ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 серпня 2023 року Справа № 903/678/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали за заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії «Ковельське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України

про заміну стягувача у наказі та видачу дублікату наказу

по справі № 903/678/21

за позовом Державного підприємства Ковельське лісове господарство

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдеревбуд

про стягнення 4019,27 грн,

за участю представників сторін:

від заявника: н/з;

від стягувача: н/з;

від боржника: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

В с т а н о в и в:

28.07.2023 Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України подало до суду заяву про заміну стягувача у судовому наказі та видачу його дублікату в якій просить:

- замінити у наказі Господарського суду Волинської області від 18.10.2021 № 903/678/21-1 Державне підприємство Ковельське лісове господарство (Волинська область, м. Ковель, вул. Холмська, 45, ) на правонаступника Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України (вул.Шота Руставелі,9А. м.Київ, 01601, );

- видати дублікат наказу № 903/678/21-1 від 18.10.2021 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдеревбуд на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України (вул.Шота Руставелі,9А. м.Київ, 01601, ) 4019,67 грн, з них: 3223,67 грн основного боргу, 533,08 грн інфляційних втрат, 262,52 грн 3% річних, а також 2270 грн судового збору.

Ухвалою суду від 28.07.2023 прийнято до розгляду заяву про заміну стягувача у наказі та видачу дублікату наказу по справі № 903/678/21 та призначено її розгляд на 08.08.2023.

Сторони в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Розглянувши заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії «Ковельське лісове господарство», суд, оцінюючи докази в її обґрунтування за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, дійшов до висновку про підставність відповідної заяви та необхідність її задоволення, виходячи з такого.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Волинської області по справі № 903/678/21 стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдеревбуд на користь Державного підприємства Ковельське лісове господарство 4019,67 грн, з них: 3223,67 грн основного боргу, 533,08 грн інфляційних втрат, 262,52 грн 3% річних, а також 2270 грн судового збору.

18.10.2021 на виконання вказаного рішення судом видано наказ №903/678/21-1 про примусове виконання, зі строком пред`явлення до виконання до 13.10.2024.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 880 від 28.10.2022 «Про припинення Державного підприємства «Ковельське лісове господарство» та затвердження складу комісії з припинення» Державне підприємство «Ковельське лісове господарство» () було припинено шляхом приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ().

Наказом ДП «Ліси України» № 33 від 16.12.2022 затверджено положення про Філію «Ковельське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», згідно з яким філію визначено відокремленим підрозділом ДП «Ліси України», що діє від імені підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані підприємством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності підприємства.

Положенням визначено, що філія має право представляти інтереси підприємства в судах, у тому числі в місцевих загальних судах господарських та адміністративних судах, а також в міжнародних арбітражах у справах, пов`язаних з діяльністю Філії; вести претензійну роботу, виступати позивачем, в тому числі цивільним та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених даним Положенням, представляти інтереси в правоохоронних органах та бути представником потерпілого (п. 10.5.6 Положення).

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ Державне підприємство «Ковельське лісове господарство» перебуває в стані припинення з 01.11.2022.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень статті 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч.1 ст.106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Таким чином, процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником), тому у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, які мали місце.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони (стягувача або боржника) у виконавчому документі на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Отже наведені процесуальні та матеріальні норми законодавства надають право стороні (заінтересованій особі) звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на стадії виконання судового рішення може здійснити заміну відповідного учасника справи (процесуальне правонаступництво), а також заміну сторони виконавчого провадження (боржника та/або стягувача) їх правонаступником.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 880 від 28.10.2022 «Про припинення Державного підприємства «Ковельське лісове господарство» та затвердження складу комісії з припинення» Державне підприємство «Ковельське лісове господарство» () було припинено шляхом приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ().

Згідно з правовими висновками, які наведені у п.п. 37, 38, 43 постанови від 16.06.2020 Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/5953/17, при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. Лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц зазначив, що у ст.ст.104, 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Разом з тим, відповідно до правового висновку, який наведений у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.06.2020 у справі № 911/3411/14, при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

Таким чином, враховуючи, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Державного підприємства «Ковельське лісове господарство», суд вважає, що заява Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії «Ковельське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України про заміну стягувача у наказі Господарського суду Волинської області від 18.10.2021 № 903/678/21-1 є обґрунтованою та такою, що не суперечить нормам законодавства України, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про видачу дублікату наказу, суд зазначає таке.

Пунктом 19.4 Розділу XI "Перехідні положення" ГПІК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VІII, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно п.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2021 на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.09.2021 у справі № 903/678/21 було видано наказ № 903/678/21-1 про примусове виконання рішення зі строком пред`явлення до виконання до 13.10.2024, який 20.10.2021 направлено на адресу стягувача.

Обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (подібний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено в постановах КГС ВС від 10.04.2018 у справі N 24/234, від 10.09.2018 у справі N 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі N 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі N 5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі N 5/229-04, від 01.04.2020 у справі N 916/924/16, від 18.06.2020 у справі N 24/262, від 03.08.2020 у справі N 904/9718/13, від 17.09.2020 у справі N 19/093-12).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду згідно з підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою в межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові ВП ВС від 21.08.2019 у справі № 2-836/11).

Враховуючи, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив та останній було втрачено стягувачем, що стверджується довідкою №08-06/384-23 від 21.07.2023 виданою Державним спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії «Ковельське лісове господарство», суд задовольняє заяву про видачу дублікату виконавчого документа.

Керуючись ст.ст. 52, 234, 334, п. 19.4 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

у х в а л и в:

1. Заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії «Ковельське лісове господарство» № 08-10/354-23 від 12.07.2023 про заміну стягувача у наказі та видачу дублікату наказу - задовольнити.

2. Замінити стягувача у наказі Господарського суду Волинської області № 903/678/21-1 від 18.10.2021, а саме: Державне підприємство «Ковельське лісове господарство» (вул. Холмська, 45, м. Ковель, Волинська область, ) на його правонаступника Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601, ).

3. Видати дублікат наказу Господарського суду Волинської області № 903/678/21-1 від 18.10.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 08.08.2023.

Суддя А. С. Вороняк