ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 серпня 2023 року Справа № 903/617/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Малашевської І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/617/23

за позовом Приватного підприємства "Чернігівнафтопродукт", м. Чернігів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісойл", м. Ковель

про стягнення 812 441,80 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

14 червня 2023 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Чернігівнафтопродукт" від 08.06.2023 №222 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісойл" 812 441,80 грн., з них: 602 000 грн. заборгованості за передані на підставі договору поставки від 26.08.2022 №337 паливно-мастильні матеріали, 12406,97 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, 30684,13 грн. інфляційних, 12 406,97 грн. процентів річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України.

Сплачена сума судового збору за подання позову до суду становить 12186,63 грн.

Ухвалою суду від 15.06.2023 (суддя Войціховський В.А.) прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 13.07.2023 на 10:20 год.; запропоновано відповідачу подати суду в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову (при наявності), одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; постановлено: у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу протягом 5 днів з дня отримання відзиву; попередити сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин; запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Волинської області від 20.06.2023 №01-4/63 згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 справу №903/617/23 у зв`язку із смертю 17.06.2023 судді Войціховського В.А. розподілено судді Якушевій І.О.

Відповідно до ч.14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 26.06.2023 було прийнято до провадження справу №903/617/23; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 02.08.2023.

10.07.2023 від позивача надійшла заява №255 від 05.07.2023, в якій позивач просить проводити засідання без участі представника позивача та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

02.08.2023 в судове засідання представники сторін не з`явилися, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвала суду від 26.06.2023 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: 45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Бандери Степана, буд. 9.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача є: 45000, Волинська область, Ковельський район, м. Ковель, вул. Бандери Степана, буд. 9.

Цю ж адресу відповідача зазначив й позивач у позовній заяві.

Однак, ухвала суду від 26.06.2023, надіслана відповідачу за вказаною адресою, повернулася з поштовою відміткою Аадресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 №270 в чинній редакції (надалі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "Адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Разом з цим, судом враховано, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, а тому 02.08.2023 судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на наступне.

26.08.2022 між Приватного підприємства "Чернігівнафтопродукт" як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісойл" як покупцем було укладено договір № 337 поставки паливно-мастильних матеріалів (надалі договір), згідно з п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити паливно-мастильні матеріали, в тому числі масла автомобільні (надалі іменуються «ПММ»).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ, визначаються у специфікації, яка є додатком №1 до цього договору (надалі іменується «специфікація»).

Відповідно до п. 2.2.2 договору кількість та ціна поставленого товару (окремої партії) визначається відповідно видаткової накладної.

Згідно із п.п. 3.2-3.5. договору ціна, кількість та асортимент кожної партії товару попередньо узгоджується сторонами, з наступним їх відображенням (закріпленням) у рахунку- фактурі. Розрахунки між сторонами здійснюються в Українській національній валюті гривнях. Вид розрахунків безготівковий. Форма розрахунків платіжним дорученням. Оплата товару здійснюється покупцем з відстрочкою платежу, згідно з якою покупець зобов`язаний на протязі 10 календарних днів з моменту отримання, оплатити отриману партію товару. За окремою домовленістю оплата товару здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати, отримання якої постачальником є умовою для здійснення останнім поставки товару відповідно до даного договору.

Відповідно до п.п. 7.1.-7.3 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатка сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2022 року. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Договір № 337 поставки паливно-мастильних матеріалів від 26.08.2022 підписаний представниками та скріплений печатками сторін.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 3194410,74 грн., що підтверджується:

- копією видаткової накладної №РН-0013676 від 15.11.2022, копією товарно-транспортної накладної № від 15.11.2022;

- копією видаткової накладної №РН-0014686 від 08.12.2022, копією товарно-транспортної накладної № від 08.12.2022 (а.с. 19-22).

Відповідач товар оплатив частково - на загальну суму 2592410,74 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій, приєднаних позивачем до позовної заяви: №414 від 15.12.2022 на суму 1114330,74 грн.; №416 від 16.12.2022 на суму 478080 грн.; №427 від 20.12.2022 на суму 500000 грн.; №428 від 20.12.2022 на суму 500000 грн.(а.с. 27-28).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 602000 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що 602000 грн. це вартість неоплаченого товару за видатковою накладною №РН-0013676 від 15.11.2022

Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 602000 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі продажу.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У зв`язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару у повному обсязі підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 602000 грн. заборгованості за переданий товар.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати товару, визначеного договором №337 поставки паливно-мастильних матеріалів від 26.08.2022, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 167350,70 грн. пені за період з 08.12.2022 по 08.06.2023, 12406,97 грн. процентів річних за період з 26.11.2022 по 20.12.2022, 30684,13 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 26.11.2022 по 20.12.2022.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень ч. 4 та 6 ст. 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 2.5. постанови «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013 приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Відповідно до п. 4.1. договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (надалі іменується «порушення договору»), сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством.

Згідно із п. 4.1.1 договору порушення договору є його невиконання, або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Відповідно до п. 4.2. договору покупець зобов`язаний за прострочення оплати сплатити постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунку у відповідності з умовами договору.

Пунктом 3.4. договору узгоджено, що оплата товару здійснюється покупцем з відстрочкою платежу, згідно з якою покупець зобов`язаний на протязі 10 календарних днів з моменту отримання оплатити отриману партію товару.

Отже, зобов`язання відповідача оплатити товар за видатковою накладною №РН-01013676 від 15.11.2022 на суму 2080080 грн. мало бути виконано до 25.11.2022 включно, а прострочення виконання зобов`язання розпочалося з 26.11.2022.

Звертаючись з позовом до суду, позивач на підставі п. 4.2. договору нарахував 167350,70 грн. пені за період з 08.12.2022 по 19.12.2022 від суми заборгованості в розмірі 1602000 грн.; за період з 20.12.2022 по 08.06.2023 від суми заборгованості в розмірі 602000 грн.

З розрахунку пені, виконаного позивачем, вбачається, що позивач неправильно визначив початок нарахування пені.

Враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, п. 4.2. договору є правові підстави для стягнення з відповідача 196062,46 грн. пені за порушення строку оплати товару, виходячи з розрахунку:

- за період 26.11.2022 - 15.12.2022: 2080080 грн. x 2 x 25% : 365 x 20 =56988,49 грн.;

- за період з 16.12.2022 по 19.12.2022: 1602000 грн. x 2 x 25% : 365 x 4 = 8778,08 грн.;

- за період 20.12.2022 - 26.05.2023: 602000 грн. x 2 x 25% : 365 x 158 = 130295,89 грн.

А всього 196062,46 грн. пені: 6988,49 грн. + 8778,08 грн. + 130295,89 грн.

Однак, враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд не вправі виходити за межі позовних вимог, з відповідача слід стягнути 167350,70 грн. пені, тобто у тому розмірі, у якому просить позивач у позовній заяві.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми процентів річних та збитків, завданих інфляцією, суд встановив, що розрахунки є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням ним строку виконання зобов`язання з оплати вартості переданого товару підлягає 12406,97 грн. процентів річних за період з 26.11.2022 по 20.12.2022, 30684,13 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 26.11.2022 по 20.12.2022.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 12186,63 грн., сплачений позивачем, слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"Сервісойл" (45000, Волинська область, Ковельський район, м. Ковель, вул. Бандери Степана, буд. 9, ) на користь Приватного підприємства Чернігівнафтопродукт (14014, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана, буд 66, ) 602000 грн. заборгованості, 167350 грн. 70 коп. пені, 12406 грн. 97 коп. процентів річних, 30684 грн. 13 коп. збитків, завданих інфляцією, 12186 грн. 63 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 07.08.2023.

Суддя І. О. Якушева