СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

07 серпня 2023 року м. Харків Справа № 922/1839/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Крестьянінова О.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/1839/23

за заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки він має прострочені зобов`язання на загальну суму 564 175,13 грн, в якій просить суд прийняти цю заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією Хомича Романа Володимировича, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства, задовольнити заяву, винести постанову, визнати його неплатоспроможним, прийняти запропонований план реструктуризації в частині стягнення коштів у сумі 2614,2 грн та списання коштів у сумі 561560,93 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/1839/23 (суддя Яризько В.О.) заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без розгляду.

ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/1839/23 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Також, заявник апеляційної скарги просить звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору з апеляційних скарг на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 7 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), тобто наразі 2684,00 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Апеляційну скаргу подано в електронній формі через систему "Електронний суд", отже підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2147,2 грн.

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. При цьому, заявник апеляційної скарги зазначає, що факт його звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність свідчить про відсутність достатніх грошових коштів у останнього, а відповідні документи на підтвердження наведеного подавались заявником разом із заявою про відкриття провадження у цій справі. До апеляційної скарги додано довідку Пенсійного Фонду за формою ОК-7 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 05.05.2023 за період з 1 кварталу 2020 по 4 квартал 2023.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Положення статей ГПК України та Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища

Відтак, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору, повинна навести докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З наданих до апеляційної скарги доказів, а саме відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 05.05.2023 за період з 1 кварталу 2020 по 4 квартал 2023 сума доходу боржника у 2022 році склала 6257,14 грн,

Довідка Пенсійного фонду України ОК-7 від 05.05.2023 взагалі не містить інформацію про отриманий боржником дохід у період після 2020 року.

Водночас, з наявної в електронній справі розписки ОСОБА_1 від 10.04.2023, а також плану реструктуризації боргів боржника, він особисто підтверджує, що щомісячно отримує матеріальну допомогу в розмірі 3600 грн від доньки, а його загальні доходи в місяць разом із доходами від оренди земельної ділянки складають 4027,57грн. Відповідно розмір судового збору (2147,20 грн), який підлягає сплаті за подання даної апеляційної скарги, не перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

Таким чином, звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 належним чином не обґрунтував та не підтвердив відповідними доказами наявність підстав для його задоволення, оскільки саме по собі посилання скаржника на скрутний майновий стан, факт звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, а також те, що введення воєнного стану створює обмеженість в сплаті судового збору (який становить 2147,20 грн) не є підставою для звільнення від сплати судового збору у відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Східний апеляційний господарський суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, на підставі наявних документів суд не може визнати клопотання боржника про звільнення від сплати судового збору обґрунтованим.

Водночас заявник не позбавлений права надати додаткові обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору з відповідним доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 додано конкретизований список кредиторів, перед якими він визнає заборгованість, до якого включено: ТОВ "ФК" Європейська агенція з повернення боргів ", АТ "Акцент-Банк", АТ КБ "Приватбанк", АТ "Пумб"; АТ "Ідея Банк", АТ "Сенс Банк", ТОВ "ФК" "Центр фінансових рішень", АТ "Банк Форвард", АТ "Банк Кредит Дніпро", АТ "Креді Агріколь Банк".

Проте, до апеляційної скарги заявником не надано доказів надіслання її копії і доданих до неї документів визнаним боржником кредиторам.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (2147,20 грн.), а також доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів кредиторам у справі.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов