ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. Справа№ 910/6416/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Науменко С.В.

від відповідача: Сенчило В.В., Коваль О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023, повний текст якого складено та підписано 02.05.2023

у справі № 910/6416/22 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Силует"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Силует" про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Силует", яке оформлено протоколом №1 від 23.01.2018 по питанню №4 порядку денного щодо підвищення тарифу по сплаті членських внесків на експлуатаційні витрати та утримання будинку в розмірі 5,26 грн за 1 кв.м. для квартир 1-го поверху та 6,20 грн за 1 кв.м. для квартир 2-16 поверхів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

11.04.2023 до суду від позивача надійшла заява про судові витрати, у якій позивач просив долучити до матеріалів справи докази понесення витрат на професійну правничу допомогу та вирішити питання щодо розподілу витрат.

18.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій відповідач просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31 000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат відмовлено. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Силует" про розподіл судових витрат задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Силует" 25 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи та заперечення сторін

Позивач у запереченнях просив повністю відмовити відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, оскільки, на його думку, доводи відповідача про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 31 000,00 грн за 12 годин часу є безпідставними.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень щодо заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим додатковим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому відсутні підстави для їх стягнення.

А саме, апелянт посилається на те, що:

- суд не взяв до уваги, що витрати на правничу допомогу у розмірі 31000,00 грн не є пов`язаними з розглядом справи, оскільки жодні доводи та аргументи адвоката відповідача не були взяті судом до уваги при вирішенні спору, окрім заяви відповідача від 28.09.2022 про застосування строку позовної давності. На складання вказаної заяви адвокат витратив 30 хв., що слідує з Акту здачі-приймання наданих послуг від 05.04.2023;

- поведінка представника відповідача під час розгляду справи призвела до затягування розгляду справи, оскільки відповідач не виконав вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 28.09.2022, а саме не надав на вимогу суду копій документів, що призвело до необхідності у проведенні додаткових судових засідань, участь у яких відповідач включив до витрат, понесених на правничу допомогу;

- відповідач у відзиві на позовну заяву від 13.09.2022 повідомив про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 25000,00 грн, проте не подав до суду такого орієнтовного розрахунку понесених судових витрат, що в силу приписів ч. 2 ст. 124 ГПК України є підставою для відмови у їх відшкодуванні;

- в даному спорі має місце наявність обставин застосування приписів ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення від 28.06.2023 відповідач зазначив, що додаткове рішення вважає цілком законним та обґрунтованим, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене додаткове рішення без змін.

Також додатково повідомлено про орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн, докази понесення яких буду подані стороною в строки, визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 матеріали справи №№910/6416/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

17.05.2023 матеріали справи надійшли до апеляційного суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/6416/22. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 10.07.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 03.07.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 03.07.2023. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засіданні 10.07.2023 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване додаткове рішення скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.07.2023 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, а додаткове рішення залишити без змін.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залиши без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті додаткової постанови

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 5, 8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначеними частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України, але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Відповідна позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.

При цьому, такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

За результатами розгляду справи, відповідачем заявлено до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31 000,00 грн. На підтвердження понесення зазначених витрат відповідачем подано до суду, зокрема, договір про надання правової допомоги №1/23 від 17.05.2021, укладений між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Силует» (Клієнт) та Сенчилом Віталієм Вікторовичем (адвокат), додаткову угоду № 1.

Так, зі змісту укладеного між Сенчило Віталій Вікторович (адвокат) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Силует» (Клієнт) Договору про надання правової допомоги №1/23 від 17.05.2021 слідує, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту під час представництва інтересів в сфері майнових правовідносин, а також представляти клієнта у господарських, цивільних, адміністративних справах, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги. Також, адвокат надає клієнту консультаційну та юридичну допомогу щодо захисту інтересів останнього.

Згідно п. 5.1 Договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар у розміри та строки, що узгоджені додатковою угодою № 1 «Про виплату гонорару та компенсаційних платежів».

Додатковою угодою №1 «Про виплату гонорару та компенсаційних платежів» до Договору про надання правової допомоги №1/23 від 17.05.2021 сторони погодили вартість надання адвокатом правової допомоги. Так, зокрема, вказана додаткова угода містить як розмір вартості погодинної оплати гонорару за відповідну надану адвокатом послугу, так і розмір гонорару за комплексне ведення справи, що включає надання правової консультації, складання процесуальних документів та представлення інтересів клієнта в суді першої інстанції.

Згідно п. 7 Додаткової угоди № 1 на вимогу клієнта завершення доручення оформлюється Актом здачі-прийняття робіт за підписом уповноважених осіб сторін та є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідно до актів здачі-прийняття наданих послуг №050423 від 05.04.2023 на суму 30 000,00 грн та №08082022 від 08.08.2022 на суму 1 000,00 грн, адвокатом виконано наступні послуги:

- 13.09.2022 підготовлено відзив на позовну заяву по справі № 910/6416/22; адвокатом витрачено 4 (чотири) години - 10 000 грн;

- 28.09.2022 підготовлено заяву про застосування строку позовної давності по справі №910/6416/22; адвокатом витрачено 30 (тридцять) хвилин - 1 250 грн;

- 28.09.2022 представництво інтересів клієнта в Господарському суді м. Києва по справі№910/6416/22; адвокатом витрачено 30 (тридцять) хвилин - 1 250 грн;

- 07.10.2022 підготовлено супровідний лист з додатками по справі № 910/6416/22; адвокатом витрачено 30 (тридцять) хвилин - 1 250 грн;

- 08.11.2022 представництво інтересів клієнта в Господарському суді м. Києва по справі №910/6416/22; адвокатом витрачено 15 (п`ятнадцять ) хвилин - 625 грн;

- 16.11.2022 підготовлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №910/6416/22; адвокатом витрачено 15 (п`ятнадцять ) хвилин - 625 грн;

- 28.11.2022 підготовлено супровідний лист з додатками по справі № 910/6416/22; адвокатом витрачено 30 (тридцять) хвилин - 1 250 грн;

- 28.11.2022 ознайомлення з матеріалами справи № 910/6416/22; адвокатом витрачено 1 (одна) година - 2 500 грн;

- 30.11.2022 представництво інтересів клієнта в Господарському суді м. Києва по справі № 910/6416/22; адвокатом витрачено 30 (тридцять) хвилин - 1 250 грн;

- 06.12.2022 підготовлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №754/16289/18; адвокатом витрачено 15 (п`ятнадцять ) хвилин - 625 грн;

- 14.12.2022 ознайомлення в Деснянському районному суді м. Києва з матеріалами цивільної справи № 754/16289/18; адвокатом витрачено 1 (одна) година - 2500 грн;

- 16.12.2022 підготовлено пояснення по справі № 910/6416/22; витрачено 30 хвилин - 1 250 грн;

- 20.12.2022 підготовлено клопотання по справі № 910/6416/22; витрачено 15 хвилин - 625 грн;

- 20.12.2022 ознайомлення з матеріалами справи № 910/6416/22; адвокатом витрачено 30 (тридцять) хвилин - 1 250 грн;

- 21.12.2022 представництво інтересів клієнта в Господарському суді м. Києва по справі №910/6416/22; адвокатом витрачено 30 (тридцять) хвилин - 1 250 грн;

- 04.04.2023 представництво інтересів клієнта в Господарському суді м. Києва по справі №910/6416/22; адвокатом витрачено 1 (одна) година - 2 500 грн;

- 04.08.2022 надання усної консультації з приводу отримання позовної заяви про визнання недійсним рішення загальних зборів; адвокатом витрачено 1 (одну) годину 30 хвилин.

Вказані акти підписані сторонами без будь-яких зауважень та заперечень.

Факт оплати 25000,00 грн підтверджують додані до матеріалів справи копії платіжних доручення №128 від 16.08.2022 на суму 1 000,00 грн, №194 від 22.11.2022 на суму 10000,00 грн, № 49 від 06.04.2023 на суму 14 000,00 грн.

З врахуванням викладеного, вбачається, що відповідачем було надало суду належні докази понесених стороною судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, а тому в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України такі витрати підлягають розподілу.

Разом з тим колегія враховує, що відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку" є оціночним та залежить від конкретних обставин справи. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/7540/19.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем в першій заяві по суті спору наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на надання правничої допомоги в сумі 25 000,00 грн, що узгоджується з розміром гонорару визначеного сторонами в додатковій угоді «за комплексне ведення справи». При цьому у заяві від 06.04.2023 б/н відповідач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 31 000,00 грн з наведенням в актах деталізації виконаних робіт (наданих послуг) з погодинним витрачанням адвокатом часу та вартісного вираження розміру гонорару згідно додаткової угоди № 1.

Отже, відповідач, у відповідності до частини шостої статті 129 ГПК України станом на 06.04.2023 (звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат в сумі 31 000,00 грн) повинен був навести суду належне обґрунтування та відповідно, довести обставини того, що його адвокат, станом на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу разом з відзивом не міг передбачити витрати на надання послуг (виконання робіт), які зазначені в актах здачі-прийняття наданих послуг №050423 від 05.04.2023 на суму 30 000,00 грн та №08082022 від 08.08.2022 на суму 1 000,00 грн.

Натомість, матеріали справи свідчать, що заява ОСББ "Силует" взагалі не містить будь-яких пояснень та обґрунтувань щодо такого перевищення. Отже, відповідачем не було доведено суду обставин того, що адвокату ОСББ "Силует" про таке перевищення станом на подання попереднього (орієнтованого) розрахунку не було відомо та він не міг вказаних обставин передбачити.

Оскільки ОСББ "Силует" не було подано до суду доказів щодо обґрунтованості перевищення суми визначеної у попередньому розрахунку суми судових витрат, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви відповідача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн.

Відносно тверджень апелянта щодо непов`язаності заявлених до стягнення витрат з розглядом цієї справи у зв`язку з відхиленням судом аргументів та заперечень відповідача колегія зазначає, що наведене не спростовує факту надання адвокатом правових послуг, вартість яких оплачена стороною. До того ж положеннями чинного процесуального законодавство не передбачено такої підстави для відмови у відшкодуванні судових витрат як викладення адвокатом помилкових чи необґрунтованих аргументів, чи обрання невірної стратегії захисту.

Посилання апелянта на положення ч. 2 ст. 124 ГПК України відхиляються Судом, оскільки у відзиві на позовну заяву стороною наведено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, деталізації опису робіт до яких нормами процесуального закону не вимагається. Натомість, як вбачається зі змісту додатків до відзиву, відповідачем, зокрема, було надано Договір про надання правової допомоги №1/23 від 17.05.2021 та Додаткову угоду №1 «Про виплату гонорару та компенсаційних платежів» до Договору, які містять вартісний перелік правових послуг. Тож позивач не був позбавлений права ознайомитися з їх змістом та, відповідно, висловлювати свої заперечення.

Також колегія вважає непереконливими доводи апеляційної скарги в частині неврахування судом поведінки відповідача із зловживання стороною своїми процесуальними правами з ненадання витребуваних документів, оскільки відповідачем згідно супровідного листа від 07.10.2022 надано на вимогу суду витребувані документи, а також після уточнень в засіданні суду 08.11.2022 (протокол судового засідання від 08.11.2022) відповідачем за супровідним листом від 28.11.2022 надано додаткові документи. Отже обставин затягування відповідачем судового процесу як однієї з ознак зловживання процесуальними правами апелянтом слушними аргументами та належними доказами не доведено.

Крім того колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції частково задовольнив заяву відповідача та відмовив у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. Тоді як, згідно акта здачі-прийняття наданих послуг №050423 від 05.04.2023, вартість послуг з представництва інтересів відповідача в судових засіданнях, кількість яких була збільшена, за твердженнями апелянта, у зв`язку із затягуванням процесу (що не доведено), становить 625 грн (засідання від 08.11.2022) та 1 250 грн (засідання від 30.11.2022).

Щодо наявності підстав для відмови у задоволенні заяви у зв`язку з виникненням спору через неправомірні дії відповідача судова колегія зазначає, що зміст ч. 9 ст. 129 ГПК України свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб. Також зазначена норма визначає можливість часткового покладення судових витрат на особу на користь якої відбулось рішення.

Оскільки суд першої інстанції частково задовольнив заяву відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів, з врахуванням встановленого судом першої інстанції факту обізнаності позивача про спірне рішення зборів ОСББ "Силует" ще з 2018 року, але невчасного звернення до господарського суду (поза межами строку позовної давності), не вбачає наявності підстав для застосування у даному випадку положень ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства.

Судові витрати

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/6416/22 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, після виходу судді Алданової С.О. з відпустки, - 02.08.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков