ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року м.Дніпро Справа № 908/2698/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Орєшкіної Е.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.03.2023 (повний текст складено та підписано 09.03.2023 суддя Боєва О.С.) у справі №908/2698/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ», м. Запоріжжя

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», м. Запоріжжя

про стягнення суми 153 897,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача: Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» суми 136497,60 грн заборгованості за договором поставки № 220603-3 від 03.06.2022, суми 8599,35 грн інфляційних втрат, суми 1705,29 грн 3% річних, суми 7095,69 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані, тим, що на виконання умов договору поставки металопродукції № 220603-3 від 03.06.2022 позивач на підставі заявки відповідача від 08.06.2022 за вих. №3506 поставив товар на суму 136497,60 грн, що підтверджується видатковою накладною №26 від 08.06.2022 та довіреністю №508 від 08.06.2022. Відповідно до п. 4.2 договору відповідач зобов`язався повністю оплатити отриманий товар (партію товару) протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та отриманої замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. При цьому (за виключенням випадку здійснення попередньої оплати), замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте обов`язку з повної оплати товару не виконав, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду. Позов обґрунтовано ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 625, 655, 662, 692, 712 ЦК України, умовами договору поставки № 220603-3 від 03.06.2022.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.03.2023 у справі №908/2698/22 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» суму 136497 грн 60 коп. основного боргу, суму 7095 грн. 69 коп. пені, суму 1705 грн 29 коп. 3% річних, суму 8599 грн 35 коп. інфляційних витрат. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» суму 2481 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 4000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що на підставі заявки відповідача від 08.06.2022 за вих. №3506, на виконання умов укладаненного 03 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» (Постачальник; позивач у даній справі) та Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод» (Замовник; відповідач у справі) Договору поставки № 220603-3 (далі - Договір), позивачем на адресу відповідача було поставлено партію товару за видатковою накладною №26 від 08.06.2022р. на загальну суму 136497,60 грн з урахуванням ПДВ, яка в свою чергу, містить посилання на договір № 220603-3 від 03.06.2022, підписана представником покупця на підставі довіреності на отримання ТМЦ. Крім того, до позовної заяви позивачем надано копії товарно-транспортної накладної № Р 26 від 08 червня 2022 року на відвантаження товару на суму 136497,60 грн., довіреності № 508 від 08.06.2022, виданої на ім`я старшого комірника Дмитренко В.М., на отримання Замовником товарів (ТМЦ) від постачальника ТОВ «ТД Металург Запоріжжя», податкової накладної від 08.06.2022 № 1 та відповідну квитанцію на підтвердження реєстрації цієї накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Претензій з боку відповідача щодо кількості або якості товару до позивача не надходило. Відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару в рамках договору № 220603-3 від 03.06.2022 не виконав. Хоча в договорі й зазначено, що оплата здійснюється в т.ч. після отримання Замовником рахунку на оплату товарів, місцевий господарський суд, з урахуванням змісту статті 692 ЦК України дійшов висновку, що така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який пов`язується з датою підписання сторонами видаткової накладної, яка є підтвердженням одержання товару Замовником, а надані позивачем докази у їх сукупності є належними доказами, які підтверджують факт постачання товару відповідачу та його прийняття ним на підставі Договору поставки № 220603-3 від 03.06.2022. Відповідно, вимоги позивача про стягнення з відповідача 136 497,60 грн заборгованості визнані судом першої інстанції законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що сума пені за вказаний позивачем період (з 21.07.2022 по 19.12.2022 (152 дні)) складає 7105,35 грн. Оскільки заявлена до стягнення сума пені є меншою, ніж встановлено судом, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення пені у заявленому ним розмірі, а саме в розмірі 7095,69 грн. Розрахунок 3% річних визнано судом першої інстанції здійсненим позивачем правильно, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Згідно з перерахунком інфляційних втрат за вказаний у позові період, зробленим судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», сума інфляційних втрат складає 8647,94 грн. Оскільки заявлена до стягнення позивачем сума інфляційних втрат є меншою, ніж встановлено судом, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення інфляційних витрат у заявленому ним розмірі, а саме в розмірі 8599,35 грн. Проаналізувавши обставини справи та клопотання відповідача про зменшення пені, суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено належним чином наявність виняткових обставин, поважності причин прострочення та не виконання спірних договірних зобов`язань. Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, місцевий господарський суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн, які понесені позивачем, є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним і розумним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг) у даній справі.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаними рішеннями, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення плати за користування вагонами в розмірі 257 310,24 грн. з ПДВ та збору за зберігання вантажу в розмірі 31 159,68 грн. з ПДВ (всього 288 469,92 грн. з ПДВ) і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обґрунтовано настуним:

- в договорі поставки, укладеному сторонами на основі вільного волевиявлення, чітко визначено обов`язок Постачальника направляти Замовнику рахунки на оплату і ці умови є обов`язковими до виконання. Негативні наслідки за не вчинення таких дій покладаються на позивача.

Оскільки рахунки на оплату на адресу відповідача позивач не направляв разом з товаром, відповідач вважає, що в даному випадку він не вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати отриманого ним товару.

- Судом не встановлено, чи отримані відповідачем рахунки на оплату.

- Судом безпідставно відхилено клопотання відповідача про зменшення пені.

Заявлена позивачем до стягнення пеня є надмірно великою для нашого підприємства. Просимо суд врахувати викладені обставини.

Беручи до уваги воєнний стан, знаходження відповідача у районі ведення бойових дій та факт того, що відповідач є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, у суду були підстави зменшити розмір пені.

- Суд першої інстанції не надав оцінку аргументам відповідача, щодо не настання строків оплати.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що:

- на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у справі Відповідач прийнявши в повному обсязі поставлений Позивачем товар, виконання умов Договору не здійснив, а отже на момент ухвалення рішення судом першої інстанції невиконаними залишались (залишаються до теперішнього часу) зобов`язання Відповідача зі сплати товару, отриманого на виконання умов Договору поставки №220603-3 від 03.06.2022 року товару на суму 136 497,60 грн.

- Відповідач визнає обставини викладенні Позивачем в позовній заяві та не заперечує фактів отримання ним рахунку на оплату товару, отримання від Позивача товару, постачання якого було передбачено умовами договору та специфікації до нього, а також того, що відповідний товар був поставлений йому у відповідності до його заявок.

- Відповідач не заперечує і обставин наявності у нього як видаткової накладної, так і товаро-транспортної накладної, які підписані уповноваженим представником Відповідача та скріплені відповідними печатками Відповідача і які в силу умов пункту 4.3. Договору є додатками до рахунку на оплату товару, а отже Відповідачем був отриманий рахунок на оплату поставленого йому товару.

- поставка товару Позивачем відбувалась у відповідності до умов Договору та на підставі заявки Відповідача підтверджується зокрема діями останнього, який відповідні партії товару, отримані від Позивача не повернув, жодних претензій щодо його кількості та якості не висловив, доказів зворотного Відповідач суду першої інстанції не надав.

- Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що матеріалами справи підтверджено, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О., судді: Березкіна О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою суду від 31.03.2023 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи №908/2698/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

17.04.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 908/2698/22.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г., на підставі розпорядження керівника апарату суду №539/23 від 24.04.2023, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіну О.В., Чус О.В.

Ухвалою суду від 24.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.03.2023 у справі №908/2698/22. Розгляд апеляційної скарги ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

16.05.2023 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» про вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, де зазначає що між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Легес» 08.05.2023 року був підписаний акт прийняття-передачі послуг, згідно якого Адвокатським об`єднанням надано Клієнту послуги правничої (правової-) допомоги загальною вартістю 4 000, 00 грн., а саме: вивчено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на рішення господарського суду Запорізької області від 09.03.2023 року у справі №908/2698/22. складено та подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, вартість 4 000, 00 грн. Вказані наданні послуги були сплаченні Позивачем в повному обсязі: 09.05.2023 року, що підтверджується копією платіжною інструкцією №287.

У зв`язку з виходом з відпустки судді Іванова О.Г., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1386/23 від 27.07.2023 справу №908/2698/22 передано на розгляд раніше визначеній колегії суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О., судді: Іванов О.Г., Березкіна О.В.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В., для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, тощо, на підставі розпорядження керівника апарату суду №1387/23 від 27.07.2023, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), судді: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою суду від 28.07.2023 зазначеною колегією суддів справу №908/2698/22 прийнято до свого провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

03 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» (Постачальник; позивач у даній справі) та Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод» (Замовник; відповідач у справі) був укладений Договір поставки № 220603-3 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався у 2022 році поставити (передати у власність) Замовникові товари, зазначені в Специфікації(ях) додатку(ах) до цього договору, а Замовник прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість товарів: відповідно до Специфікації(ій) додатку(ів) до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 198739,20 грн, у тому числі ПДВ 20%: 33123,20 грн. Ціна за одиницю товару зазначається у Специфікації(ях) додатку(ах) до цього договору.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що Замовник здійснює оплату поставленого товару (поставленої партії товару) протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та отриманої замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. При цьому (за виключенням випадку здійснення попередньої оплати), Замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН), а у разі, якщо після постачання товару здійснюється будь-яке збільшення суми компенсації його вартості, Замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації Постачальником відповідного розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН. У разі, якщо до закінчення строку оплати поставленого товару, який зазначений у першому реченні п. 4.2 цього Договору, Постачальник не здійснив реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН, строк оплати поставленого товару за цим Договором продовжується до дати реєстрації Постачальником податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН.

Строк поставки товарів: товар повинен бути поставлений не пізніше 10 (десяти) календарних днів від дня отримання Постачальником письмової заявки Замовника на поставку товару. У день отримання Постачальником письмової заявки на постачання товару від Замовника, Постачальник зобов`язаний повідомити Замовнику про отримання заявки на постачання товару та готовність її виконати (п. 5.1 Договору).

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що право власності на товар, зазначений у Специфікації(ях) додатку(ах) до цього договору, переходить до Замовника з моменту підписання Сторонами/представниками сторін видаткової накладної. Видаткова накладна є первинним документом.

Матеріали справи свідчать, що сторонами підписано Специфікацію № 1 (Додаток №1 до Договору), в якій погоджено поставку Товару (металопродукції) на загальну суму 198739,20 грн.

На підставі заявки відповідача від 08.06.2022 за вих. №3506 позивачем на адресу відповідача було поставлено партію товару на загальну суму 136497,60 грн з урахуванням ПДВ, про що свідчить видаткова накладна №26 від 08.06.2022.

До позовної заяви також додано копію товарно-транспортної накладної № Р 26 від 08 червня 2022 року на відвантаження товару на суму 136497,60 грн., копію довіреності № 508 від 08.06.2022, виданої на ім`я старшого комірника Дмитренко В.М., на отримання Замовником товарів (ТМЦ) від постачальника ТОВ «ТД Металург Запоріжжя».

Претензій з боку відповідача щодо кількості або якості товару до позивача не надходило.

Вищезазначені видаткова та товарно-транспортна накладні підписані з боку обох сторін та скріплені печатками. З боку Покупця накладні підписані старшим комірником ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» Дмитренко В.М.

Також матеріали справи містять докази складання позивачем податкової накладної №1 від 08.06.2022 на загальну суму 136497,60 грн та її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, що про свідчить квитанція.

Враховуючи умови п. 4.2 Договору відповідач оплату отриманого товару повинен був здійснити до 20.07.2022.

Втім, відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару в рамках договору № 220603-3 від 03.06.2022 не виконав.

Невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення основного бору, пені, 3% річних та інфляційних втрат, за яким відкрито провадження у даній справі.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин поставки на підставі заявки відповідача від 08.06.2022 за вих. №3506 та на виконання умов укладаненного 03 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» та Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод» Договору поставки № 220603-3 (далі - Договір), позивачем на адресу відповідача партії товару за видатковою накладною №26 від 08.06.2022р. на загальну суму 136497,60 грн з урахуванням ПДВ, яка в свою чергу, містить посилання на договір № 220603-3 від 03.06.2022 і підписана представником покупця на підставі довіреності на отримання ТМЦ. Підтвердження факту поставки копіями товарно-транспортної накладної № Р 26 від 08 червня 2022 року на відвантаження товару на суму 136497,60 грн., довіреності № 508 від 08.06.2022, виданої на ім`я старшого комірника Дмитренко В.М. на отримання Замовником товарів (ТМЦ) від постачальника ТОВ «ТД Металург Запоріжжя», податкової накладної від 08.06.2022 № 1 та відповідної квитанцію на підтвердження реєстрації цієї накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутності претензій з боку відповідача щодо кількості або якості товару. Невиконання Відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару в рамках договору № 220603-3 від 03.06.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Видаткова накладна, на підставі якої здійснювалась поставка товару, містить посилання на договір № 220603-3 від 03.06.2022, підписана представником покупця на підставі довіреності на отримання ТМЦ.

Податкова накладна від 08.06.2022 № 1 та відповідна квитанція на підтвердження реєстрації цієї накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних подано позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог.

Обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 ЦК України, частини 1 статті 265 ГК України) та не залежить від факту виставлення позивачем-постачальником рахунку-фактури на оплату вартості здійсненої поставки партії товару.

Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 02.07.2019 у справі № 918/537/18 про те, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару, правомірно застосовано судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Доказів направлення відповідачу та отримання відповідачем оригіналів рахунків на оплату товару позивач не надав. Підтвердженням не надання рахунків є товарно-транспортна накладна, яку надав позивач у справі, в якій зазначено, що з товаром не слідують будь-які документи, крім видаткової накладної.

В зв`язку з неотриманням відповідачем рахунку на оплату товарів, строк оплати товару за Договором не настав.

За таких обставин, не підлягають задоволення і похідні вимоги про стягнення пені, 3% пічних, інфляції…

… Відповідно до ч.І ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є …

… Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають …

… Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання, серед іншого, можуть виникати…

… Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки …

… Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується ...

… Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки …

… Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний …

… Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо …

… Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається …

… Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо …

… Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після …

… Відповідно до умов договору, а саме п.4.2. ЗАМОВНИК здійснює оплату …

… Отже сторона договору, яким передбачено взаємні обов`язки, зобов`язана насамперед вчинити зі свого боку дії щодо належного виконання своїх зобов`язань, передбачених договором, після чого набуває права вимагати виконання договору від іншої сторони.

Таким чином, в договорі поставки, укладеному сторонами на основі вільного волевиявлення, чітко визначено обов`язок Постачальника направляти Замовнику рахунки на оплату і ці умови є обов`язковими до виконання. Негативні наслідки за не вчинення таких дій покладаються на позивача.

Оскільки рахунки на оплату на адресу відповідача позивач не направляв разом з товаром, відповідач вважає, що в даному випадку він не вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати отриманого ним товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними…

… Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору …

… Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору…

… Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається …

… Судом не встановлено, чи отримані відповідачем рахунки на оплату…» відхиляються колегією суддів як такі, що грунтуються на помилковому тлумаченні апелянтом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини без урахування усіх фактичних обставин справи.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність, обгунтованість та визнання такими, що підлягають задоволенню вимог позивача про стягнення з відповідача 136 497,60 грн заборгованості

Оскільки апеляційна скарга не містить заперечень відповідача щодо розрахунку пені 7105,35 грн за вказаний позивачем період (з 21.07.2022 по 19.12.2022 (152 дні)) яка, в свою чергу є меншою, ніж заявлено до стягення; розрахунку 3% річних 8599,35 грн інфляційних втрат у розмірі 8647,94 грн, які також є меншими ніж заявлені до стягення 8599,35 грн, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у відповідних розрахунках суду першої інстанції і погоджується з цими висновками в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

В своєму відзиві на позовну заяву ,відповідач в розділі « Що стосується нарахування пені» зазначав про наступне:

«… Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №83 від 04,03.2015, приватне акціонерне товариство «Запорізький електровозоремонтний завод» є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави. 100% акцій відповідача належить AT «Укрзалізниця». Основною діяльністю відповідача є забезпечення капітального ремонту електровозів AT «Укрзалізниця», тобто забезпечення перевозки вантажів та пасажирів залізничним транспортом. На території України введений воєнний стан (Указ президента України №64/2022 від 24.02.2022, Указ затверджено Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022). російські окупаційні війська наносять удари, у перш за все, по об`єктам критичної інфраструктури, у тому числі по залізничний інфраструктурі. Саме воєнний стан і став причиною несплати товару за Договором та важкого стану підприємств залізничного транспорту. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року N 75, Запорізька міська територіальна громада віднесена до районів ведення бойових дій. Відповідач знаходиться на території Запорізької міської територіальної громади, тобто у районі ведення бойових дій.

Заявлена позивачем до стягнення пеня є надмірно великою для нашого підприємства. Просимо суд врахувати викладені обставини. Частинами 1-2 ст. 233 ГК України визначено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Згідно з ч. З ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Беручи до уваги воєнний стан у державі, знаходження відповідача у районі ведення бойових дій та факт того, що відповідач є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, просимо розглянути питання зменшення розміру пені…».

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів на підтвердження доводів щодо того, що « … Заявлена позивачем до стягнення пеня є надмірно великою для нашого підприємства…» до відзиву не надано, в зв`язку із чим, висновок суду першої інстанції в частині то, що відповідачем не доведено належним чином наявність виняткових обставин, поважності причин прострочення та не виконання спірних договірних зобов`язань та , відповідно, відмови у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені цілком узгоджується з принципом змагальності господарського судочинства та обов`язку відповідача нести негативні наслідки від нехтування ним процесуальними можливостями, наданими Господарським процесуальним кодексом України у відповідності до статті 13 кодексу.

Відповідні доводи апеляційної скарги: « … СУДОМ безпідставно відхилено клопотання відповідача про зменшення пені у зв`язку з наступним.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015, приватне акціонерне товариство «Запорізький електровозоремонтний завод» є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави…

… Заявлена позивачем до стягнення пеня є надмірно великою для нашого підприємства. Просимо суд врахувати викладені обставини. Частинами 1-2 ст. 233 ГК України визначено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Згідно з ч. З ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Беручи до уваги воєнний стан, знаходження відповідача у районі ведення бойових дій та факт того, що відповідач є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, у суду були підстави зменшити розмір пені…» відхиляються як непідтверджені належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішені суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 09.03.2023 у справі №908/2698/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

16.05.2023р. в канцелярії Центрального апеляційного господарського суду зареєстровано заяву позивача про вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, прийнятій об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, викладено такий правовий висновок:

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження факту несення витрат на правову допомогу позивачем, в тому числі, додано засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги від 03.05.2022р.; Додаткової угоди № 5 від 15 грудня 2022року до нього; Акту прийняття-передачі послуг від 08.05.2023р.; разунку № 01/05 від 08.05.2023р. на суму 4000 грн; платіжної інструкції № 287 про перерахування 4000 грн; Договору про надання послуг від 15.12.2023р., укладенному між адвокатом Борисенковим В.С. та авдокатським об`єднанням «ЛЕГЕС».

Відповідач не надав заперечень на заяву про вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, спрямовану на його адресу згідно штемпеля поштового відправлення 09.05.2023р. (а.с. 154).

У постановах від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20 та від 06.10.2022 у справі № 916/840/21, Верховний Суд вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Оскільки участь представника позивача у розгляді справи в суді апеляційної інстанції обмежилася складанням відзиву на апеляційну скаргу і заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, в той час, як у суді першої інстанції об`єм послуг які було надано в зв`язку з поданням позову був більшими, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача не може бути рівним розміру витрат в зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції. З урахуванням критерієм розумності і співрозмірності, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для розподілу витрат на правничу допомогу і стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, решту витрат 500 гривень, покладає на позивача.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3 721,50 грн. (а.с. 114) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.03.2023 у справі №908/2698/22 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.03.2023 у справі №908/2698/22 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 3 721,50 грн. покласти на Приватне акціонерне товариство «Запорізький електровозоремонтний завод» (69095, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2, ідентифікаційний код 01056273).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ», (69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-Б) 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити Господарському суду Запорізької області видачу наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Е.В. Орєшкіна