ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/473/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М."

про стягнення боргу 2 169 308,88 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача: Архипенко О.А.

від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Копань Андрій Вячеславович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." про стягнення боргу 2 169 308,88 грн., з яких 1 230 768,70 грн. основний борг, 57 498,21 грн. - 3% річних, 494 279,37 грн. інфляційні втрати, 386 762,60 грн. пеня.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки №04/01-22 від 04.01.2022 в частині несвоєчасної сплати коштів за отриманий товар від позивача. Додатками № 1 та № 2 від 04.01.2022 до Договору є Асортимент та ціна продукції, що поставляється в рамках даного Договору. Сторони дійшли згоди про поставку пиломатеріалів обрізних, хвойних порід (сосна) різних пиляних та залікових розмірів за ціною 4400 грн за 1 м куб, 4900 грн за 1 м куб, 5000 грн за 1 м куб, 5500 грн за 1 м куб та 5900 грн за 1 м. куб в залежності від розмірів. Позивач поставив, а відповідач прийняв на підставі Договору продукцію на загальну суму 1 850 768 грн. 70 коп., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними. За період з 01.01.2022 по 05.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." на рахунок позивача у справі надходили грошові кошти у загальному розмірі 620 000 грн 00 коп. Залишок непогашеної основної заборгованості за Договором залишається у розмірі 1 230 768 грн 70 коп. Внаслідок прострочення виконання зобов`язань, відповідачу нараховано 57 498,21 грн. 3% річних, 494 279,37 грн. інфляційні втрати, та 386 762,60 грн пені.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач відзиву на позов не надав. 01.08.2023 подав заяву про застосування строків давності в частині вимог про стягнення неустойки та обмеження передбачені ст.232 ГК України.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 22.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 07 червня 2023 р. на 11:30 год.

Ухвалою від 07.06.2023 відкладено підготовче засідання на 11 липня 2023 р. на 10:30 год.

03.07.2023 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від представника Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича - Архипенка Олександра Анатолійовича надійшла заява про участь у всіх судових засіданнях по справі 918/473/23, у тому числі призначеному на 11 липня 2023 р. на 10:30 год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 1 липня 2023 року заяву представника Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича - Архипенка Олександра Анатолійовича про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/473/23 задовольнити.

Ухвалою від 11.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу по суті на 01 серпня 2023 р. на 10:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 01 серпня 2023 року надав пояснення з приводу предмету спору. Підтримав позиції, викладені у його заяві по суті справи.

У судове засідання 01.08.2023 представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Участь у засіданні судом не визнавалася обов`язковою.

Судом вживалися належні заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За умовами п.2 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

04.01.2022 між Фізичною особою-підприємцем Копань Андрієм Вячеславовичем (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." (Покупець) укладено Договір поставки № 04/01-22 (арк.с. 12-16).

Згідно з п.1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити пиломатеріали хвойних порід (в подальшому продукція) на умовах, погоджених цим Договором.

Кількість та асортимент продукції, що має бути поставлена постачальником за цим Договором складається з конкретної партії продукції і зазначається в видаткових накладних, специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. (п. 2.1. Договору).

Асортимент та ціна продукції, що поставляється в рамках даного Договору визначена в додатку № 1 від 04.01.2022, додатку № 2 від 04.01.2022, додатку № 3 від 01.04.2022, що є невід`ємною частиною даного договору. (п. 3.1. Договору).

Загальна вартість даного договору визначається вартістю продукції, отриманої протягом дії цього договору згідно накладних, що є невід`ємною частиною даного Договору (п. 3.3 Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що передача продукції Покупцю здійснюється шляхом оформлення первинних бухгалтерських документів щодо відповідної партії Продукції на Покупця та засвідчується видатковою накладною, специфікацією підписаною уповноваженими представниками сторін. Постачальник здійснює поставку Продукції на умовах FCA згідно правил (Інкотермс 2020). Продукція доставляється постачальником на склад покупця.

На кожну партію Продукції Постачальник зобов`язаний передати Покупцю оригінали наступних документів: рахунок-фактура, специфікація, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна на перевезення, усі без виключення документи первинного походження відповідної партії поставленої Продукції (п. 4.2. Договору).

Датою поставки Продукції є момент його передачі у власність Покупцю згідно даного договору (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору покупець здійснює оплату поставленої партії продукції шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 5-ти банківських днів згідно його рахунку-фактури після доставки. Покупець перевіряє кількість і якість продукції відповідно до п. 4.2. цього Договору. Після доставки і перевірки продукції покупець здійснює оплату за поставлений товар впродовж 30 банківських днів в розмірі 100 %.

Згідно з п. 9.2. Договір вступає в силу від дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що випливають з даного договору.

Додатками № 1 та № 2 від 04.01.2022 до Договору є Асортимент та ціна продукції, що поставляється в рамках даного Договору. Із додатків № 1 та № 2 вбачається, що сторони дійшли згоди про поставку пиломатеріалів обрізних, хвойних порід (сосна) різних пиляних та залікових розмірів за ціною 4400 грн за 1 м куб, 4900 грн за 1 м куб, 5000 грн за 1 м куб, 5500 грн за 1 м куб та 5900 грн за 1 м. куб в залежності від розмірів.

Судом встановлено, що позивач поставив, а відповідач прийняв на підставі Договору продукцію на загальну суму 1 850 768 грн 70 коп., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними (арк.с. 23-44):

- № 2 від 05.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп.;

- № 3 від 05.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп.;

- № 4 від 11.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп.;

- № 6 від 13.01.2022 на суму 178 959 грн 00 коп.;

- № 7 від 18.01.2022 на суму 166 094 грн 50 коп.;

- № 9 від 20.01.2022 на суму 150 867 грн 20 коп.;

- № 10 від 25.01.2022 на суму 170 923 грн 50 коп.;

- № 11 від 01.02.2022 на суму 186 609 грн 50 коп;

- № 12 від 01.02.2022 на суму 150 668 грн 10 коп;

- № 13 від 01.02.2022 на суму 163 113 грн 50 коп;

- № 14 від 07.02.2022 на суму 158 932 грн 40 коп.

Як вбачається із виписки за рахунком Копань Андрія Вячеславовича, відкритому у АТ "Райффайзен Банк", за період з 01.01.2022 по 05.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." на рахунок позивача у справі надходили грошові кошти у загальному розмірі 620 000 грн 00 коп., а саме (арк.с. 22):

- 02.06.2022 - 100 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 08.06.2022 - 100 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 24.06.2022 - 80 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 13.07.2022 - 50 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 01.08.2022 - 60 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 05.08.2022 - 50 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 05.08.2022 - 10 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 16.08.2022 - 60 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 31.08.2022 - 60 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ";

- 11.11.2022 - 50 000 грн 00 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріали без ПДВ.

На підставі викладеного позивач вказує, що залишок непогашеної основної заборгованості за Договором залишається у розмірі 1 230 768 грн 70 коп.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем направлялась на адресу Відповідача претензія в якій зазначалось, що за Відповідачем рахується заборгованість в сумі 1 460 768,70 грн. Крім цього, Позивач просив Відповідача погасити прострочену заборгованість за Договором та пеню за порушення умов оплати Товару в розмірі 212 912,04 грн (арк.с. 21).

Станом на 17.05.2023 року Відповідачем частково погашено заборгованість в сумі 620 000,00 грн, відтак, непогашеними залишилось 1 230 768,70 грн основного боргу.

Окрім того, внаслідок прострочення виконання зобов`язань, відповідачу нараховано 57 498,21 грн. 3% річних, 494 279,37 грн. інфляційні втрати, та 386 762,60 грн пені.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає порушеними свої права в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем товару.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отримання відповідачем продукції за видатковими та товарно-транспортними накладними - № 2 від 05.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп.; № 3 від 05.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп.; № 4 від 11.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп.; № 6 від 13.01.2022 на суму 178 959 грн 00 коп.; № 7 від 18.01.2022 на суму 166 094 грн 50 коп.; № 9 від 20.01.2022 на суму 150 867 грн 20 коп.; № 10 від 25.01.2022 на суму 170 923 грн 50 коп.; № 11 від 01.02.2022 на суму 186 609 грн 50 коп; № 12 від 01.02.2022 на суму 150 668 грн 10 коп; № 13 від 01.02.2022 на суму 163 113 грн 50 коп; № 14 від 07.02.2022 на суму 158 932 грн 40 коп. на загальну суму 1 850 768 грн 70 коп. без заперечень на склад, свідчить про вчинення відповідачем конклюдентних дій на підтвердження факту здійснення сторонами господарської операції поставки та прийняття продукції саме на виконання договірних зобов`язань за Договором поставки № 04/01-22 від 04.01.2022.

Також як свідчать матеріали справи, замовник (покупець, відповідач) не відмовився прийняти товар, заперечень щодо ціни, кількості, якості чи комплектності товару, не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, встановлено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Однією з загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є свобода договору.

Сторони Договору на підставі вільного волевиявлення домовилися, погодили та зафіксували у п. 5.1. Договору, що покупець здійснює оплату поставленої партії продукції шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 5-ти банківських днів згідно його рахунку-фактури після доставки. Покупець перевіряє кількість і якість продукції відповідно до п. 4.2. Договору. Після доставки і перевірки продукції покупець здійснює оплату за поставлений товар того дня в розмірі 100 %.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 850 768 грн 70 коп., а відповідач розрахувався за отриманий ним товар частково в сумі 620 000 грн 00 коп., при чому проплати відповідачем здійснювалися несвоєчасно.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений товар своєчасно не розрахувався, позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу у розмірі 1 230 768 грн 70 коп.

Крім того, предметом позовних вимог є стягнення: 57 498 грн 21 коп. 3 % річних, 494 279 грн 37 коп. інфляційні втрати, 386 762 грн 60 коп. пеня.

Судом встановлено, що відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання за наступними видатковими накладними:

- № 2 від 05.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп. - із 16.02.2022;

- № 3 від 05.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп. - із 16.02.2022 ;

- № 4 від 11.01.2022 на суму 174 867 грн 00 коп. - із 22.02.2022;

- № 6 від 13.01.2022 на суму 178 959 грн 00 коп. - із 24.02.2022;

- № 7 від 18.01.2022 на суму 166 094 грн 50 коп. - із 01.03.2022;

- № 9 від 20.01.2022 на суму 150 867 грн 20 коп. - із 03.03.2022;

- № 10 від 25.01.2022 на суму 170 923 грн 50 коп. - із 08.03.2022;

- № 11 від 01.02.2022 на суму 186 609 грн 50 коп - із 15.03.2022;

- № 12 від 01.02.2022 на суму 150 668 грн 10 коп - із 15.03.2022;

- № 13 від 01.02.2022 на суму 163 113 грн 50 коп - із 15.03.2022;

- № 14 від 07.02.2022 на суму 158 932 грн 40 коп - із 21.03.2022.

Щодо стягнення з відповідача 57 498,21 грн. 3% річних, 494 279,37 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 ЦК України зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог в одній справі не є обов`язковим.

За загальним правилом, грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

При перевірці поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних судом з`ясовано, що позивачем невірно визначено періоди нарахувань.

Тому суд здійснив власний обрахунок використовуючи калькулятори системи "ЛІГА ЗАКОН (LIGA 360)".

Так, по накладній №2 від 05.01.2022: на суму боргу 174 867,00 грн. за період 16.02.2022 - 01.06.2022 інфляційні втрати становлять 18 620,65 грн., 3% річних - 1 523,50 грн. 02.06.2022 оплачено 100 000,00 грн. На суму боргу 74 867,00 грн. за період 02.06.2022 - 07.06.2022 інфляційні втрати становлять 0,00 грн., 3% річних - 36,92 грн. 08.06.2022 оплачено 100 000,00 грн. З них 74 867,00 грн. зараховані як оплата залишку боргу по накладній №2 від 05.01.2022.

По накладній №3 від 05.01.2022: на суму боргу 174 867,00 грн. за період 16.02.2022 - 07.06.2022 інфляційні втрати становлять 18 620,65 грн., 3% річних - 1 609,73 грн. 08.06.2022 оплачено 100 000,00 грн. з яких 25 133,00 грн. зараховано як сплата по накладній №3. На суму боргу 149 734,00 грн. за період 08.06.2022 - 23.06.2022 інфляційні втрати становлять 4 641,75 грн., 3% річних - 196,91 грн. 24.06.2022 оплачено 80 000,00 грн. На суму боргу 69 734,00 грн. за період 24.06.2022 - 12.07.2022 інфляційні втрати становлять 0,00 грн., 3% річних - 108,90 грн. 13.07.2022 оплачено 50 000,00 грн. На суму боргу 19 734,00 грн. за період 13.07.2022 - 31.07.2022 інфляційні втрати становлять 138,14 грн., 3% річних - 30,82 грн. 01.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. З них 19734,00 грн. зараховані як оплата залишку боргу по накладній №3 від 05.01.2022.

По накладній №4 від 11.01.2022: на суму боргу 174 867,00 грн. за період 22.02.2022 - 31.07.2022 інфляційні втрати становлять 25 995,39 грн., 3% річних - 2 297,87 грн. 01.08.2022 оплачено 60 000,00 грн., з яких 40 266,00 грн. зараховано як сплата по накладній №4. На суму боргу 134 601,00 грн. за період 01.08.2022 - 04.08.2022 інфляційні втрати становлять 0,00 грн., 3% річних - 44,25 грн. 05.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. На суму боргу 74 601,00 грн. за період 05.08.2022 - 15.08.2022 інфляційні втрати становлять 0,00 грн., 3% річних - 67,45 грн. 16.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. На суму боргу 14 601,00 грн. за період 16.08.2022 - 30.08.2022 інфляційні втрати становлять 0,00 грн., 3% річних - 18,00 грн. 31.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. З них 14601,00 грн. зараховані як оплата залишку боргу по накладній №4 від 11.01.2022.

По накладній №6 від 13.01.2022: на суму боргу 178 959,00 грн. за період 24.02.2022 - 30.08.2022 інфляційні втрати становлять 28 885,36 грн., 3% річних - 2 765,28 грн. 31.08.2022 оплачено 60 000,00 грн., з яких 45 399,00 грн. зараховано як сплата по накладній №6. На суму боргу 133 560,00 грн. за період 31.08.2022 - 10.11.2022 інфляційні втрати становлять 5 940,08 грн., 3% річних - 790,38 грн. 11.11.2022 оплачено 50 000,00 грн. На суму боргу 83 560,00 грн. за період 11.11.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 3 739,83 грн., 3% річних - 1 016,46 грн.

По накладній №7 від 18.01.2022: на суму боргу 166 094,50 грн. за період 01.03.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 41 295,08 грн., 3% річних - 5 501,60 грн.

По накладній №9 від 20.01.2022: на суму боргу 150 867,20 грн. за період 03.03.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 37 509,21 грн., 3% річних - 4 972,42 грн.

По накладній №10 від 25.01.2022: на суму боргу 170 923,50 грн. за період 08.03.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 42 495,69 грн., 3% річних - 5 563,21 грн.

По накладній №11 від 01.02.2022: на суму боргу 186 609,50 грн. за період 15.03.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 46 395,60 грн., 3% річних - 5 966,39 грн.

По накладній №12 від 01.02.2022: на суму боргу 150 668,10 грн. за період 15.03.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 37 459,07 грн., 3% річних - 4 817,25 грн.

По накладній №13 від 01.02.2022: на суму боргу 163 113,50 грн. за період 15.03.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 40 553,93 грн., 3% річних - 5 215,16 грн.

По накладній №14 від 07.02.2022: на суму боргу 158 932,40 грн. за період 21.03.2022 - 07.04.2023 інфляційні втрати становлять 30 817,37 грн., 3% річних - 5 003,10 грн.

Відтак, судом здійснено власний обрахунок та встановлено, що всього інфляційні втрати складають 383 108,07 грн., 3% річних - 47 545,60 грн.

Таким чином, стягнення 111 171 грн. 30 коп. інфляційних втрат та 9 952 грн. 61 коп. 3 % річних - є необгрунтованим.

Щодо стягнення з відповідача 386 762 грн 60 коп. пені, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ). Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГКУ законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 904/4156/18 від 10.12.2019 вказала, що господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визнання у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду порушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Судом встановлено, що сторони на підставі вільного волевиявлення та свободи договору узгодили між собою та зафіксували у п.п. 6.1. Договору, що у випадку, якщо покупець здійснить оплату пізніше строків, передбачених п. 5.1. він сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 1 статті 257, пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Також доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Карантин, який установлений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" № 211 з 12.03.2020 та продовжений згідно з Постановою від 25.04.2023 № 383 на всій території України тривав до 30.06.2023.

За таких обставин, дія Закону України від 30.03.2020 № 540-IX надавала можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців, та виходяти за межі однорічного строку позовної давності для штрафних санкцій.

Як вбачається із розрахунків, доданих до позовної заяви, Фізична особа-підприємець Копань Андрій Вячеславович просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М" неустойку вигляді пені у розмірі 386 762 грн 60 коп.

Судом перевірено розрахунки пені (використовуючи калькулятори системи "ЛІГА ЗАКОН (LIGA 360)"), долучені позивачем до матеріалів справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що останні не є арифметично вірними.

Обґрунтований розмір стягнення з відповідача пені становить всього 322 704,54 грн.

А саме, по накладній №2 від 05.01.2022: на суму боргу 174 867,00 грн. за період 16.02.2022 - 01.06.2022 пеня становить 10 156,66 грн. 02.06.2022 оплачено 100 000,00 грн. На суму боргу 74 867,00 грн. за період 02.06.2022 - 07.06.2022 пеня становить 553,81 грн. 08.06.2022 оплачено 100 000,00 грн. З них 74 867,00 грн. зараховані як оплата залишку боргу по накладній №2 від 05.01.2022.

По накладній №3 від 05.01.2022: на суму боргу 174 867,00 грн. за період 16.02.2022 - 07.06.2022 пеня становить 11 450,20 грн. 08.06.2022 оплачено 100 000,00 грн. з яких 25 133,00 грн. зараховано як сплата по накладній №3. На суму боргу 149 734,00 грн. за період 08.06.2022 - 23.06.2022 пеня становить 3 281,84 грн. 24.06.2022 оплачено 80 000,00 грн. На суму боргу 69 734,00 грн. за період 24.06.2022 - 12.07.2022 пеня становить 1 814,99 грн. 13.07.2022 оплачено 50 000,00 грн. На суму боргу 19 734,00 грн. за період 13.07.2022 - 31.07.2022 пеня становить 513,62 грн. 01.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. З них 19734,00 грн. зараховані як оплата залишку боргу по накладній №3 від 05.01.2022.

По накладній №4 від 11.01.2022: на суму боргу 174 867,00 грн. за період 22.02.2022 - 31.07.2022 пеня становить 23 810,66 грн. 01.08.2022 оплачено 60 000,00 грн., з яких 40 266,00 грн. зараховано як сплата по накладній №4. На суму боргу 134 601,00 грн. за період 01.08.2022 - 04.08.2022 пеня становить 737,54 грн. 05.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. На суму боргу 74 601,00 грн. за період 05.08.2022 - 15.08.2022 пеня становить 1 124,12 грн. 16.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. На суму боргу 14 601,00 грн. за період 16.08.2022 - 30.08.2022 пеня становить 300,02 грн. 31.08.2022 оплачено 60 000,00 грн. З них 14 601,00 грн. зараховані як оплата залишку боргу по накладній №4 від 11.01.2022.

По накладній №6 від 13.01.2022: на суму боргу 178 959,00 грн. за період 24.02.2022 - 30.08.2022 пеня становить 30 055,31 грн. 31.08.2022 оплачено 60 000,00 грн., з яких 45 399,00 грн. зараховано як сплата по накладній №6. На суму боргу 133 560,00 грн. за період 31.08.2022 - 10.11.2022 пеня становить 13 173,04 грн. 11.11.2022 оплачено 50 000,00 грн. На суму боргу 83 560,00 грн. за період 11.11.2022 - 07.04.2023 пеня становить 16 940,93 грн. при заявленому позивачем 14 033,50 грн. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, тому задовільняється сума заявлена позивачем 14 033,50 грн., яка нарахована на суму боргу 83 560,00 грн.

По наступних накладних №№ 7, 9-14 за обрахунками суду сума пені перевищує заявлений позивачем розмір. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, тому задовільняється сума заявлена позивачем. А саме.

По накладній №7 від 18.01.2022: на суму боргу 166 094,50 грн. за період 01.03.2022 - 07.04.2023 пеня 29 259,94 грн.

По накладній №9 від 20.01.2022: на суму боргу 150 867,20 грн. за період 03.03.2022 - 07.04.2023 пеня 26 825,43 грн.

По накладній №10 від 25.01.2022: на суму боргу 170 923,50 грн. за період 08.03.2022 - 07.04.2023пеня 31 094,03 грн.

По накладній №11 від 01.02.2022: на суму боргу 186 609,50 грн. за період 15.03.2022 - 07.04.2023 пеня 35 021,23 грн.

По накладній №12 від 01.02.2022: на суму боргу 150 668,10 грн. за період 15.03.2022 - 07.04.2023 пеня 28 276,07 грн.

По накладній №13 від 01.02.2022: на суму боргу 163 113,50 грн. за період 15.03.2022 - 07.04.2023 пеня 30 611,71 грн.

По накладній №14 від 07.02.2022: на суму боргу 158 932,40 грн. за період 21.03.2022 - 07.04.2023 пеня 30 610,82 грн.

Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня у загальному розмірі - 322704,54 грн. В частині стягнення пені у розмірі 64 058,06 грн. у позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Висновки суду.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 1 230 768 грн 70 коп. основного боргу, 47 545 грн 60 коп. 3 % річних, 383 108 грн 07 коп. інфляційні втрати, 322 704 грн 54 коп. пені. У задоволенні позовних вимог про стягнення 9 952 грн 61 коп. 3 % річних, 111 171 грн 30 коп. інфляційних втрат, 64 058 грн 06 коп. пені належить відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 32 539,64 грн., та орієнтовні витрати на правову допомогу 40 200,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу позивач повідомив, що докази їх понесення будуть надані суду протягом п`яти днів після проголошення рішення. Також викладено прохання судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач не надав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір пропорції задоволених вимог проти заявлених у даній справі складає 91,46%.

Зважаючи, що позов задоволено частково, тому на відповідача покладається до відшкодування позивачу 29 760,75 грн. судового збору. Решта сплаченого судового збору залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." (вул. Завокзальна, 14, м. Дубровиця, Рівненська область, 34100, ) на користь Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - 1 230 768 (один мільйон двісті тридцять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн 70 коп. основного боргу, 47 545 (сорок сім тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн 60 коп. 3 % річних, 383 108 (триста вісімдесят три тисячі сто вісім) грн 07 коп. інфляційні втрати, 322 704 (триста двадцять дві тисячі сімсот чотири) грн 54 коп. пені, 29 760 (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят) грн 75 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. У задоволенні позовних вимог про стягнення 9 952 грн 61 коп. 3 % річних, 111 171 грн 30 коп. інфляційних втрат, 64 058 грн 06 коп. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано "02" серпня 2023 року.

Суддя Бережнюк В.В.