ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023м. ХарківСправа № 922/1578/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Пономар Є. А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "А.П.С.-Сервіс", м.Харків (адреса: 61118, м.Харків, просп.Тракторобудівників, 114-В, кім.2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Про-Інжиніринг", м.Харків (адреса: 61153, м.Харків, просп.Ювілейний,56)
про стягнення 489474,20 грн та зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - Залеська А.С. (адвокат, ордер АН№1149389 від 18.04.2023 року),

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

24.04.2023 року до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "А.П.С.-Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Про-Інжиніринг" про стягнення 489474,20 грн за договором оренди нежитлового приміщення № ОР-02/08.21 від 02.08.2021, з яких: 163828,08 грн - заборгованість з орендної плати; 56922,35 грн - пеня; 198286,05 грн - штраф; 21262,49 грн - інфляційні втрати; 3592,23 грн - 3% річних; 45583,00 грн - неустойка, а також про зобов`язання звільнити та повернути орендоване приміщення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 року відкрито провадження у справи №922/1578/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.05.2023 року, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 13.06.2023.

Протокольною ухвалою суду від 13.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2023 року, яке протокольною ухвалою було відкладено на 25.07.2023 року.

22.06.2023 року представник відповідача надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 25.07.2023 року позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 25.07.2023 року не з`явився, відзив не надав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи (а.с.54).

Згідно з ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки судом вчинені всі необхідні визначені процесуальним законом вимоги щодо повідомлення сторін, суд визнає, що відповідач був належним чином повідомлені про розгляд справи, як того вимагають приписи статей 120, 242 ГПК України, однак не скористався своїми правами на подання відзиву на позов та участь у судовому засіданні.

Оскільки явка в судове засідання представника відповідача обов`язковою не визнавалася, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього за наявними в справі матеріалами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.08.2021 року між Приватним підприємством «А.П.С.-СЕРВІС» (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Про-Інжиніринг" (відповідач, орендар) укладено договір №ОР-02/08.21 оренди нежитлового приміщення, змінений і доповнений додатковими угодами №1 від 03.09.2021, №2 від 09.09.2021, №3 від 23.09.2021, №4 від 30.09.2021 (надалі - Договір).

Площа орендованого приміщення із урахуванням додаткових угод складає 273,50 кв.м. Орендна плата за вказане приміщення із урахуванням додаткової угоди № 4 від 30.11.2021 складає 13675,00 грн на місяць з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.2. Договору орендна плата сплачується за розрахунковий місяць не пізніше 10 числа місяця, що передує розрахунковому.

Відповідно до п.5.1 Договору строк користування об`єктом оренди становить 12 місяців, а саме до 02.08.2022 року.

Орендар має переважне право на укладання нового договору оренди об`єкта оренди на новий строк в разі належного виконання своїх обов`язків за цим договором.

Якщо орендар продовжує користуватись об`єктами оренди після закінчення строку договору, то в разі відсутності заяви орендодавця про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (пп.5.2, 5.3 Договору).

Як зазначає позивач в позовній заяві, останній платіж з орендної плати був здійснений ТОВ "Про-Інжиніринг" на користь ПП «А.П.С.-СЕРВІС» за вказаним договором у лютому 2022 року в якості оплати за березень 2022 року у розмірі 1183,58 грн. Інших оплат за Договором після 03.02.2022 ТОВ "Про-Інжиніринг" на користь ПП «А.П.С.-СЕРВІС» за Договором не здійснювалось, у зв`язку із чим виникла заборгованість із орендної плати за Договором.

23.02.2023 ПП «А.П.С.-СЕРВІС» направлено на адресу ТОВ "Про-Інжиніринг" повідомлення про відмову від договору оренди та вимогу щодо сплати заборгованості з орендної плати (а.с.15).

Відповіді на вимогу відповідач не надав, заборгованість не сплатив та приміщення не повернув.

Відповідно до п.9.7 Договору будь-яке повідомлення, яке вимагається або дозволяється цим Договором, надається в письмовій формі, та вважається наданим, зокрема, через сім дні після надіслання рекомендованим листом. Таким чином, Договір вважається припиненим з 03.03.2023.

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі прострочення Орендарем строків оплати, передбачених у цьому Договорі більше ніж на 5 робочих днів, він сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення, а також штраф в розмірі денної Орендної плати за кожен день прострочення.

Відповідно до п.2.4 Договору при припиненні дії Договору Орендар зобов`язаний в строк трьох робочих днів звільнити та повернути Об`єкт оренди Орендодавцю у належному стані.

Відповідно до п.2.5 повернення Орендарем Об`єкта оренди Орендодавцю оформлюється актом приймання-передачі, який підписується сторонами Договору. Об`єкт оренди вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Як зазначає позивач в позовній заяві, станом на момент подання позовної заяви об`єкт оренди позивачу відповідачем не повернуто, акт приймання-передачі не підписаний. В орендованому приміщенні знаходиться майно орендаря, доступ до приміщення у позивача відсутній.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 163828,08 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач також просить стягнути з відповідача 56922,35 грн пені, 198286,05 грн штрафу, 21262,49 грн інфляційних втрат, 3592,23 грн 3% річних та 45583 грн неустойки.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати ТОВ "Про-Інжиніринг" звільнити та повернути об`єкт оренди за договором №ОР-02/08.21 оренди нежитлового приміщення від 02.08.2021 шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 273,50 кв.м., що розташовані на цокольному та на третьому поверхах нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, просп. Тракторобуддівників, 114В та згідно з технічного паспорту позначені як приміщення цокольного поверху № 15 площею 183,70 кв.м., № 18 площею 28,5 кв.м., № 19 площею 10,30 кв.м., № 20 площею 19,9 кв.м., № 21 площею 14,50 кв.м., № 14 площею 1,90 кв.м., № 17 площею 3,50 кв.м., приміщення третього поверху № 30 площею 11,2 кв.м. ПП «А.П.С.-СЕРВІС».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений ч.3 ст.285 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно з п.1.1 Договору сторони домовились, що орендар зобов`язується належним чином прийняти об`єкт оренди та сплачувати за користування ним плату.

Згідно з п.4.2 Договору орендна плата сплачується за розрахунковий місяць не пізніше 10 числа місяця, що передує розрахунковому.

Відповідно до додаткової угоди № 4 від 30.11.2021 року орендна плата складає 13675,00 грн на місяць з урахуванням ПДВ.

Отже сторони погодили строк та розмір орендної плати відповідно до умов договору.

Відповідно до п.5.1 Договору строк користування об`єктом оренди становить 12 місяців, а саме до 02.08.2022 року.

Орендар має переважне право на укладання нового договору оренди об`єкта оренди на новий строк в разі належного виконання своїх обов`язків за цим договором.

Якщо орендар продовжує користуватись об`єктами оренди після закінчення строку договору, то в разі відсутності заяви орендодавця про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п.п.5.2,5.3 Договору).

23.02.2023 ПП «А.П.С.-СЕРВІС» направлено на адресу ТОВ "Про-Інжиніринг" повідомлення про відмову від договору оренди та вимогу щодо сплати заборгованості з орендної плати (а.с.15).

Відповідно до п.9.7 Договору будь-яке повідомлення, яке вимагається або дозволяється цим Договором, надається в письмовій формі, та вважається наданим, зокрема, через сім дні після надіслання рекомендованим листом. Таким чином, Договір вважається припиненим з 03.03.2023.

Таким чином, позивачем нараховано орендну плату в наступному розмірі:

- березень 2022 року 12491,42 грн (з урахуванням часткової оплати в сумі 1183,58 грн);

- квітень 2022 року 13675,00 грн;

- травень 2022 року 13675,00 грн;

- червень 2022 року 13675,00 грн;

- липень 2022 року 13675,00 грн;

- серпень 2022 року 13675,00 грн;

- вересень 2022 року 13675,00 грн;

- жовтень 2022 року 13675,00 грн;

- листопад 2022 року 13675,00 грн;

- грудень 2022 року 13675,00 грн;

- січень 2023 року 13675,00 грн;

- лютий 2023 року 13675,00 грн;

- березень 2023 року (за 2 дні) 911,66 грн;

Отже загальна сума заборгованості з орендної плати за період з березня 2022 по березень 2023 року складає 163828,08 грн.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт надання позивачем на користь відповідача послуг за Договором оренди №ОР-02/08.21 від 02.08.2021 року та їх вартість підтверджується матеріалами справи.

Строк оплати наданих послуг визначено умовами Договору (п. 4.2) та є таким, що настав.

Матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати.

Отже відповідач є таким, що прострочив свої зобов`язання за договором в частині сплати орендних платежів.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, та підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 163828,08 грн.

Щодо пені.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з чч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п.6.2 Договору у разі прострочення Орендарем строків оплати, передбачених у цьому Договорі більше ніж на 5 робочих днів, він сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення, а також штраф в розмірі денної Орендної плати за кожен день прострочення.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що штрафні санкції нараховуються до моменту належного виконання порушеного зобов`язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК України.

Отже Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17.

Також подібні за змістом до даних правовідносин є висновки у ряді інших постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові від 07.06.2019 по справі №910/23911/16, у постанові від 13.09.2019 по справі №902/669/18, від 12.06.2018 по справі № 910/4164/17, від 22.11.2018 по справі № 903/962/17, у яких висловлено позицію про те, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції".

Договір не містить умов нарахування пені більше 6 місяців.

Пункти 6.2, 6.3 Договору не містять ні іншого строку, відмінного від встановленого ч.6 ст.232 ГК України, наприклад, який є більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати.

Саме лише посилання в п.6.3 договору - до моменту належного виконання порушеного зобов`язання в даному випадку не є таким посиланням, оскільки не конкретизовано вказівку на подію, що має неминуче настати (день сплати боргу, день повернення майна, тощо).

Отже суд дійшов висновку, що посилання на п.6.3 договору не може бути розцінене як підстава нарахування пені у строк, більший ніж встановлений ч.6 ст.232 ГК України.

Отже кінцевий строк нарахування пені на заборгованість з орендної плати за кожен місяць обмежується 6 місяцями з дати, коли борг повинен був бути сплачений.

Перевіривши відповідні розрахунки пені, суд дійшов висновку, що розрахунки пені позивача є частково невірними, у зв`язку з невірним періодом нарахування пені на несплачену орендну плату за період з березня по листопад 2022 року більш ніж 6 місяців від дати, коли оплата мала бути здійснена (позивачем не застосовано у розрахунку пені приписи ч.6 ст.232 ГК України).

З огляду на зазначене, суд перераховує пеню на суми боргу за кожен місяць за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені, відповідно до норм законодавства та умов договору та з обмеженням, передбаченим ч.6 ст.232 ГК України, суд встановив, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 35246,48 грн.

В частині стягнення 21675,87 грн пені слід відмовити, у зв`язку з невірним розрахунком та невідповідністю вимогам чинного законодавства України.

Щодо штрафу.

Крім пені, позивачем заявлено до стягнення суму штрафу в розмірі 198286,05грн на підставі п.6.2 Договору, яким передбачено, що у разі прострочення Орендарем строків оплати, передбачених у цьому Договорі більше ніж на 5 робочих днів, він сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення, а також штраф в розмірі денної Орендної плати за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Штрафними санкціями згідно з ч.1 ст.230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В розумінні ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В той же час пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно зі ст.549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Однак, пунктом 6.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення строків оплати орендар додатково до пені сплачує орендодавцю штраф в розмірі денної орендної плати за кожний день прострочення.

Чинним законодавством не встановлено для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому законодавством передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (тобто, разове стягнення), однак штраф, погоджений сторонами в п.6.2 Договору, нараховується у розмірі денної орендної плати за кожен день прострочення виконання, що за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб його обчислення за кожен день прострочення, підпадає під визначення пені.

Отже визначення п.6.2 розміру штрафу не лише не узгоджується з положеннями ЦК України та ГК України, а й з приписами статті 61 Конституції України, тому що у випадку встановлення у договорі окремо пені за прострочення строків оплати, кредитор може здійснити подвійне стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання орендарем, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення, за період з 11.02.2022 по 21.04.2023, то підстави для стягнення штрафу у розмірі денної орендної плати за кожен день прострочення з 11.02.2022 по 21.04.2023, який по суті теж є пенею, у позивача відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу, оскільки його розмір, визначений умовами договору, нараховується за кожен день прострочення виконання зобов`язання, та за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб його обчислення за кожен день прострочення, підпадає під визначення пені (ч.3 ст.549 ЦК України), яку сторонами вже було погоджено умовами договору в розмірі двох облікових ставок Національного банку України від несплаченої орендної плати за кожен день прострочення за той самий період.

Щодо 3% річних та інфляційних.

Нормами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані 3592,23 грн 3% річних та 21262,49 грн інфляційних на недоплачену орендну плату за кожен місяць, за період з 11.02.2022 по 21.04.2023 року (а.с.16-17).

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних суд вважає їх обґрунтованими та арифметично вірними, а вимоги по стягненню 3% річних в сумі 3592,23 грн та 21262,49 грн інфляційних такими, що підлягають задоволенню.

Щодо неустойки.

За приписами ч.2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

На підставі зазначеного, оскільки відповідач не повернув орендоване приміщення у визначений строк, позивач здійснив нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення, яка за його розрахунком складає 45583,00 грн.

Суд, перевіривши розрахунок неустойки, встановив, що відповідний розрахунок за період з 03.03.2023 по 21.04.2023 позивачем здійснено арифметично правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 45583,00 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлена вимога щодо зобов`язання ТОВ "Про-Інжиніринг" звільнити та повернути об`єкт оренди за договором №ОР-02/08.21 оренди нежитлового приміщення від 02.08.2021 шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 273,50 кв.м., що розташовані на цокольному та на третьому поверхах нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, просп. Тракторобуддівників, 114-В та згідно з технічного паспорту позначені як приміщення цокольного поверху № 15 площею 183,70 кв.м., № 18 площею 28,5 кв.м., № 19 площею 10,30 кв.м., № 20 площею 19,9 кв.м., № 21 площею 14,50 кв.м., № 14 площею 1,90 кв.м., № 17 площею 3,50 кв.м., приміщення третього поверху № 30 площею 11,2 кв.м. ПП «А.П.С.-СЕРВІС».

Як вже зазначалось вище, 23.02.2023 ПП «А.П.С.-СЕРВІС» направлено на адресу ТОВ "Про-Інжиніринг" повідомлення про відмову від договору оренди та вимогу щодо сплати заборгованості з орендної плати (а.с.15).

Відповідно до п.9.7 Договору будь-яке повідомлення, яке вимагається або дозволяється цим Договором, надається в письмовій формі, та вважається наданим, зокрема, через сім дні після надіслання рекомендованим листом. Таким чином, Договір вважається припиненим з 03.03.2023 року.

Правові наслідки припинення договору оренди визначені ст.785 ЦК України, відповідно до частини 1 якої, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В зв`язку з припиненням Договору оренди нежитлового приміщення від 02.08.2021 № ОР-02/08.21, правові підстави для зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Про-Інжиніринг" орендованого приміщення відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги ПП «А.П.С.-СЕРВІС» щодо зобов`язання ТОВ "Про-Інжиніринг" звільнити та повернути його нежитлові приміщення, які є об`єктом оренди за Договором оренди нежитлового приміщення від 02.08.2021 №ОР-02/08.21 є правомірними, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо виселення ТОВ "Про-Інжиніринг", з нежитлових приміщень, які є об`єктом за Договором оренди 02.08.2021 № ОР-02/08.21 суд зазначає наступне.

Виселення - це примусове припинення права користування приміщенням, та полягає у звільненні цього приміщення від особи (осіб), яку виселяють, її майна, та у забороні даній особі користуватись цим приміщенням.

Частиною 1 статті 5 ГПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 2 статті 14 ГПК України також передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Оскільки у ТОВ "Про-Інжиніринг" відсутні правові підстави для зайняття орендованого приміщення, позовні вимоги ПП «А.П.С.-СЕРВІС» про звільнення орендованого приміщення шляхом виселення ТОВ "Про-Інжиніринг" з орендованого приміщення відповідає умовам законодавства та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, але, з урахуванням відмови в стягненні 21675,87 грн пені та 198286,05 грн штрафу, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується положеннями п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи часткову відмову в позові, судовий збір в розмірі 6726,68 грн покладається на відповідача, з вини якого виник спір, решта покладається на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в позові.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Про-Інжиніринг" (адреса: 61153, м.Харків, просп.Ювілейний,56; ) на користь Приватного підприємства "А.П.С.-Сервіс" (адреса: 61118, м.Харків, просп.Тракторобудівників, буд.114-В, кім.2; ) 269512,28 грн, з яких: 163828,08 грн - заборгованість з орендної плати; 35246,48 грн - пеня; 21262,49грн - інфляційні втрати; 3592,23 грн - 3% річних; 45583,00 грн - неустойка, крім того 6726,68 грн судового збору.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Про-Інжиніринг" (адреса: 61153, м.Харків, просп.Ювілейний,56; ) звільнити та повернути об`єкт оренди за договором № ОР-02/08.21 оренди нежитлового приміщення від 02.08.2021 шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 273,50 кв.м., що розташовані на цокольному та на третьому поверхах нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, просп. Тракторобудівників, 114-В, та згідно з технічного паспорту позначені як приміщення цокольного поверху № 15 площею 183,70 кв.м, № 18 площею 28,5 кв.м, № 19 площею 10,30 кв.м, № 20 площею 19,9 кв.м, № 21 площею 14,50 кв.м, № 14 площею 1,90кв.м, № 17 площею 3,50 кв.м., приміщення третього поверху № 30 площею 11,2 кв.м. Приватному підприємству "А.П.С.-Сервіс" (адреса: 61118, м.Харків, просп.Тракторобудівників, буд.114-В, кім.2; ).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "03" серпня 2023 р.

Суддя К.В. Аріт