ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1582/23

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Томашівської сільської ради, Київська обл., Фастівський р-н., с. Томашівки

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН», Київська обл., Фастівський р-н., с. Дорогинка

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Томашівської сільської ради б/н від 24.05.2023 року (вх. №1572/23 від 25.05.2023) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди земельної ділянки від 28.12.2009 року у розмірі 177818,61 грн.

Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1582/23 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 20.06.2023 року (вх. №12145/23 від 21.06.2023) про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов б/н від 20.06.2023 року (вх. №12146/23 від 21.06.2023), згідно якого відповідач просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «СІПАН» у задоволенні клопотання б/н від 20.06.2023 року (вх. №12145/23 від 21.06.2023) про розгляд справи №911/1582/23 у судовому засіданні з повідомленням сторін.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 17.07.2023 (вх. №13772/23 від 18.07.2023).

До суду від позивача електронною поштою надійшло клопотання б/н від 27.07.2023 (вх. №2422/23 від 27.07.2023) про долучення до матеріалів справи доказів, а саме, копії податкової декларації з плати за землю за 2022 рік ТОВ «Сіпан» (оригінал якої знаходиться у відповідача) та лист Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2022 №6-28-0222-275/2-22 щодо індексації НГО за 2021 рік.

До суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 31.07.2023 року (вх. №14695/23 від 31.07.2023).

Стосовно поданої відповідачем довідки ГУ ДПС у Київській області про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи №1-05-20/ від 27.07.2023 року, суд зазначає наступне.

Подана відповідачем довідка ГУ ДПС у Київській області про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи №1-05-20/ від 27.07.2023 року підтверджує, що станом на 27.07.2023 року відповідач не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Однак, предметом розгляду у справі №911/1582/23 є стягнення орендної плати, яка виникла на підставі Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2009 року.

Орендна плата це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності справляється відповідно до вимог ст. 288 ПКУ. Підставою для нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою є договір оренди такої земельної ділянки, а платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. При цьому, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Враховуючи зазначене, вказана довідка не може підтверджувати відсутність у відповідача заборгованості за оренду земельної ділянки площею 3,9780 гектарів, кадастровий номер - :02:003:0033 згідно Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2009 року.

Також до суду від позивача надійшла заява б/н від 02.08.2023 року (вх. №14854/23 від 03.08.2023) про недобросовісні дії відповідача.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фастівською районною державною адміністрацією Київської області (за договором орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІПАН» (за договором орендар) 28.12.2009 року укладено Договір оренди земельної ділянки (далі Договір), згідно умов п. 1 якого, Орендодавець на підставі Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2009 року № 1134 «Про передачу в оренду земельних ділянок ТОВ «СІПАН» за рахунок земель державної власності надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, цільове призначення - землі добувної промисловості (код УКЦВЗ 3.1.1., для розробки Кощіївського родовища гранітів), яка знаходиться на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області за межами населеного пункту.

Згідно п.п. 2, 3, 4, 5 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,9780 гектарів, кадастровий номер - :02:003:0033 (далі - земельна ділянка), у тому числі: пасовища - 3.7589 гектарів, внутрішні води - 0,2191 га. На земельній ділянці об`єкти нерухомого майна та інші об`єкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з: будинки, будівлі, споруди та інші об`єкти на земельній ділянці відсутні. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки затверджена рішенням сесії Фастівської районної ради від 25.12.2009 р. №06-31-У становить 1275744,60 грн.

Відповідно до п. 8 Договору, Договір укладено на 10 (десять) років починаючи з дати його державної реєстрації та у відповідності до чинного законодавства. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк, У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 (шістдесят) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 127574,46 грн. на рік, що становить 10 (десять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендар сплачує орендну плату щомісячно рівними частинами по 10631,21 грн. на місяць шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Дорогинської сільської ради: р/р № 0650, отримувач: УДК в Київській області МФО 821018, код ЗКПО 04361344 (п. 9 Договору).

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за формою згідно Додатку №1 до цього Договору. Орендна плата вноситься до 30 числа кожного місяця, наступного за звітним. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати не здійснюється. Розмір орендної плати переглядається один раз на п`ять років у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення (п.п. 10, 11, 12, 13, 14 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 12.03.2018 сторони внесли зміни до Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2009 року, а саме, визначили, зокрема, що Київська обласна державна адміністрація, надалі іменована - орендодавець, від якої на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації №1134 від 17.12.2009 діє Фастівська районна державна адміністрація Київської області, в особі уповноваженого керівника Фастівської РДА.

Також, пункт 2 Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2009 року сторонами викладено в наступній редакції: «в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,9780га (кадастровий :02:003:0033)».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.09.2020 року у справі №910/8535/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН» до Київської обласної державної адміністрації про визнання поновленими договорів оренди земельних ділянок встановлено, що, зокрема, Договір оренди земельної ділянок від 28.12.2009 року продовжує діяти на той же строк та на тих же умовах за взаємною мовчазною згодою сторін.

Згідно розпорядження Кабінету міністрів України від 12.06.2020 року №715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області», Дорогинська сільська рада Фастівського району Київської області увійшла до складу територіальної громади Томашівської сільської ради.

Підпунктом 9 пункту 6-1 Розділу V Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року №1423-ІХ розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 такого змісту: "24. З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій. Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року №1423-ІХ частину другу статті 83 Земельного кодексу України доповнено пунктом "в" такого змісту: "в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону".

Крім того, Томашівською сільською радою прийнято рішення №11-01-VІІІ від 30.11.2020 року «Про початок реорганізації Вільнянської сільської ради та Дорогинської сільської ради шляхом приєднання їх до Томашівської сільської ради». При цьому, орендна плата згідно умов Договору підлягала сплаті відповідачем до місцевого бюджету на рахунок Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, а після її реорганізації на рахунок Томашівської сільської ради.

Як зазначено позивачем, 20.08.2021 року за Томашівською сільською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку :02:003:0033. Враховуючи зазначене, Томашівська сільська рада є правонаступником орендодавця - Київської обласної державної адміністрації.

Як зазначено позивачем, згідно умов Договору, за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 відповідач за орендну земельної ділянки мав сплатити на користь позивача 192236,33 грн. Однак, відповідачем задекларовано та сплачено позивачу за оренду земельної ділянки лише 14417,72 грн. орендної плати, у зв`язку із чим, за ним утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.04.2020 по 31.12.2022 у сумі 177818,61 грн., що підтверджується доданим до позову розрахунком.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначив, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, відповідно до п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, є обов`язковим платежем, а правовідносини сторін що виникли на підставі Договору оренди пов`язані зі справлянням податків та регулюються Податковим кодексом України, тому, стягнення заборгованості з орендної плати за земельні ділянки здійснюється органом ДПС та не відноситься до повноважень Томашівської сільської ради. При цьому, на думку відповідача, дана справа має розглядатись за правилами адміністративного судочинства. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість з орендної плати, яка виникла за період з 01.04.2020 по 31.12.2020, однак, земельна ділянка, яка є предметом Договору оренди, перебувала у державній власності Київської обласної державної адміністрації до 27.05.2021 року, а після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року №1423-ІХ перейшла у комунальну власність позивача. Тому, на думку відповідача, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 є необґрунтованими, оскільки, позивач набув право власності на спірну земельну ділянку у травні 2021 року. Відповідач вважає, що розрахунок позовних вимог не підтверджено належними доказами, на підставі яких здійснено такий розрахунок.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши подані сторонами пояснення та докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки затверджена рішенням сесії Фастівської районної ради від 25.12.2009 р. №06-31-У становить 1275744,60 грн.

Як зазначено позивачем, згідно податкової декларації з плати за землю, відповідач у 2022 році за земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0033 задекларував та сплатив 14417,72 грн., в той час як, згідно умов Договору за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 відповідач мав сплатити орендну плату за користування земельною у сумі 192236,33 грн.

Враховуючи зазначене, за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.04.2020 по 31.12.2022 у сумі 177818,61 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України (далі ЗК України), землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно п. 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільського, селищною, міською радою.

Так, згідно рішення Фастівської районної ради №06-31-У від 25.12.2009 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0033 становить 1275744,60 грн.

Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 127574,46 грн. на рік, що становить 10 (десять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки

Отже, як вказує позивач, згідно умов Договору, за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 відповідач мав сплатити орендну плату за користування земельною у сумі 192236,33 грн. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, розмір орендної плати, нарахованої за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0033 за період з 01.04.2020 по 31.12.2020, з урахування часткової сплати, складає 177818,61 грн.

Судом встановлено, що відповідачем договірні зобов`язання щодо внесення орендної плати за користування земельною ділянкою належним чином не виконувалися, зокрема, у період з 01.04.2020 по 31.12.2020 відповідачем сплачено орендну плату не в повному обсязі, що підтверджується доданими до позову документами та доказами.

Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 30 числа кожного місяця, наступного за звітнім.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на день прийняття рішення у справі, доказів сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем не надано.

Дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, надавши оцінку розрахунку заборгованості з орендної плати, несплата якої стала підставою для звернення з позовом, перевіривши обґрунтованість здійсненого розрахунку, враховуючи, що відповідач не спростував наявність заборгованості у сумі 177818,16 грн. та не надав власного контррозрахунку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення спірної суми заборгованості з орендної плати з відповідача за наслідками неналежного виконання ним грошового зобов`язання за договором оренди землі.

Стосовно посилань відповідача, що Томашівська сільська рада є неналежним позивачем у даній справі, суд зазначає наступне.

Функції контролюючих органів, зокрема ДПС, визначені статтею 19-1 Податкового кодексу України, а саме: здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, зокрема проведення відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (пункт 19-1.1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України); контроль за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахувань та сплати податків, зборів, платежів (пункт 19-1.1.2 статті 19-1 Податкового кодексу України); надання адміністративних послуг платникам податків, зборів, платежів (пункт 19-1.1.3 статті 19-1 Податкового кодексу України ).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (стаття 288 Податкового кодексу України). Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюють у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Оскільки боржник (орендар) не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди, у нього відсутні повноваження стягувати орендну плату за договором оренди, укладеним між боржником і міською радою (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2022 року у справі №908/1721/21).

Враховуючи зазначене, викладене у відзиві на позов клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем у відзиві не заперечено проти наявності у нього заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку у сумі 177818,61 грн. та не надано власного контррозрахунку позовних вимог або ж доказів сплати заборгованості з орендної плати.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Томашівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІПАН» (08512, Київська область, Фастівський район, вул. Кірова, 6, ) на користь Томашівської сільської ради (08510, Київська область, Фастівський район, с. Томашівка, вул. 30-річчя Перемоги, 9, ) 177818 (сто сімдесят сім тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 61 коп. заборгованості з орендної плати за земельну ділянку та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць