн - інфляційних втрат, яка утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії" затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" було поставлено Національному університету фізичного виховання і спорту України природний газ в об`ємі 0, 476 тис. куб.м на загальну суму 24 422, 57 грн (з урахуванням вартості транспортування). Втім, відповідачем в порушення умов договору, не було здійснено оплату отриманого та відповідно спожитого газу.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що наявність договору постачання природного газу № 25-1088/21БО-Т від 22.12.2021, відповідно до якого Національний університет фізичного виховання і спорту України мав отримувати природний гай у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" не підтверджує факт постачання у спірний період природного газу відповідачу саме ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Також, позивач зазначає, що п. 8.1. договору постачання природного газу від 22.12.2021 № 25- 1088/21-БО-Т визначено, що якщо споживач порушив умови пункту 5.1. цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ, постачальник має право припинити постачання газу шляхом виключення споживача з Реєстру без погодження із споживачем.

Можливо, що відповідачу було припинено постачання природного газу з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", відповідно до п. 8.1. договору.

Також позивач зазначає, що 26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236".

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Означена норма не містить інформації про періоди такого включення до реєстру постачальника "останньої надії", а лише визначає дату початку дії цієї норми - з 01.10.2021 року.

Відповідач є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

Відтак, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником у спірний період з 02.06.2022 по 15.07.2022 року відповідача автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. Фактичне таке споживання відбувалось в період з 02.06.2022 по 30.06.2022.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що:

- позивачем у позові не вказано випадок, чому він став постачальником "останньої надії" для відповідача. На переконання відповідача, позивач не зазначає, жодної причини, оскільки, відсутні передбачені законодавством випадки, за яких він міг стати постачальником "останньої надії" для відповідача;

- не зрозуміло, яким чином відповідач міг бути включений до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії";

- відповідач неодноразово звертався до АТ "Київгаз" з проханням віднесення спожитого природного газу на баланс постачальника природного газу, з яким відповідачем був укладений договір поставки в період з 01 по 30 червня 2022 року (саме за цей період позивач стягує заборгованість), а саме, на віднесення обсягів на баланс ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз". Станом на дату подання відзиву від АТ "Київгаз" відповідачем не було отримано жодної відповіді на запит. Відтак, на даний час не відомо, який випадок передбачений законодавством, мав місце, в результаті чого АТ "Київгаз" відніс спожитий відповідачем природний газ на постачальника "останньої надії".

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд залучити до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - АТ "Київгаз" задля надання пояснень щодо віднесення спожитого відповідачем природного газу в період з 01 по 30 червня 2022 року на постачальника "останньої надії".

Відповідач також посилається на наявність укладеного 22.12.2021 з ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" договору постачання природного газу № 25-1088/21БО-Т, відповідно до якого Національний університет фізичного виховання і спорту України мав отримувати природний газ у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

3. Стислий виклад позиції інших учасників

У поданих поясненнях третя особа відзначає, що у період з 02.06.2022 по 15.07.2022 постачальником природного газу відповідачу був позивач, як постачальник "останньої надії", відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236", а до 01.06.2022 та з 16.07.2022 року поставку природного газу на адресу відповідача здійснювало ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", відповідно до договору постачання природного газу від 22.12.2021 за № 25-1088/21-БО-Т.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

21.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог.

25.04.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

25.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" про залучення у справі третьої особи та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

09.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи, а саме, доказів надіслання третій особі копії позовної заяви з доданими до неї доказами.

15.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення третьої особи по суті позовних вимог.

14.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про отримання інформації про результати розгляду справи.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 02.06.2022 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код, при цьому згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код.

Враховуючи викладене, в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS00002PSC100О (відповідач) був закріплений за постачальником "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС-код 56Х80В), у тому числі у період з 02.06.2022 по 15.07.2022 року.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого Національним університетом фізичного виховання і спорту України до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується: листом Оператора ГТС від 04.10.2022 № ТОВВИХ-22-Ю675; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (форма № 10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" ().

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - Кодекс ГТС).

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Відтак, позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; прізвище, ім`я, по батькові (для побутових споживачів); назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

На виконання зазначеного пункту Оператором ГРМ було надано позивачу вказаний реєстр за формою № 10, що погоджений листом НКРЕКП від 30.09.2020 № 10261/16.3.2/7-20 за зверненням ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 29.09.2020 № ТОВВИХ-20-11085 (роздруківка з розшифровкою КЕП додається).

Згідно форми № 10, відповідач був зареєстрований в Реєстрі Споживачів постачальника "останньої надії".

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Так, відповідно до п. 4.2. розділу IV договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Пунктом 4.1. договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка міститься в матеріалах справи.

Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.

Згідно п. 4.4. договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Судом встановлено, що на виконання вказаного пункту позивачем направлялись на адресу відповідача відповідний рахунок № 19575 на оплату поставленого природного газу, однак, останнім такі рахунки було проігноровано.

Крім цього, порядок здійснення оплати визначений п. 4.4. договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Так, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 0,476 тис. куб. м. на загальну суму 24 422,57 гри (з урахуванням вартості транспортування).

Спір у даній справі виник, у зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення оплати за поставлений позивачем природний газ, в наслідок чого, у Національного університету фізичного виховання і спорту України утворилася заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 24 422, 57 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Приписами ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За умовами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує об`єм отриманого газу, втім, посилається на укладений 22.12.2021 договір постачання природного газу № 25-1088/21БО-Т відповідно до якого Національний університет фізичного виховання і спорту України мав отримувати природний гай у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". У підтвердження чого відповідачем було надано копію відповідного договору.

В той час, суд вказує, що наявність такого договору не підтверджує факт постачання у спірний період природного газу відповідачу саме ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", адже спростовується наступними обставинами.

Так, п. 4.2-4.4 договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатку в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу, в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно, мають право користування ресурсами Інформаційної платформи. Тому Відповідач може відповідно до даних Інформаційної платформи перевіряти дані щодо власного споживання природного газу (постачальника, періоди, об`єми спожитого газу).

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником у спірний період, Оператор ГТС за участю операторів газорозподільних систем, об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 02.06.2022 по 30.06.2022 року автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, в тому числі в спірний період, до портфеля постачальника "останньої надії", що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Оператора ГТС від 04.10.2022 № ТОВВИХ-22-10675, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (форма № 10) та роздруківкою з екрану інформаційної платформи оператора ГТС.

Відповідно до пп. 19 п. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу"оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" ().

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 02.06.2022 по 15.07.2022, саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії", натомість, у зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу (в той же період) з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Суд також вважає за необхідне відзначити, що згідно п. 3.2. договору постачання природного газу від 22.12.2021 № 25-1088/21-БО-Т, укладеного між відповідачем та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Пунктом 3.1. цього договору визначено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.5. вказаного Договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.

Такий акт, що підтверджував би постачання природного газу відповідачу іншим постачальником за договором, у спірний період в матеріалах справи відсутній.

Відсутні також й докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" у спірний період.

Тоді, як в матеріалах справи містяться докази включення відповідача саме до Реєстру споживачів позивача.

Вказані обставини підтверджують постачання природного газу у спірний період саме з ресурсу позивача.

Крім того, п. 8.1. договору постачання природного газу від 22.12.2021 № 25- 1088/21-БО-Т визначено, що якщо споживач порушив умови пункту 5.1. цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ, постачальник має право припинити постачання газу шляхом виключення споживача з Реєстру без погодження із споживачем.

Враховуючи зазначене, вбачається можливим, що відповідачу було припинено постачання природного газу з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", відповідно до п. 8.1. договору, у зв`язку з чим, відповідача було автоматично включено до реєстру постачальника "останньої надії" - позивача.

Поміж того, також слід зазначити, що 26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236".

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Означена норма не містить інформації про періоди такого включення до реєстру постачальника "останньої надії", а лише визначає дату початку дії цієї норми - з 01.10.2021 року.

Відповідач є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

Таким чином, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником у спірний період з 02.06.2022 по 15.07.2022 року відповідача автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. Фактичне таке споживання відбувалось в період з 02.06.2022 по 30.06.2022.

Отже, з огляду на викладене, судом встановлено, що саме позивачем у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 0,476 тис. куб. м. на загальну суму 24 422, 57 грн (з урахуванням вартості транспортування), факт отримання та споживання якого відповідачем не заперечується.

Судом встановлено, що позивачем направлявся відповідачу рахунок № 19575 за спожитий в червні 2022 останнім природний газ на суму 24 422,57 грн. Докази направлення містяться в матеріалах справи .

В той час, докази оплати спожитого відповідачем газу у спірний період в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням положень ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати вартості спожитого у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 газу у розмірі 24 422, 57 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати виставленого позивачем рахунку та відповідно не надав суду доказів здійснення такої оплати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови типового договору постачання природного газу від 30.09.2015 № 2501 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Що стосується здійснених позивачем нарахувань пені, 3% річних та інфляційних втрат, то суд зазначає наступне.

Пунктом 4.5. типового договору визначено, що у разі порушення відповідачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Штрафними санкціями відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Суд, перевіривши розрахунки пені у період з 02.08.2022 по 01.02.2023, 3% річних та інфляції у період з 01.09.2022 по 28.02.2023, встановив, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання та за відповідний період прострочення, а тому, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 155, 83 грн - пені, 423, 55 грн - 3% річних та 1 834, 03 грн - інфляційних втрат.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення оплати виставленого позивачем рахунку за спожитий у період з 02.06.2022 по 30.06.2022 природний газ в об`ємі 0,476 тис. куб. м., відсутність в матеріалах справи доказів на спростування заявлених вимог, та відповідно перевіривши наведені в позовній заяві розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 24 422, 57 грн - основного боргу, 6 155, 83 грн - пені, 423, 55 грн - 3% річних та 1 834, 03 грн - інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" - задовольнити.

2. Стягнути з Національного університету фізичного виховання і спорту України (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, будинок 1; ідентифікаційний код 02928433) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 40121452) основний борг в сумі 24 422 (двадцять чотири тисячі чотириста двадцять два) грн 57 коп., пеню в сумі 6 155 (шість тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн 83 коп., 3% річних в сумі 423 (чотириста двадцять три) грн 55 коп., інфляційні втрати в сумі 1 834 (одна тисяча вісімсот тридцять чотири) грн 03 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.08.2023 (після виходу з відпустки).

Суддя Дмитро БАРАНОВ