РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2023справа №924/123/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 924/123/23

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до фізичної особи - підприємця Солошенка Володимира Володимировича ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

про визнання неправомірними дії щодо пропонування послуги та стягнення 246 863,04 грн,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 (особисто; в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом»);

представника відповідача - Бойкініча Р.С. (ордер від 02.04.2023 серія АО №1085520).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Солошенка Володимира Володимировича (далі - Підприємець) про:

- визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідача щодо пропонування послуги, зміст якої безпосередньо стосується торгової площадки «Rozetka» та суперечить правилам торгівлі, встановленим власником даної торгової площадки - товариством з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» (далі - Товариство);

- визнання неправомірними дій та бездіяльності Підприємця стосовно ненадання відповіді на звернення позивача у відповідності до Закону України «Про звернення громадян»;

- стягнення 425 773,04 грн;

- визнання відсутнім у відповідача права пропонувати клієнтам послугу - виведення інтернет-магазину клієнта на ту чи іншу торгову площадку.

Позов мотивовано тим, що:

- в липні-серпні 2019 року ОСОБА_1 з метою започаткування невеликого власного бізнесу, шукаючи в мережі Інтернет інформацію, часто бачив рекламу - відеоролики, які пропонували скористатися авторською системою продажів Smart Lead, автором якої є Підприємець;

- розміщена в мережі Інтернет інформація компанією Smart Lead зацікавила позивача, а тому останній вирішив прийняти пропозицію компанії Smart Lead, що була розміщена на її вебсайті як публічний договір (оферта);

- виконуючи умови публічного договору (оферти) ОСОБА_1 оплатив придбання пакету послуг «Platinum» двома частинами (09.08.2019 у сумі 30 600 грн та 23.08.2023 у сумі 24 000 грн);

- на виконання умов 13.08.2019 позивач зареєструвався як фізична особа-підприємець;

- компанія Smart Lead надала доступ ОСОБА_1 до робочого кабінету на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_2, на якому містився перелік завдань, які останній мав виконати для створення інтернет-магазину, вибору постачальників, наповнення магазину товарами та набуття навичок керування інтернет-магазином;

- в ході роботи над виконанням завдань позивач зареєстрував і оплатив домен і хостинг у рекомендованого компанією SmartLead хостинг-провайдера, витрати на купівлю домена становили 312 грн, а витрати на оплату хостингу - 1 984 грн;

- в подальшому ОСОБА_1 поетапно виконував завдання, що стосувалися створення інтернет-магазину та управління ним;

- 21.12.2019 позивач підписав субліцензійний договір з Товариством (через систему електронного документообігу);

- після підписання субліцензійного договору позивач мав отримати від Товариства (на електронну пошту) пароль доступу до особистого кабінету торгової площадки «Rozetka», проте такого паролю від Товариства ОСОБА_1 не отримав;

- 05.01.2020 позивач надіслав на електронну пошту торгової площадки « Rozetka » лист-звернення з проханням надати останньому пароль від його особистого кабінету;

- в подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що пароль доступу до особистого кабінету торгової площадки «Rozetka» був надісланий на електронну пошту компанії SmartLead, яку представляє відповідач;

- після звернень позивача до компанії Smart Lead, ОСОБА_1 отримав пароль доступу до особистого кабінету торгової площадки «Rozetka», проте увійшовши в кабінет, позивач побачив, що відповідач та/або його працівники вже розпоряджалися його кабінетом на свій власний розсуд і робили це без відома і згоди ОСОБА_1 ;

- відповідач не має і не мав жодного договору з Товариством, а тому не мав права ні знати пароль від особистого кабінету ОСОБА_1 , ані користуватися ним на власний розсуд;

- позивач відмовився від послуг відповідача та звернувся до останнього з вимогою повернути кошти, сплачені ОСОБА_1 на виконання умов публічного договору (оферти), проте вказана вимога була проігнорована Підприємцем.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

19.04.2023 відповідачем подано суду відзив на позов, в якому Підприємець заперечує проти задоволення позову, оскільки:

- підприємницька діяльність позивача є самостійною, систематичною та здійснюється ним на власний ризик, тому позивач як підприємець самостійно вчиняє дії, спрямовані на досягнення бажаного ним економічного результату; ні відповідач, ані будь-які інші особи не мають права втручатись у здійснення позивачем своєї підприємницької діяльності, тому, як наслідок, на цих осіб не покладається відповідальність за недосягнення підприємцем бажаного економічного результату;

- квитанції, надані позивачем, не дають можливості ідентифікувати особу відповідача як отримувача коштів, а тому матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів факту оплати позивачем грошових коштів саме відповідачу;

- відповідач не може нести будь-яку відповідальність за дії третіх осіб, зокрема, Товариство, факт завдання позивачу шкоду саме Підприємцем жодними доказами не підтверджується; крім того, будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт направлення Товариством паролю від особистого кабінету відповідачу, так і в подальшому факт користування відповідачем цим електронним кабінетом в матеріалах справи відсутні;

- позивачем подано суду скріншоти електронної переписки з відповідачем у месенджері Вайбер, вважати їх електронними доказами є порушенням Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), паперові копії електронного доказу та скріншоти електронної переписки не засвідчені електронним цифровим підписом, а тому ці докази в розумінні вимог статей 76 і 77 ГПК України є неналежними та недопустимими;

- у випадку доведення позивачем належними та допустимими доказами факту акцептування публічного договору (оферти) та у випадку доведення ним факту сплати відповідачу грошових коштів, у будь-якому випадку сума, яка підлягала поверненню, не може становити 100 % від сплачених позивачем коштів; ця сума повертається утриманням 70 % , та буде складати 30 % від сплаченої позивачем суми відповідно до публічного договору (оферти);

- ОСОБА_1 не доведено факт наявності вини з боку Підприємця, що могло призвести до фізичних та душевних страждань, або позбавлення можливості позивача у реалізації його прав та законних інтересів, настання негативних явищ та існування причинно- наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою позивачу шкодою;

- вимогу про розірвання публічного договору (оферти) позивач не заявляв, тому відсутні будь-які правові підстави для стягнення збитків з Підприємця.

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Позивач 08.05.2023 подав суду відповідь на відзив, в якій фактично виклав доводи позову та, зокрема, вказав, що відповідач, не надавши жодних доказів, виклав у відзиві власні думки, які базуються лише на його власному розумінні, власному тлумаченні окремих норм законодавства та окремих положень договору (оферти).

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 31.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємця про визнання неправомірними дій і бездіяльності щодо пропонування послуги та ненадання відповіді на звернення, стягнення 425 773,04 грн і визнання відсутності права пропонування послуги передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

20.03.2023 позивачем подано суду супровідний лист від 17.03.2023, яким змінено позовні вимоги, а саме позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Підприємця щодо пропонування послуги, зміст якої безпосередньо стосується торгової площадки «Rozetka» та суперечить правилам торгівлі, встановленим власником даної торгової площадки - Товариством;

- стягнути з відповідача на користь позивача 246 863,04 грн, з яких: 54 600 грн витрат на придбання у відповідача пакету послуг «Platinum»; 24 024 грн втрат від інфляції; 4 353,04 грн 3 % річних; 160 590 грн моральної (немайнової) шкоди; 312 грн витрат на оплату домена для створення інтернет-магазину; 1 984 грн витрати на оплату хостингу для створення інтернет-магазину; 1 000 грн витрат на сплату роялті за користування робочим кабінетом на торговій площадці «Rozetka».

Судом прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.05.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.05.2023 підготовче засідання відкладено на 05.06.2023; зобов`язано акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) подати суду до 22.05.2023 відомості про особу, на ім`я якої було відкрито рахунок в платіжній системі «LiqPay», яка є одержувачем коштів за квитанціями від 02.02.2020 №X2P3-21B5-573P-4151 (дата і час платежу: 09.08.2019 о 10:01:23 год.) і від 02.02.2020 №MKA3-8EM7-M561-6B41 (дата і час платежу: 23.08.2019 о 19:14:13 год.) та вказана як LIQPAY*Smart Lead; інформація про особу, яку необхідно встановити: прізвище, ім`я, по батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП); місце проживання та/або реєстрації на час здійснення платежів на рахунок (серпень 2019 року) та на теперішній час; контактна інформація цієї особи: номери телефонів, адреси електронних поштових скриньок.

23.05.2023 позивач подав суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Банк 30.05.2023 подав суду лист від 23.05.2023 №20.1.0.0.0/7-230519/8437, в якому зазначив, що за даними №МКАЗ-8ЕМ7-М561-6В41 та №X2P3-21B5-573P-4151 не фіксується оплати в системі «LiqPay»; потрібно надати більше інформації для пошуку, а саме номер карти, з якої проводилися платежі та суми.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.06.2023 підготовче засідання відкладено на 26.06.2023.

Позивач у підготовчому засіданні 26.06.2023 зазначив про те, що має намір подати суду запитання до відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2023.

Позивачем 07.07.2023 подано суду клопотання про письмове опитування відповідача та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Протокольною ухвалою від 17.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про письмове опитування відповідача та залишено без розгляду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

У судовому засіданні 17.07.2023 оголошено перерву до 07.08.2023.

Позивач 24.07.2023 подав суду додаткові пояснення.

Представника позивача у судовому засіданні 07.08.2023 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 07.08.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Як зазначає позивач, останній у липні - серпні 2019 року мав намір започаткувати невеликий власний бізнес, який мав би стати для нього джерелом додаткового доходу.

Тому, шукаючи в мережі Інтернет інформацію, часто бачив рекламу - відеоролики, які пропонували скористатися авторською системою продажів Smart Lead.

Автором вказаної системи продажів є відповідач, і саме він у багатьох відеороликах розповідав про переваги даної системи, а також спілкувався з різними людьми, які, як вбачається зі змісту відеороликів, вже скористалися системою продажів Smart Lead, започаткували і розбудували власний успішний бізнес.

Відеоролики такого змісту й дотепер поширюються в мережі Інтернет, в тому числі на таких ресурсах, як «YouTube» i «Facebook».

Так, у липні 2022 року відповідач розмістив на своїй сторінці у «Facebook» допис з відеозаписом, зміст якого, за доводами позивача, інформує глядача про нібито переваги «авторської системи продажів», на основі посередництва власника товару та його покупця.

Така система продажів має назву «дропшипінг».

Також позивач вказує, що як відеоролики, так і зміст вебсайту https://smartlead.com.ua/ (наразі є заблокованим, доступ до нього відсутній) заохочують, спонукають людей, які їх переглядають, до того, щоб приєднатися до співпраці з компанією Smart Lead, i з допомогою даної компанії створити інтернет-магазин, який компанія за плату зобов?язується вивести на маркетплейс (торгову площадку) «Rozetka». Надалі клієнти Smart Lead нібито матимуть можливість продавати товари як через власний інтернет-магазин, так і через торгову площадку «Rozetka», отримуючи доходи від цих продажів.

В пропозиції Smart Lead увагу позивача привернуло те, що дана компанія позиціонувала себе як цілком законний надавач послуг з допомоги в побудові власного інтернет-бізнесу. На вебсайті компанії Smart Lead на той час (серпень 2019 року) була розміщена інформація про адресу офісу компанії (м. Київ, вул. Затишна, 7 Б), а договір оферти компанії Smart Lead містив інформацію про осіб, які представляють компанію.

Увагу позивача привернуло і те, що умовою початку співпраці з компанією Smart Lead є обов?язковість реєстрації кожним клієнтом підприємницької діяльності у встановленому законом порядку, з подальшою сплатою податків та зборів. Все це схилило позивача до висновку, що компанія Smart Lead є відповідальною, законослухняною організацією, і позивач вирішив прийняти пропозицію компанії, що була розміщена на її сайті як публічний договір (оферта).

Суд зазначає, що за умовами публічного договору, наданого позивачем, під компанією Smart Lead розуміється дванадцять різних фізичних осіб - підприємців (у тому числі Підприємець), у залежності від залежності замовленого пакета участі; реквізити конкретного надавача послуг повинні фіксуватися у виставленому рахунку чи в електронному інвойсі платіжної системи.

Виконуючи умови публічного договору, позивач здійснив такі дії:

- оплатив придбання пакету послуг «Platinum» двома частинами: перший платіж на суму 30 600 грн здійснено 09.08.2019 з кредитної карти Монобанку і другий на суму 24 000 грн здійснено 23.08.2019 з тієї ж кредитної карти на карту Приватбанку по системі «LiqPay»; на той час вартість пакету послуг «Platinum» становила 57 000 грн, при цьому, позивачу була запропонована знижка на 2 400 грн (на той час - еквівалент 100 доларів США);

- після придбання пакету послуг «Platinum», продовжуючи виконання визначених публічним договором умов, 13.08.2019 позивач зареєструвався як фізична особа - підприємець;

- після того, як було оплачено придбання пакету послуг «Platinum», компанією Smart Lead було надано позивачу доступ до робочого кабінету на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_3, на якому містився перелік завдань, які позивач мав виконати для створення інтернет-магазину, вибору постачальників, наповнення магазину товарами та набуття навиків керування інтернет-магазином; в ході роботи над виконанням завдань, позивач зареєстрував і оплатив домен та хостинг у рекомендованого компанією Smart Lead хостинг-провайдера, витрати на купівлю домена становили 312 грн, а витрати на оплату хостингу - 1984 грн.

Банк не надав на запит суду відомості про особу, на ім`я якої було відкрито рахунок в платіжній системі «LiqPay», яка є одержувачем коштів за квитанціями від 02.02.2020 №X2P3-21B5-573P-4151 (дата і час платежу: 09.08.2019 о 10:01:23 год.) і від 02.02.2020 №MKA3-8EM7-M561-6B41 (дата і час платежу: 23.08.2019 о 19:14:13 год.) та вказана як LIQPAY*Smart Lead.

В подальшому, як зазначає позивач, останній поетапно виконував завдання, що стосувалися створення інтернет-магазину та управління ним.

В ході виконання цих завдань позивач надіслав компанії Smart Lead скан-копії свого паспорта, ідентифікаційного коду та реєстраційних документів як підприємця; копії документів були потрібні для укладення субліцензійного договору позивачем як ліцензіатом та маркетплейсом (торговою площадкою) «Rozetka» як ліцензіаром. Торгівля на торговій площадці «Rozetka» можлива лише за умови укладення такого договору, який і надає продавцям (ліцензіатам) можливість торгувати на цій торговій площадці.

Субліцензійний договір від Товариства надійшов на електронну поштову скриньку позивача в кінці грудня 2019 року, він був надісланий через систему електронного документообігу «Вчасно».

Позивач ознайомився зі змістом даного договору 21.12.2019, підписав його своїм електронним підписом і повернув Товариству через зазначену систему документообігу.

Слід зазначити, що позивачем подано суду лише копію першої сторінки такого ліцензійного договору із двадцяти.

Після підписання субліцензійного договору від Товариства на електронну пошту позивача мав надійти пароль доступу до особистого кабінету торгової площадки «Rozetka».

Проте, за доводами позивача, такий пароль йому не надійшов.

Не маючи паролю до особистого кабінету, позивач 05.01.2020 надіслав на електронну поштову адресу торгової площадки «Rozetka» лист-звернення з проханням надати позивачу пароль від його особистого кабінету на цій торговій площадці.

Дещо пізніше позивачу стало зрозуміло, що після підписання ним субліцензійного договору, пароль до особистого кабінету позивача був надісланий не на електронну пошту позивача, а на поштову скриньку, до якої має доступ відповідач та/або його працівники.

Як вважає позивач, відповідач отримав пароль до його робочого кабінету на торговій площадці «Rozetka» без відома позивача і без згоди останнього. Така дія вчинена відповідачем всупереч вимогам пункту 1.6 Правил користування особистим кабінетом торгової площадки «Rozetka», який прямо забороняє надання паролю третім особам.

Позивач зазначає, що після його звернень до підтримки компанії Smart Lead, до діяльності якої безпосередньо причетний відповідач, позивачу було надано пароль. Скориставшись паролем, позивач здійснив вхід до свого особистого кабінету на торговій площадці «Rozetka» у січні 2020 року. Увійшовши в кабінет, позивач побачив, що відповідач та/або його працівники вже розпоряджалися його кабінетом на свій власний розсуд, і робили це без відома і згоди позивача.

Ознайомлюючись з особливостями користування особистим кабінетом на «Rozetka», позивач виявив, що технічно неможливо ні видалити з кабінету товари, які відповідач та/або його працівники додали як товар, ні додати в особистий кабінет ті товари, які позивач мав намір пропонувати до продажу.

З огляду на викладене позивач вважає, що послуга, яку пропонував відповідач і яку оплатив позивач, а саме - послуга з виведення інтернет-магазину позивача на торгову площадку «Rozetka», виявилася ненаданою.

Позивач звертався до відповідача з заявою про повернення коштів, проте така заява залишилась без відповіді.

Також позивач звертався до органів Національної поліції України.

Так, відповідно до постанови слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2021 зі справи №686/11681/21 під час розгляду скарги ОСОБА_2 встановлено, що він звертався до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області з заявою від 21.12.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; згідно з листами від 28.12.2020 №9491/109/04-2020 начальника Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області і від 13.04.2021 №2619/109/04-2021 начальника відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, заявнику відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Вказаною постановою було зобов?язано уповноважену особу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, обставини якого викладені у заяві ОСОБА_1 від 21.12.2020.

На виконання постанови слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2021 зі справи №686/11681/21 до ЄРДР 03.06.2021 внесено відповідну інформацію.

Постановою Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 30.09.2021 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03.06.2021 за №0000592, закрито у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.01.2023 зі справи №677/25/23 у відкритті провадження зі справи за позовом ОСОБА_1 до Солошенка В.В. про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору оферти відмовлено.

Солошенко В.В. є власником торговельної марки «Smart Lead» за свідоцтвом України № 264928 (дата подання заявки 21.01.2019; номер заявки m201901129), зареєстрованої для послуг 35 та 41 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абзац другий пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

ВИСНОВКИ

Суд не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Так, позивач просить визнати неправомірними дії Підприємця щодо пропонування послуги, зміст якої безпосередньо стосується торгової площадки «Rozetka» та суперечить правилам торгівлі, встановленим власником даної торгової площадки - Товариством.

Разом з тим, власником торгової площадки « Rozetka » є Товариство і виключно останнє має право, у разі порушення Солошенком В.В. будь-яких прав Товариства щодо торгової площадки « Rozetka », звертатися до суду з позовною вимогою такого змісту.

Позивач же жодних прав відносно торгової площадки « Rozetka » не має.

Що ж до вимог про стягнення з відповідача 54 600 грн витрат на придбання у відповідача пакету послуг «Platinum», 24 024 грн втрат від інфляції, 4 353,04 грн 3% річних, 160 590 грн моральної (немайнової) шкоди, 312 грн витрат на оплату домена для створення інтернет-магазину, 1 984 грн витрати на оплату хостингу для створення інтернет-магазину і 1 000 грн витрат на сплату роялті за користування робочим кабінетом на торговій площадці «Rozetka», то такі вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки:

матеріали справи не містять доказів, що Підприємець надає послуги з навчання стосовно створення інтернет-магазинів та виведення їх на торгову площадку « Rozetka »;

наявні в матеріалах справи квитанції та відповіді Банка не свідчать про те, що позивач перерахував кошти за надання такої послуги Підприємцю;

відсутні підстави ототожнювати компанію Smart Lead виключно з Підприємцем;

у зв`язку з викладеним виникають обґрунтовані сумніви як у наявності самої моральної шкоди ОСОБА_1 , так і наявності протиправного діяння Підприємця та вини останнього в заподіянні такої шкоди.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до фізичної особи - підприємця Солошенка Володимира Володимировича ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про визнати неправомірними дії щодо пропонування послуги та стягнення 246 863,04 грн.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.08.2023.

Суддя Оксана Марченко