ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/1904/23
Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О., за участі секретаря судового засідання Боднарчук В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1) Територіальної громади, інтереси якої представляє Чернівецька міська рада, м. Чернівці

2) Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ, м. Чернівці

про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання природного газу та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 93 727,87 грн.

представники сторін:

від позивача 1 Смотр Д.М.,

від позивача 2 Смотр Д.М.,

від відповідача Попов В.Д., довіреність №007.2Др-21-1222 від 12.12.2022

прокурор Моргоч Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Територіальної громади, інтереси якої представляє Чернівецька міська рада та Управління освіти Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ про визнання недійсними додаткових угод до Договору від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 за: № 1 від 02.03.2021, № 2 від 23.04.2021, № 3 від 27.05.2021, № 4 від 30.06.2021, № 5 від 20.07.2021, № 6 від 13.08.2021, № 7 від 27.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 29.09.2021, № 10 від 30.09.2021 та № 11 від 16.11.2021 та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 93 727,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог керівник Чернівецької окружної прокуратури посилається на те, що відповідачем всупереч інтересів держави та положень укладеного договору, без будь-яких належних підстав, у порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» укладено додаткові угоди, згідно з якими ціна на газове паливо за договором зросла. В результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими збільшено ціну, з місцевого бюджету безпідставно та надмірно сплачено відповідачу кошти у розмірі 93 727,87 грн. За доводами прокурора, внесення змін до договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АВ587-75-21 від 26.01.2021 здійснено в порушення вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», тобто належним чином не обґрунтовано та суперечить інтересам суспільства та держави, що має наслідком визнання додаткових угод недійсними у порядку ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача у сумі 93 727,87 грн. оплати за непоставлений товар на підставі ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2023 справу № 926/1904/23 передано на розгляд судді Миронюку С.О.

Ухвалою суду бвід 09.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.05.2023.

17.05.2023 до господарського суду Чернівецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач у поданому відзиві на позов зазначає таке.

Прокурором не обґрунтовано наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі позивачів в суді, зокрема не надано доказів, що уповноважений орган, в інтересах якого він звернувся з позовом, не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави. Також відсутні підстави для звернення прокурора з позовом в інтересах територіальної громади в особі Чернівецької міської ради та Управління освіти Чернівецької міської ради.

Щодо визнання додаткових угод недійсними відповідач заперечує та зазначає, що зазначені зміни ціни за одиницю товару не призвели до збільшення суми, визначеної в цьому договорі. Сума договору протягом 2021 року не була збільшена, а відтак, відповідачем та позивачем-2 внесені зміни до умов договору з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», яким передбачена можливість зміни істотних умов Договору до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема зміни ціни за одиницю товару не більш ніж на 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної в цьому договорі.

Прокурором не доведено наявності протиправних наслідків цих угод, а також вину сторін у формі умислу, не доведено, що дії сторін при укладенні спірних додаткових угод були спрямовані на заподіяння шкоди суспільним, економічним та соціальним інтересам держави.

Також відповідач зазначає про відсутність підстав для повернення коштів на підставі ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України та застосування зазначеної норми до спірних правовідносин.

25.05.2023 до суду від Чернівецької окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, у якій прокурор зазначає про належним чином та в достатньому обсязі обґрунтованими підстави представництва інтересів держави в суді. Укладання додаткових угод з порушенням вимог законодавства свідчить про нераціональне і неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері. Доводи відповідача про порушення вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є такими, що не відповідають матеріалам справи. Крім того, прокурор зазначає, що підписання додаткових угод призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів. Держава втратила можливість скористатися пропозиціями інших учасників відкритих торгів, але газ по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити так і не змогла; натомість була змушена оплачувати газ за ціною, вищою аніж встановлена договором, укладеним внаслідок відкритих торгів. Стосовно твердження відповідача про відсутність збитків, спричинених підписанням та виконанням оспорюваних додаткових угод прокурор зазначає, що позивач 2 отримав товар у меншій кількості. Різниця у кількості поставленого природного газу, що в цінах за первісним договором становить 93 727,87 грн., і є прямими збитками місцевого бюджету.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив від 31.05.2023 не погоджується з доводами прокуратури, викладеними у відповіді на відзив та вважає свою позицію незмінною, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 31.05.2023 відкладено підготовче засідання на 14.06.2023.

13.06.2023 від Чернівецької міської ради та Управління освіти Чернівецької міської ради надійшли клопотання в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Ухвалою від 14.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 04.07.2023.

У судовому засіданні 04.07.2023 прокурор та позивачі підтримали позовні вимоги.

Відповідач просив в задоволені позову відмовити.

Судом оголошено перерву до 10.07.2023.

10.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні. У судове засідання 10.07.2023 представник відповідача не з`явився, представник позивача та прокурор не заперечували проти відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 10.07.2023 відкладено розгляд справи по суті на 25.07.2023.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке.

03.12.2020 Управлінням освіти Чернівецької міської ради оприлюднено на офіційному порталі публічних закупівель «ProZorro» оголошення про проведення відкритих торгів в закупівлі UA-2020-12-03-004802-b природного газу очікуваною вартістю 1359180,00 грн.

Згідно п. 4.3 розділу «Загальні положення» тендерної документації щодо проведення вищевказаної процедури закупівлі, загальний обсяг поставки природного газу складає 141290 м3. Єдиним критерієм оцінки тендерних пропозицій є ціна, з включенням до ціни податку на додану вартість, інші критерії оцінки, ніж ціна не застосовуються (п. 1 розділ 5 «Оцінка тендерної пропозиції» тендерної документації).

Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій від 15.01.2021 переможцем процедури закупівлі UA-2020-12-03-004802-b природного газу визначено ТОВ «Чернівцігаз Збут» з ціною пропозиції після закінчення аукціону у розмірі 777095,00 грн. серед 3 учасників: ТОВ «Чернівцігаз Збут», ТОВ «Сервіс Групи ЛТД» та ТОВ «ЛНЗ ЕНЕРГО» (звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-12-03-004802-b від 27.01.2021).

За результатами відкритих торгів між Управлінням освіти Чернівецької міської ради та ТОВ «Чернівцігаз Збут» 26.01.2021 укладено договір № 41АВ587-75-21 на постачання природного газу (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Договору ТОВ «Чернівцігаз Збут» (надалі Постачальник) зобов`язане поставити Споживачу природний газ для потреб закладів освіти м. Чернівці у 2021 році, а Споживач - прийняти та оплатити газ на умовах даного Договору, в кількості 141290 м куб.

Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник поставляє Споживачу газ в об`ємах, вказаних в розподільній таблиці планового споживання газу: 2021 рік (тис. м3). а саме: за 1 кв. - 64,9560 тис. м 3 (січень - 26,5240 тис. м3, лютий - 21,5070 тис. м3, березень - 16,9250 тис. м3); за II кв. - 12,8796 тис. м3 (квітень - 6,7770 тис. м3, травень - 3,7250 тис. м3, червень - 2,37776 тис. м3)); за III кВ. - 7,8034 тис. м3 (липень - 1,6267 тис. м3, серпень - 2,2467 тис. м3, вересень - 3,9300 тис. м3), за IV кв. - 55,6510 тис. м.3 (жовтень - 7,8700 тис. м3, листопад - 17,2370 тис. м3, грудень - 30,5440 тис. м3).

Відповідно до п. 2.13 Договору приймання-передача природного газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Акти приймання-передачі природного газу складаються Постачальником, підписуються, скріплюються його печаткою та направляються Споживачу до 5 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, які Споживач зобов`язаний підписати та скріпити печаткою до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу в 2-х примірниках(п. п. 2.16, 2.17 Договору).

Загальна вартість Договору становить 777095,00 грн. з ПДВ, ціна за 1000,0 кубічних метрів газу з ПДВ становить 5500 грн. (п.п. 3.1, 3.2 Договору).

Ціна на газ, зазначена в п. 3.2 Договору може бути змінена у випадках, передбачених чинним законодавством. Зміна ціни погоджується обома сторонами шляхом підписання додаткової угоди до даного Договору ( п. 3.3 Договору).

Оплата за газ проводиться Покупцем в наступному порядку: 100% вартості спожитого обсягу газу оплачується на підставі акту прийому-передачі природного газу (за звітний місяць) протягом 15 робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі (п. 4.1 Договору).

Фінансування Договору здійснюється з міського бюджету на 2021 рік (п. 3.4 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 9.5 Договору). Зміни та доповнення до цього Договору мають юридичну силу за умов, якщо вони оформлені письмово, зареєстровані та підписані уповноваженими представниками сторін, завірені печатками (п.10.3 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору істотні умови Договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання сторонами зобов`язань в повному обсязі, крім випадків, передбачених чинним законодавством у сфері публічних закупівель.

Згідно з даними, оприлюдненими на офіційному порталі публічних закупівель «ProZorro» щодо закупівлі UA-2020-12-03-004802-b Договір постачання природного газу від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 Постачальником виконано, що підтверджується платіжними дорученнями: № 91, № 564, № 565, № 566 від 15.02.2021, № 225, № 713, № 715, № 717 від 15.03.2021, № 403, № 822, № 830, № 832 від 08.04.2021, № 786, № 1143, № 1144 від 11.06.2021, № 581, № 1021, № 1024 від 17.05.2021, № 954, № 1306, № 1311 від 09.07.2021, № 1158 від 12.08.2021, № 1480, № 1481 від 16.08.2021, № 1642 від 08.09.2021, № 1591, № 1593 від 10.09.2021, № 1800, № 1801, № 1842 від 13.10.2021, № 1962, № 1963, № 2090 від 10.11.2021.

Крім того, між Споживачем та Постачальником було укладено до Договору всього 11 додаткових угод, 10 з яких стосувались збільшення ціни за одиницю товару щоразу від 9,08% до 10 % із одночасним фактичним зменшенням обсягуспожитого газу.

Так, Додатковою угодою № 1 від 02.03.2021 ціну газу збільшено з 5500 грн. до 6049 грн. (+9,98%) за 1 тис. м3 з 01.02.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 1 від 11.03.2021 за лютий зменшено до 19208,290 м3 та згідно рахунку-акту № 3 від 06.04.2021 за березень збільшено до 18638,269 м3.

При цьому, на обґрунтування коливання ціни на ринку природного газу у січні та лютому 2021 року Постачальником надано довідку Чернівецької торгово-промислової палати від 03.02.2021 № 113 про ціну природного газу на європейському газовому хабі Gazpool станом на 27.01.2021 у розмірі 9760,03 грн/тис.куб.м та на 01.02.2021 - у розмірі 10455,93 грн/тис.куб.м.

Додатковою угодою № 2 від 23.04.2021 ціну за природний газ збільшено до 6653 грн. (+9,99%) за 1 тис. м3 з 07.04.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 5 від 13.05.2021 за квітень зменшено до 5676,270 м3.

При цьому, на обґрунтування коливання ціни на ринку природного газу у березні та квітні 2021 року Постачальником надано довідку Чернівецької торгово-промислової палати від 13.04.2021 № 449 про ціну природного газу на європейському газовому хабі NCG станом на 31.03.2021 у розмірі 9252,78 грн/тис.куб.м та на 07.04.2021 - у розмірі 10206,26 грн/тис.куб.м.

Додатковою угодою № 3 від 27.05.2021 ціну за природний газ збільшено до 7318 грн. (+10%) за 1 тис. м3 з 05.05.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 6 від 09.06.2021 за травень зменшено до 1905,54 м3.

При цьому, на обґрунтування коливання ціни на ринку природного газу у квітні та травні 2021 року Постачальником надано довідку Чернівецької торгово-промислової палати від 05.05.2021 № 547 про ціну природного газу на європейському газовому хабі ТТF станом на 27.04.2021 у розмірі 10276,45 грн/тис.куб.м та на 05.05.2021 - у розмірі 11741,18 грн/тис.куб.м.

Додатковою угодою № 4 від 30.06.2021 ціну за природний газ збільшено до 8049 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3 з 01.06.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 7 від 08.07.2021 за червень зменшено до 1146,540 м3.

Підставою для укладення додаткової угоди № 4 стала надана Постачальником цінова довідка Чернівецької торгово-промислової палати від № 686 про те, що роздрібна ціна ТОВ «Чернівцігаз Збут» на природний газ для установ та організацій, що фінансуються за рахунок бюджетів становить з 1 травня 2021 року - 10,965 грн. з ПДВ за 1 м3 та з 1 червня 2021 року - 12,775 грн. з ПДВ за 1 м3.

Додатковою угодою № 5 від 20.07.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 01.07.2021 до 8853 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 8 від 12.08.2021 за липень зменшено до 445,060 м3.

На обґрунтування коливання ціни на ринку природного газу у червні та липні 2021 року Постачальником надано довідку Чернівецької торгово-промислової палати від 05.07.2021 № 801 про те, що роздрібна ціна ТОВ «Чернівцігаз Збут» на природний газ для установ та організацій, що фінансуються за рахунок бюджетів становить з 1 червня 2021 року - 12,775 грн. з ПДВ за 1 м3 та з 1 липня 2021 року - 15,675 грн. з ПДВ за 1 м3.

Додатковою угодою № 6 від 13.08.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 01.08 2021, до 9737 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3 та Додатковою угодою № 7 від 27.08.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 16.08.2021 до 10709,70 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту .№ 12 від 08.09.2021 за серпень зменшено до 1204,180 м3.

При цьому, на обґрунтування коливання ціни на ринку природного газу у липні та серпні 2021 року Постачальником надано довідку Чернівецької торгово-промислової палати від 28.07.2021 № 914 (про ціну природного газу на європейському газовому хабі TTF станом на 08.07.2021 у розмірі 14853,05 грн/тис.куб.м та на 27.07.2021 - у розмірі 16366,88 грн/тис.куб.м) та від 18.08.2021 № 1015 (про ціну природного газу на європейському газовому хабі NCG станом на 04.08.2021 у розмірі 17923.72 грн/тис.куб.м та на 17.08.2021 - у розмірі 20354,81 грн/тис.куб.м.

Додатковою угодою № 8 від 28.09.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 01.09.2021 до 11779 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3, Додатковою угодою № 9 від 29.09.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 10.09,2021, до 12956 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3, а Додатковою № 10 від 30.09.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 18.09.2021 до 14251 грн. (+9,09%) за 1 тис. м3, а кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 10 від 10.11.2021 за вересень зменшено до 1905,42 м3.

При цьому, щодо коливання ціни на ринку природного газу у серпні та вересні 2021 року Постачальником надано довідки Чернівецької торгово-промислової палати: від 28.09.2021 № 1183/1 про зростання ціни на європейському газовому хабі NCG станом на 27.08.2021 до 19692,39 грн. та на 01.09.2021 до 21712,36 грн.; від 21.09.2021 № 1155 про зростання ціни на європейському газовому хабі NCG станом на 21.09.2021 до 30983,34 грн.; від 28.09.2021№ 1183/3 та № 1183/4 про зростання ціни на європейському газовому хабі NCG станом на 10.09.2021 до 23980,79 грн., на 18.09.2021 до 27027,60 грн. та на 22.09.2022 до 30345,19 грн.

Додатковою угодою № 11 від 16.11.2021 ціну Договору визначено на рівні 481449,76 грн. з ПДВ з терміном дії до 31.10.2021.

Таким чином, внаслідок укладення 11 додаткових угод ціну природного газу збільшено з 5500 грн. до 14251 грн. за 1 тис. м3, тобто на 8751 грн. або на 159,11 % більше від первинної ціни Договору, а кількість зменшено з 141290 м3 до 70494,889 м3 що на 70795,111 м3 менше, ніж зазначено в Договорі.

Судом встановлено, що згідно рахунків-актів № 1 від 12.02.2021, № 1 від 11.03.2021, № 3 від 06.04.2021, № 5 від 13.05.2021, № 6 від 09.06.2021, № 7 від 08.07.2021, № 8 від 12.08.2021, № 10 від 11.10.2021, № 10 від 10.11.2021, № 12 від 08.92021, акту № ЧЦ 381009705 за травень 2021 року та акту № ЧЦ381016780 за вересень 2021 року, підписаних сторонами Договору, Постачальником на виконання умов Договору поставлено всього 70494,889 м3 газу на суму 481449,76 грн.

Відповідно до інформації управління державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області від 06.10.2022 № 02-14-07/1365 та наданих Споживачем платіжних доручень № 91, № 564, № 565, № 566 від 15.022021, № 225, № 713, № 715, № 717 від 15.03.2021, № 403, № 822, № 830, № 832 від 08.04.2021, № 786, № 1143, № 1144 від 11.06.2021, № 581, № 1021, № 1024 від 17.05.2021, № 954, № 1306, № 1311 від 09.07.2021, № 1158 від 12.08.2021, № 1480, № 1481 від 16.08.2021, № 1642 від 08.09.2021, № 1591, № 1593 від 10.09.2021, № 1800, № 1801, № 1842 від 13.10.2021, № 1962, № 1963, № 2090 від 10.11.2021 ним відповідно до умов Договору сплачено Постачальнику коштів на загальну суму 481449,76 грн. за рахунок бюджету Чернівецької міської територіальної громади. Таким чином позивач-2 повністю розрахувався за природний газ, поставлений на підставі перерахованих вище актів, за цінами погодженими оскаржуваними додатковими угодами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Згідно з пунктами 6, 11, 22 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі": договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. При цьому предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами ч. 4 ст. 41 вказаного Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

В абзаці 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Судом встановлено, що позивач-2 та відповідач уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно з п. 2.1 Договору плановий обсяг постачання газу складав 141290 м куб.: за 1 кв. - 64,9560 тис. м 3 (січень - 26,5240 тис. м3, лютий - 21,5070 тис. м3, березень - 16,9250 тис. м3); за II кв. - 12,8796 тис. м3 (квітень - 6,7770 тис. м3, травень - 3,7250 тис. м3, червень - 2,37776 тис. м3)); за III кВ. - 7,8034 тис. м3 (липень - 1,6267 тис. м3, серпень - 2,2467 тис. м3, вересень - 3,9300 тис. м3), за IV кв. - 55,6510 тис. м.3 (жовтень - 7,8700 тис. м3, листопад - 17,2370 тис. м3, грудень - 30,5440 тис. м3).

Загальна вартість Договору становила 777 095,00 грн. з ПДВ, ціна за 1000,0 кубічних метрів газу з ПДВ становила 5500 грн. (п.п. 3.1,3.2 Договору).

Разом з тим внаслідок укладення 11 додаткових угод ціну природного газу збільшено з 5500 грн. до 14251 грн. за 1 тис. м3, тобто на 8751 грн. або на 159,11 % більше від первинної ціни Договору, а кількість зменшено з 141290 м3 до 70494,889 м3, що на 70795,111 м3 менше, ніж зазначено в Договорі.

Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод до договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни газу на ринку, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано цінові довідки Чернівецької торгово-промислової палати.

Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Зокрема, у документі, який видає компетентний орган, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціна на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Однак постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). (Постанова ОП КГС ВС у справі №927/491/19 від 18.06.2021).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Беручи до уваги викладене, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Таким чином, судом встановлено, що зазначені довідки Чернівецької торгово-промислової палати містять інформацію про ціну газу станом на конкретно визначені дати, однак не містять інформації чи відбувалося коливання цін (та яке саме, якщо таке коливання відбувалося) в період між укладанням додаткових угод № 1-11.

Отже, вказані довідки не містять інформації про коливання ціни в періодах між цими датами.

З огляду на вищевикладене, цінові довідки не можуть бути підтвердженням коливання цін природного газу на ринку, як це передбачено ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки підставою для внесення змін до істотних умов договору може бути лише обґрунтоване та документальне підтвердження ціни предмету закупівлі на час укладення Договору та її коливання на ринку у період дії Договору до дати укладення додаткових угод. А вказані документи не відображають інформацію, яка надає можливість прослідкувати динаміку цін, встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та встановити факт наявності коливання ціни, оскільки у них не зазначено вартість природного газу на попередні дати, з яких почалася зміна ціни на ринку, а лише зазначено вартість газу на конкретну дату чи за місяць.

Таким чином, коливання ціни природного газу на ринку в межах 10 % при укладенні додаткових угод сторонами договору жодним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено, у зв`язку з чим ними не дотримано вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону і відповідно безпідставно змінено істотні умови договору.

Крім того слід зазначити, що метою вказаного Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення "каскадних" додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Отже, беручи участь у процедурі публічних закупівель, товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору, адже вчиненню таких дій повинні передувати організаційні дії щодо закупки товару до сезонного здорожчання та його зберігання. Саме по собі коливання цін на ринку - природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.

Разом з тим, суд вважає, що сторони не могли не розуміти особливостей функціонування ринку газу (коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння), що було прогнозовано, а тому вони не були позбавлені можливості визначити у договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів, що відповідач у розглядуваний період застосування спірних додаткових угод № 1-11 дійсно змушений був придбавати природний газ для його подальшої передачі позивачу - 2 на виконання обов`язків за Договором за цінами, вказаними у відповідних цінових довідках.

Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Таким чином законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що, додаткові угоди до Договору від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 за: № 1 від 02.03.2021, № 2 від 23.04.2021, № 3 від 27.05.2021, № 4 від 30.06.2021, № 5 від 20.07.2021, № 6 від 13.08.2021, № 7 від 27.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 29.09.2021, № 10 від 30.09.2021 та № 11 від 16.11.2021 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів підлягають визнанню недійсними.

Щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 93727,87 грн., суд зазначає таке.

У відповідності до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

У відповідності до частини першої статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка газу, і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції укладеного Договору.

Судом встановлено, що згідно рахунків-актів № 1 від 12.02.2021, № 1 від 11.03.2021, № 3 від 06.04.2021, № 5 від 13.05.2021, № 6 від 09.06.2021, № 7 від 08.07.2021, № 8 від 12.08.2021, № 10 від 11.10.2021, № 10 від 10.11.2021, № 12 від 08.92021, акту № ЧЦ 381009705 за травень 2021 року та акту № ЧЦ381016780 за вересень 2021 року, підписаних сторонами Договору, Постачальником на виконання умов Договору поставлено всього 70494,889 м3 газу на 481449,76 грн.

Очікувана вартість 1 м3 природного газу станом на час укладення Договору становила 5,5 грн. (ціна Договору 777095 грн.: кількість природного газу 141290 м3, шо підлягав закупівлі), а після укладення всіх 11 додаткових угод про збільшення ціни газу та з урахуванням перерахованих Постачальнику за результатами виконання Договору коштів у сумі 481449,76 грн. вартість 1 м3 газу фактично склала 6, грн. (остаточна ціна Договору 481449,76 грн. - 70494,889 м3фактично поставленого газу).

Таким чином, на підставі додаткових до Договору угод № 1 від 02.03.2021; № 2 від 23.04.2021; № 3 від 27.05.2021; № 4 від 30.06.2021; № 5 від 20.07.2021; № 6 від 13.08.2021; № 7 від 27.08.2021; № 8 від 28.09.2021; № 9 від 29.09.2021; № 10 від 30.09.2021 та № 11 від 16.11.2021 Постачальнику надміру безпідставно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 93 727,87 грн. (6, грн. - 5,5 грн. = 1, грн. х 70494,889 м3).

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 93 727,87 грн. за товар, який не був поставлений відповідачем, підлягає стягненню з відповідача на підставі частини першої статті 670 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №927/1058/21.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача коштів у розмірі 93727,87 грн. підлягають задоволенню.

Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Як встановлено ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Частинами першою, третьою статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

В контексті зазначеного слід також враховувати, окрім іншого, й рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99.

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (неофіційний переклад): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 915/20/18 суд касаційної інстанції зазначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також й у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не має загальнодержавного характеру, але спрямоване на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (пункт 7. 23). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 914/225/18.

Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевою самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною основою місцевою самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 2 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частин 4, 5 цієї ж статті самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Частиною 1 статті 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Згідно з п. 1.1., 1.3., 1.4., 1.5. Положення про управління освіти Чернівецької міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 18.11.2020 № 2464, управління освіти є виконавчим органом Чернівецької міської ради, утримується за рахунок коштів міського бюджету та інших джерел, незаборонених чинним законодавством, у своїй діяльності є підзвітним та підконтрольним Чернівецькій міській раді (Засновнику), підпорядковане виконавчому комітету Чернівецької міської ради, Чернівецькому міському голові, є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України й своїм найменуванням та інші печатки, штампи, бланки із своїм найменуванням, відповідні рахунки в територіальному відділенні Державної казначейської служби України та уповноваженого банку.

Управління є уповноваженим органом у сфері освіти в межах Чернівецької міської територіальної громади (п. 1.7. Положення).

Серед основних завдань, прав та обов`язків Управління є, зокрема, створення умов для реалізації рівних прав громадян України на освіту, соціальний захист дітей дошкільного та шкільного віку; розробка проектів рішень міської ради та її виконавчого комітету, розпоряджень Чернівецького міського голови з питань освіти; подання Засновнику пропозицій щодо фінансування та утримання закладів освіти комунальної форми власності; забезпечення ефективного і цільового використання коштів бюджету Чернівецької міської ради в галузі освіти; координація діяльності підпорядкованих закладів освіти; здійснення контролю за фінансово- господарською діяльністю закладів освіти та установ комунальної форми власності міської ради, які підпорядковані Управлінню; внесення органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування пропозицій щодо фінансування закладів освіти, взяття участі у формуванні бюджету освітньої галузі міста; представництво в установленому порядку інтересів Управління в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, судах, підприємствах, установах, організаціях з питань, що належать до компетенції Управління тощо (пункти 2.8., 2.11.3., 2.12.1, 2.12.3, 3.1.4, 3.1.5., 3.1.9., 3.1.10, 3.1.16 Положення).

Відповідно до листа управління державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області від 06.10.2022 № 01-14-07/1365 управління освіти Чернівецької міської ради має статус головного розпорядника бюджетних коштів.

Звернення прокурора до суду у даній справі спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні вимог чинного законодавства під час витрачання бюджетних коштів.

Бездіяльність управління освіти Чернівецької міської ради в частині невизнання недійсним додаткових угод до Договору та не стягнення з Постачальника до бюджету безпідставно сплачених бюджетних коштів за Договором у розмірі 93727,87 грн. впродовж більш як року, негативно впливає на дохідну частину міського бюджету, що порушує економічні інтереси держави, та беззаперечно становить суспільний або публічний інтерес, що повинен захищатися державою (рішення ЄСПЛ у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004). А невжиття органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, заходів щодо повернення коштів до бюджету такому суспільному інтересу не відповідає.

Виходячи з викладеного, управління освіти Чернівецької міської ради с органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Виходячи зі змісту наведених вище норм та положення про управління освіти, п. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, отже вона є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Аналогічного висновку про наявність повноважень у органу місцевого самоврядування для звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору у сфері публічних закупівель дійшов Верховний Суд у справі № 905/1250/18 (постанова від 27.03.2019), № 926/1392/20 (постанова від 31.08.2021).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (п. 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 917/341/19, від 27.07.2021 № 922/2030/20.

На виконання зазначених вимог керівником Чернівецької окружної прокуратури подана позовна заява в інтересах держави та в інтересах органу, уповноваженого на здійснення відповідних функцій у даних правовідносинах, а саме, Чернівецької міської ради.

Бюджетом розвитку, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визнаються доходи і видатки місцевого бюджету, які утворюються і використовуються для реалізації програм соціально- економічного розвитку та зміцнення матеріально-фінансової бази. Бюджет місцевого самоврядування (місцевий бюджет) це план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

У відповідності до вимог Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Обов`язок держави захищати права людини, в тому числі право на життя, яке, крім іншого, включає право на безпечні умови життя. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. З Конституції України).

Зазначені конституційні норми відносять до першочергових інтересів держави створення безпечних умов життя на її території, що потребує, крім іншого, будівництва та капітального ремонту автомобільних доріг як чинників безпечного переміщення людей без загрози для їх життя та здоров`я.

Реалізація даних положень можливе за умови належного фінансування таких заходів, яке здійснюється за рахунок місцевих бюджетів.

Відповідно до Програми економічного та соціального розвитку Чернівецької міської територіальної громади на 2022 рік, продовженої у 2023 році, затвердженої рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 30.11.№ 579, проблемними є наступні питання: несплата поточних зобов`язань, приріст заборгованості за платежами до бюджету Чернівецької міської територіальної громади внаслідок запровадження карантинних заходів; збільшення заборгованості із виплати заробітної плати на економічно активних підприємствах громади; погіршення фінансового стану комунальних підприємств громади, зменшення сплати ними податку на прибуток та частини прибутку до бюджету Чернівецької міської територіальної громади, у зв`язку із призупиненням діяльності внаслідок карантину; фінансування пільг, наданих державою, за рахунок коштів бюджету громади; збільшення обсягів фінансової підтримки комунальних підприємств з бюджету громади; спрямування ресурсу бюджету на фінансування послуг, що надаються бюджетними установами громади, мешканцям інших територіальних громад; зношеність водопровідних мереж та зливової каналізації, які потребують капітального ремонту; застарілість будинків житлового фонду, необхідність проведення комплексного капітального ремонту будівель житлового фонду; значний рівень зносу рухомого складу електротранспорту та контактної мережі; високий рівень зношеності технологічного обладнання та інженерної інфраструктури; через фізичний знос будівель закладів освіти, культури, охорони здоров`я, інших будівель закладів соціально-культурної сфери комунальної власності погіршуються умови для навчання дітей, лікування населення, забезпечення їх соціально-культурними послугами, збільшується розмір витрат на оплату електроенергії та послуг теплопостачання, що призводить до втрат бюджету Чернівецької міської територіальної громади тощо.

Неефективне використання бюджетних коштів перешкоджає належним чином та у повному обсязі фінансувати першочергові погреби територіальної громади міста, підриває економічні основи місцевого самоврядування, а тому безпосередньо порушує інтереси держави, яка гарантує належну реалізацію конституційних прав громадян, в тому числі на достатній рівень життя, освіту, безкоштовну медицину, безпеку житія та здоров`я, а також функціонування місцевого самоврядування в Україні.

Правовідносини, пов`язані з використанням коштів з міського бюджету, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до Договору, на підставі яких ці кошти до бюджету не стягуються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні оспорюваних додаткових угод та неповернення до бюджету безпідставно сплачених відповідачу коштів унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави.

Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають, зокрема, в ефективному та результативному використанні бюджетних коштів (п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного Кодексу України).

Неефективне та неправомірне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т.ч. захищених.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 22 БК України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно з частиною 5 статті 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) (п.3).

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес.

Відповідно до и. 6 ч. 1 ст. 7 БК України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Оскільки фінансування за оспорюваними правовідносинами здійснюється за рахунок коштів бюджету Чернівецької міської територіальної громади, то у даному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів. Невжиття заходів щодо стягнення за наявності правових підстав коштів з мстою повернення їх до бюджету порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Разом з тим, Чернівецькою міською радою не вжито заходів до усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі», Цивільного та Господарського кодексів та повернення до бюджету безпідставно сплачених Постачальнику коштів.

Чернівецька міська рада не вжила заходів до усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі» та повернення у судовому порядку до міського бюджету безпідставно сплачених ТОВ «Чернівцігаз Збут» коштів ані з власної ініціативи, ані за наслідками розгляду листа Чернівецької окружної прокуратури від 23.09.2022 про виявлені порушення під час цієї закупівлі газу та необхідність їх усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 жовтня 2019 року по справі № 903/129/18 сформувала правову позицію, відповідно до якої сам факт не звернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (и. 6.43).

З огляду на викладене, правомірним та обґрунтованим є звернення прокурора в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до суду з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

Споживачем - управлінням освіти Чернівецької міської ради також не вжито жодних заходів ані з власної ініціативи, ані за наслідками розгляду листів Чернівецької окружної прокуратури від 23.09.2022 та 08.12.2022 про виявлені порушення під час цієї закупівлі газу та необхідність їх усунення. У відповідях на ці листи управління освіти не висловило свою позицію щодо порушення інтересів держави, про наміри самостійно звернутися з позовом щодо виявлених прокуратурою фактів або про вжиття інших заходів, та не спростувало твердження прокурора стосовно виявлених порушень.

Зазначена позиція управління освіти Чернівецької міської ради оцінена Чернівецькою окружною прокуратурою як бездіяльність та наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в судовому порядку шляхом звернення до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі управління освіти про визнання недійсними додаткових угод до вищезгаданого Договору та повернення безпідставно сплачених за ними відповідачу' коштів. Вказане повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

Управління освіти Чернівецької міської ради є стороною спірного правочину, а тому є особою, яка згідно статі 215 ЦК України мас право оскаржити його, є юридичною особою, яка може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, яка є розпорядником бюджетних коштів, яка здійснює процедуру закупівлі товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством України. Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала пасивна поведінка управління освіти щодо захисту порушених інтересів держави.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 та постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 917/341/19, від 02.02.2021 у справі № 922/1795/19, від 07.04.2021 у справі № 917/273/20.

Виконання зобов`язань за договором про закупівлю, укладеним з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 5 даною Закону.

У зв`язку з вищевикладеним, наявні достатні підстави для звернення керівника Чернівецької окружної прокуратури з позовною заявою в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради та управління освіти Чернівецької міської ради до суду з метою захисту порушених інтересів держави, оскільки уповноважені органи не здійснюють належним чином свої повноваження.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд відзначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене, позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними Додаткові угоди до Договору від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 за № 1 від 02.03.2021, № 2 від 23.04.2021, № 3 від 27.05.2021, № 4 від 30.06.2021, № 5 від 20.07.2021, № 6 від 13.08.2021, № 7 від 27.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 29.09.2021, № 10 від 30.09.2021 та № 11 від 16.11.2021.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз ЗБУТ» ( 58018 м. Чернівці, вул. Воробкевича, 1А, код СДРІІОУ 39584988) на користь Управління освіти Чернівецької міської ради (58029 м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 176, код ЄДРГІОУ - 02147345) з подальшим перерахуванням до бюджету Чернівецької міської територіальної громади безпідставно сплачені кошти в сумі 93 727,87 грн.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз ЗБУТ» ( 58018 м. Чернівці, вул. Воробкевича, 1А, код СДРІІОУ 39584988) на користь Чернівецької обласної прокуратури (, 58001, м. Чернівці, вул. Кордуби, 21-А р/р у форматі IBAN UA 0004946, банк-ДКСУ м. Київ, МФО - 820172) судовий збір в сумі 5368 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

В судовому засіданні 25.07.2023 р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2023 року.

Суддя С.О. Миронюк