ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2023 р. Справа№ 910/13895/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 12.07.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 (повний текст складено 10.05.2023)

у справі № 910/13895/22 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс"

про стягнення коштів за договором залізничного перевезення в розмірі 310 275,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами в розмірі 310 275, 00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 654, 13 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 22.05.2023 (згідно дати звернення до канцелярії суду) Товариство з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі № 910/13895/22, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі №910/13895/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 310 275, 00 грн відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що замовник (ТОВ «Івенрайс») не довів відсутність підстав для припинення нарахування плати за користування вагонами в період з 02.03.2022 по 12.04.2022, при цьому, суд не взяв до уваги докази, які свідчать про неможливість виконання відповідачем обов`язків за договором та те, що у вказаному періоді вагони були зняті з відповідальності замовника та передані на відповідальність залізниці, що свідчить про відсутність вини відповідача у затримці вагонів.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що в актах № 540 та № 697, що складені позивачем, зафіксовано дію конвенційних заборон, запроваджених АТ «Укрзалізниця». Вказані обставини унеможливили виконання позивачем своїх обов`язків за договором, а складені акти є підставою для неврахування в час використання вагонів період з 02.03.2022 21:00 по 12.04.2023 13:30.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13895/22 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

07.06.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/13895/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі № 910/13895/2 та повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 12.07.2023.

20.06.2023 (згідно дати звернення до засобів електронного зв`язку) від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" адвоката Виростка Альбіна Вікторовича надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 заяву представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" адвоката Виростка Альбіна Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі № 910/13895/22 призначити в режимі відеоконференції на 12.07.2023.

21.06.2023 (згідно дати звернення до канцелярії суду) від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі №910/13895/22 без змін.

В судове засіданні 12.07.2023 з`явились представник позивача та представник відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.02.2020 перевізником - Акціонерним товариством «Українська залізниця» оприлюднено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір).

Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.7 договору, він укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

07.07.2021 відповідачем подано заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40816031/2021-0001, відповідно до повідомленням про укладення договору № 99-40816031/2021-0002 товариство приєдналось до договору.

У подальшому договір доповнено додатком 1-5 "Умови продажу послуг з використання вагонів АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" із застосуваннями ЕТС "ProZorro.Продажі".

Згідно вказаного додатку електронними торгами є процес визначення переможця електронних торгів (аукціонів) щодо використання вагонів власності AT "Укрзалізниця" під час здійснення перевезень вантажів, який здійснюється із застосуванням ETC на електронних майданчиках на умовах та в порядку, встановлених Регламентом роботи електронної торгової системи ProZorro.Продажі щодо проведення електронних торгів щодо продажу послуг із використання власних вагонів перевізника під час здійснення перевезень вантажів (далі - регламент ETC Укрзалізниця). Актуальний регламент ETC Укрзалізниця в електронній формі розміщується у вільному доступі за посиланням www.prozorro.sale.

Відповідно до п. 2.1. регламенту ЕТС цей регламент регулює правові відносини, що виникають, чи можуть виникнути між адміністратором, організатором, операторами, користувачами та учасниками в процесі проведення електронних аукціонів в ЕТС.

Пунктами 2.2-2.5 передбачено, що будь-який користувач, який реєструється для участі в електронних аукціонах, підтверджує, що ознайомлений з цим регламентом ЕТС та визнає його. перебіг строків, встановлених регламентом ЕТС, починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язаний початок таких строків. Строки, встановлені цим регламентом для підписання та опублікування протоколу електронного аукціону та договору купівлі-продажу/оренди, спливають о 18.00 останнього дня строку. Цей регламент ЕТС є обов`язковим до виконання адміністратором, організаторами аукціону, користувачами, учасниками, операторами.

Згідно п. 8.3 регламенту ЕТС переможець електронних торгів зобов`язаний опублікувати у ЕТС протокол електронних торгів, який підписано за допомогою кваліфікованого електронного підпису (електронного цифрового підпису) переможцем та оператором/довіреним оператором, через електронний майданчик якого ним було подано цінову пропозицію, а також надати нарочно на адресу філії ЦТЛ АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03038, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32) або на адресу регіональної філії АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" підписаний проект додаткової угоди (якщо додаткову угоду між АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" та учасником електронних торгів не було укладено раніше) у строк, який спливає о 17:00 в день наступного робочого дня після дати формування протоколу електронних торгів в ЕТС.

Згідно умов п. 2.1.2 договору замовник зобов`язується до початку навантаження здійснювати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень, а для власних вагонів перевізника - за три доби до дати навантаження.

15.02.2022 позивачем за № лоту UZ1102_66/ЗРВ/ГРУП проведено англійський аукціон з продажу послуг з використання вагонів власності позивача (1 вагон на 1 добу). Кількість вагонів - 5, рухомий склад - хопери-зерновози - 95, полігон навантаження - УЗ, дата подачі вагону початкова 24-02-2022 00:00, дата подачі вагону кінцева 24-02-2022 23:59, дата проставлення електронної заявки початкова 17-02-2022 00:00, дата проставлення електронної заявки кінцева 21-02-2022 20:00.

Переможцем даного лоту стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Івенрайс» (далі - відповідач).

Відповідно до Угоди між ТОВ «Акріс Агро», ТОВ «Івенрайс» та позивачем від 27.09.2021, навантаження зернових культур вантажовласником яких є відповідач здійснюється на під`їзній колії ТОВ «Акріс Агро».

Згідно з актом № 521 від 24.02.2022 на затримку вагонів в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта: початок затримки, складеним уповноваженими працівниками станції Славута-1 регіональної філії «Південно-західна залізниця», вагони №№ 95678017, 95539003, 95636510, 95811147, 95830220 не були подані на під`їзну колію ТОВ «Акріс Агро» по причині неможливості фізичного доступу до елеватора; час затримки вагонів з 24.02.2022 о 16 год. 20 хв., який 02.03.2022 закрито актом загальної форми № 539 о 21 год. 00 хв.

Позивач зазначає, що за користування вищезазначеними п`ятьма вагонами за актами затримки до подачі під навантаження (№ 521, № 539) комерційним агентом станції Славута 1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця» по відомості плати за користування вагонами ф. Гу-46 № 06050080 нараховано та стягнуто з рахунку відповідача плату за користування вагонами в розмірі 65 187,50 грн без ПДВ.

Разом з тим, оскільки вагони продовжували перебувати в очікуванні подачі під навантаження (затримка) в добу 02.03.2022 працівниками станції Славута 1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця» сформовано Акт загальної форми № 540 на затримку з 02.03.2022 о 21 год. 00 хв. вагонів № № 95678017, 95539003, 95636510, 95811147, 95830220 з вини залізниці.

12.04.2022 на підставі вказівки диспетчера філії «Центр транспортної логістики» щодо відправлення вищезазначених вагонів Акт загальної форми № 540 від 02.03.2022 закрито 12.04.2022 о 13 год. 30 хв. актом загальної форми № 697.

Однак, комерційним ревізором відділу аналітики комерційної діяльності та якості надання транспортних послуг структурного підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» Козятинського регіону Гаврилюк Н.С. в травні 2022 року була проведена комплексна перевірка станції Славута 1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця», під час якої виявлено, що вагони, які прибували на адресу відповідача простоювали на коліях станції з причин, не залежних від залізниці.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що працівниками станції в період з 02.03.2022 по 12.04.2022 п`ять вагонів зняті з відповідальності клієнта і складено Акти загальної форми ГУ-23 №№ 540, 697 на відповідальність залізниці, хоча перевіркою встановлено, що клієнт не повинен звільнятись від сплати за користування вагонами за обставин введення конвенційної заборони в зв`язку з бойовими діями і плата за користування вагонів має бути нарахована та стягнута у відповідності до п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, з урахуванням обставин, зазначених у розпорядженні Залізниці № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, за яким до часу користування вагонами не включається час дії комендантської години по Хмельницькій області (з 27.02.2022 - з 21.00 до 06.00 години, з 01.04.2022 - з 22.00 по 06.00 години.

Таким чином, позивач зазначає, що після проведення ревізії виявлено, що відповідачу не нараховано плату за користування вагонами, в зв`язку з чим створено накопичувальну картку ф. ФДУ-92 № 09060454 на загальну суму боргу 258 562,50 грн, від підпису якої відповідач відмовився, в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що первинними документами, на підставі яких можуть бути нараховані витрати за користування вагонами є Акти загальної форми ГУ-23 №№ 540, 697, якими підтверджено затримку вагонів на станції призначення в очікуванні під вивантаження (перезавантаження) з вини залізниці та зазначено про відсутність причин нарахування зборів. Відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що у відомості № 06050080 за формою ГУ-46 нараховано до сплати 258 562,20 грн не відповідають дійсності, оскільки сума у зазначеній відомості у графі «Всього нараховано» зазначена 65 187,50 грн. При цьому, відповідач зазначає, що означена відомість складена на підставі первинних документів, а саме актів № 521, 539, 540, 697, 521, як і передбачено п. 9, 10 Правил та розрахунок за цією відомістю відповідачем проведено в повному обсязі, про що зазначає позивач у позовній заяві. Також відповідач зазначає, що сума платежу у розмірі 258 562,50 грн, яка зазначена у накопичувальній картці № 09060454 від 09.07.2022 не ґрунтується на належних доказах, адже у акті № 697, складеного за формою ГУ-23, який зазначений в накопичувальній картці, як підстава для визначення плати, вказано, що затримка вагонів на станції очікування подачі під вивантаження (перевантаження) з вини залізниці, причини нарахування зборі відсутні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за договором залізничного перевезення від 24.02.2022, в частині здійснення розрахунків за затримку вагонів.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Відповідно до пунктів 2, 3 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Згідно з положеннями ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334 (із змінами і доповненнями), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Згідно з актом загальної форми № 521 від 24.02.2022 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ «Івенрайс» (Форма ГУ-23), складеним уповноваженими працівниками станції Славута-1 регіональної філії «Південно-західна залізниця», вагони №№ 95678017, 95539003, 95636510, 95811147, 95830220 не були подані на під`їзну колію ТОВ «Акріс Агро» по причині неможливості фізичного доступу до елеватора; час початку затримки вагонів 24.02.2022 16:20.

Відповідно до акту загальної форми № 539 від 02.03.2022 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ «Івенрайс» (Форма ГУ-23), складеним уповноваженими працівниками станції Славута-1 регіональної філії «Південно-західна залізниця», який також підписано представником відповідача Остапенко О.В. (менеджер) без зауважень та заперечень, час закінчення затримки вагонів №№ 95678017, 95539003, 95636510, 95811147, .03.2022 о 21 год. 00 хв.

Відповідно до відомості плати за користування вагонами № 06050080 (Форма ГУ-46) нараховано відповідачу до сплати 65 187,50 грн, який відповідачем не підписано, в зв`язку з чим, позивачем складено акт загальної форми № 788 від 10.05.2022 (Форма ГУ-23), яким зафіксовано, що вантажовласник ТОВ «Івенрайс» вчасно не підписав відомість, водночас, як визнається обома сторонами, відповідачем сплачено плату за користування вагонами у розмірі 65 187,50 грн. за період з 24.02.2022 по 02.03.2022.

Разом з тим, оскільки вагони продовжували перебувати в очікуванні подачі під навантаження, 02.03.2022 працівниками станції Славута 1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця» сформовано Акт загальної форми № 540 на віднесення на відповідальність залізниці (Форма ГУ-23), відповідно до якого, вагони №№ 95678017, 95539003, 95636510, 95811147, 95830220 стоять на коліях станції в очікуванні конвенційних заборон, оголошених у зв`язку з бойовими діями; вини вантажовласника в затримці вагонів по станції не вбачається; причин для нарахування зборів немає; час початку затримки вагонів 02.03.2022 21:00.

12.04.2022 працівником станції Славута-1 регіональної філії «Південно-західна залізниця» складено Акт загальної форми № 697 на віднесення на відповідальність залізниці (Форма ГУ-23), який також підписано представником відповідача Остапенко О.В. (менеджер) без зауважень та заперечень, відповідно до якого вагони стоять на коліях в очікуванні зняття конвенційних заборон оголошених в зв`язку з бойовими діями; вини вантажовласника в затримці вагонів по станції не вбачається; причин нарахування зборів немає; час закінчення затримки вагонів 12.04.2022 13:300.

Однак, комерційним ревізором відділу аналітики комерційної діяльності та якості надання транспортних послуг структурного підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» Козятинського регіону Гаврилюк Н.С. в травні 2022 року була проведена комплексна перевірка станції Славута 1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця», під час якої виявлено, що вагони, які прибували на адресу відповідача простоювали на коліях станції з причин, не залежних від залізниці.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначав, що працівниками станції в період з 02.03.2022 по 12.04.2022 п`ять вагонів зняті з відповідальності клієнта і складено Акти загальної форми ГУ-23 №№ 540, 697 на відповідальність залізниці, хоча перевіркою встановлено, що клієнт не повинен звільнятись від сплати за користування вагонами за обставин введення конвенційної заборони в зв`язку з бойовими діями і плата за користування вагонів має бути нарахована та стягнута у відповідності до п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, з урахуванням обставин, зазначених у розпорядженні Залізниці № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, за яким до часу користування вагонами не включається час дії комендантської години по Хмельницькій області (з 27.02.2022 - з 21.00 до 06.00 години, з 01.04.2022 - з 22.00 по 06.00 години.

Відповідно до накопичувальної картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (Вантажобагажу) № 09060454 (Форма ФДУ-92) від 09.06.2022, позивачем нараховано відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 258 562,50 грн без ПДВ, яка підписана відповідачем із наступними зауваженням: ТОВ «Івенрайс» не згодне з нарахуванням даних платежів у зв`язку з форс-мажорними обставинами в країні.

Відповідно до п. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Відповідно до п. 2-4 Правил користування вагонами і контейнерами (ст. ст. 119-126 Статуту залізниць України), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 № 113 (далі - Правила) за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

В свою чергу, згідно з п. 2.1.10 договору замовник зобов`язаний приймати подані за заявкою замовника власні вагони перевізника. Відмова замовника від прийняття власних вагонів перевізника допускається лише у випадках, якщо виключається можливість використання замовником таких вагонів для перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, на підставі відповідних документів (форм ГУ-23, ВУ-23).

Якщо подання замовнику на його замовлення порожніх власних вагонів перевізника затримується з його вини, з нього стягується встановлена в п. 3.4 Договору плата за користування власними вагонами перевізника за весь час затримки вагонів на станції призначення. Якщо замовник заявить про відмову від цих вагонів, плата за час затримки нараховується до моменту одержання відмови.

Жодних доказів направлення позивачу відмови від вагонів, що б слугувало підставою для припинення нарахування плати за вагони, матеріали справи не містять.

В свою чергу, накопичувальна картка зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (Вантажобагажу) № 09060454 (Форма ФДУ-92) від 09.06.2022, підписана відповідачем із наступними зауваженням: ТОВ «Івенрайс» не згодне з нарахуванням даних платежів у зв`язку з форс-мажорними обставинами в країні.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (ч. 1 ст. 614 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Частина 2 ст. 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відтак, обов`язковою передумовою для покладення на особу відповідальності за порушення зобов`язання є вчинення особою правопорушення у сфері господарювання та наявність вини особи, яка його порушила.

У господарському праві діє принцип вини зобов`язаної сторони, якщо не доведено протилежне. При цьому, за змістом ст. 614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2022 порожні вагони №№ 95678017, 95539003, 95636510, 95811147, 95830220 прибули на станцію Славута-1 для передачі їх відповідачу під навантаження.

Однак, зазначені вагони не були прийняті відповідачем до навантаження та знаходились у порожньому стані на коліях загального користування станції Славута-1 з 16 год. 20 хв. 24.02.2022.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Листом від 28.02.2022 Торгово-промисловою палатою України, на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Отже, війська агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), а факт початку дії воєнного стану в Україні з 24.02.2022 є загальновідомим.

Відповідно до ст. 29 Статуту Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

24.02.2022 АТ «Українська залізниця» видало розпорядження №ЦЦО/99, яким введено обмеження перевезень, а саме: заборона приймання до перевезення всіх вантажів і порожніх вагонів до станцій призначення: Донецька Дон (48), КУП`ЯНСЬКА ДИР. ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-5 (5), СУМСЬКА ДИР. ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-3 (3), ХАРКІВСЬКА ДИР. ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-2 (2), КИЇВСЬКА ДИР. ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-1 (1), КОНОТОПСЬКА ДИР. ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-5 (5), КОРОСТЕНСЬКА ДИР.ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-4 (4), ОДЕСЬКА ДИР. ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-1 (1), ПОРТ.ПРИПОРТ. ДИР. ЗАЛ. ПЕРЕВЕЗЕНЬ ДН-5 (5). Період дії обмеження: з 24.02.2022 до відміни.

Інформація щодо виданого розпорядження та його змісту міститься на сайті Укрзалізниці за посиланням: https://www.uz.gov.ua/cargo_transportation/electronic_transportation/conventions/.

Однак, жодних обмежень на станції Славута-1 Південно-Західної залізниці, що знаходиться у Хмельницькій області, не вводилось, доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не надано.

При цьому, означені вагони, як вбачається з матеріалів справи перебували в очікуванні саме по причині неможливості фізичного доступу до елеватора.

Жодних доказів наявності конвенційних заборон на станції Славута-1 Південно-Західної залізниці, що знаходиться у Хмельницькій області, як про це зазначено у Актах загальної форми № 697 та № 540, матеріали справи не містять та спростовуються власним розпорядженням позивача.

Судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що пунктом 2.1.10 договору передбачено не лише обов`язок відповідача прийняти подані за його заявкою вагони перевізника, а і передбачено право відповідача заявити про відмову від цих вагонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 13 ЦК України).

Отже, приймаючи до уваги те, що інформація про введенні обмеження не стосується станції, на яку подано під завантаження вагони та відповідач мав можливість реалізувати своє право, передбачене п. 2.1.10 договору, та заявити про відмову від вагонів починаючи з 24.02.2022, однак, як вбачається з матеріалів справи, таким правом відповідач не скористався, та лише за вказівкою диспетчера вагони були перенаправлені 12.04.2022, саме на відповідача покладається відповідальність за простій вагонів під навантаження, а отже позивач встановивши невідповідність вказаним в актах загальної форми інформації за результатами проведеної комерційним ревізором відділу аналітики комерційної діяльності та якості надання транспортних послуг структурного підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» Козятинського регіону Гаврилюк Н.С. комплексної перевірки станції Славута 1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця», під час якої виявлено, що вагони, які прибували на адресу відповідача простоювали на коліях станції з причин, не залежних від залізниці, правомірно склав накопичувальну картку зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (Вантажобагажу) № 09060454 (Форма ФДУ-92) від 09.06.2022, відповідно до якої позивачем нараховано відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 258 562,50 грн без ПДВ, натомість незгода відповідача із означеними нарахуваннями у зв`язку з форс-мажорними обставинами в країні, не звільняє відповідача від обов`язку сплатити нараховану плату за простій вагонів, оскільки доказів існування форс-мажорних обставин для прийняття вагонів до навантаження відповідачем не доведено.

Відповідно до п. 121 Статуту вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених правилами.

Пунктом 16 правил користування вагонами передбачено випадки, за якими вантажовласники звільняються від сплати плати за користування вагонами, а саме: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі «Примітки» Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Жодна причина, за якою спірні вагони не були прийняті відповідачем, не підпадають під перелік, зазначений в п. 121 Статуту та п.16 Правил.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача від обов`язку відшкодувати позивачу плату за користування вагонами за спірний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміни його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.4 Договору замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника.

Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно до п. 3.4.2 договору (п. 3.4.1. договору).

Відповідно до п. 3.4.2 договору плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою, визначеною в цьому пункті договору.

Згідно з п. 3.4.3 договору моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4 Договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до правил користування вагонами.

Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках вказаних в п. 3.4 Договору, здійснюється відповідно до правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена Договором, здійснюється відповідно до правил користування вагонами.

Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Відповідно до п. 6 правил час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника (п.12 Правил).

Дослідивши розрахунки плати за користування вагонами, які здійснені позивачем та додані до позовної заяви, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вони є такими, що виконані у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованими та арифметично правильними, а відтак, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позову щодо сплати за користування вагонами в розмірі 310 275, 00 грн.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2022 у справі № 910/13895/22 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Господарського суду міста Києва від 01.05.2022 у справі № 910/13895/22 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Івенрайс".

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст складено 01.08.2023 враховуючи перебування судді Шаптали Є.Ю. у відпустці)

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала