ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 серпня 2023 року Справа № 903/560/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Мартинюк І. О., розглянувши матеріали по справі

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз

до відповідача: фізичної особи - підприємця Сакієнка Олександра Олексійовича

про стягнення 5211,15 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Каліщук В. П., адвокат, довіреність № 01Др-3-0123 від 02.01.2023;

відповідач: Сакієнко О. О..

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановив:

06.06.2023 року до господарського суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз до фізичної особи - підприємця Сакієнка Олександра Олексійовича про стягнення 5211,15 грн боргу за розподіл природного газу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу оформленого заявкою-приєднанням № 42ВР430-11230-19 від 11.10.2019 в частині повної та своєчасної плати наданих послуг з розподілу природного газу.

Ухвалою суду від 12.06.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.07.2023, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив; відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

23.06.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву від 23.06.2023 в якому просить в задоволені позову відмовити. При цьому вказує, що з жовтня 2021 повідомляв позивача про відмову від використання природного газу, обсягів газу у постачальника не замовляв, газ не споживав, актів наданих послуг не підписував через їх незаконність. Крім того, звертає увагу суду, що 21.02.2022 позивачем припинено газопостачання та опломбовано вхідну арматуру газопроводу, шляхом встановлення та опломбування металевої заглушки на газовому стояку, метод розриву, про що зазначено в акті № 4 від 21.02.2022, тобто газопроводи споживача та оператора фізично розірвані. Даний відзив з додатками приєднано до матеріалів справи.

04.07.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відповідь на відзив в якій вказує, що припинення газопостачання свідчить лише про припинення можливості споживання природного газу, однак припинення розподілу природного газу не було, договір від 11.11.2019 є діючим, жодна із сторін не ініціювала його припинення. Звертає увагу, що при припиненні газопостачання 21.02.2022 споживач не був від`єднаний від системи газопостачання, продовжує мати доступ до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу. Дана відповідь з додатками приєднана до матеріалів справи.

12.07.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про проведення підготовчого засідання без участі його представника, просить підготовче провадження закрити та призначити справу до судового розгляду по суті.

Відповідач в судове засідання 12.07.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча вчасно та належно був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 857.

В судовому засіданні 12.07.2023, беручи до уваги строки розгляду справи, суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 01.08.2023.

Ухвалою суду від 12.07.2023 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 01.08.2023.

14.07.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про скасування судового наказу № 903/560/23 від 12.06.2023.

В судовому засіданні 01.08.2023 відповідач відкликав дану заяву, оскільки судом не видавався судовий наказ № 903/560/23 від 12.06.2023, суд на місці ухвалив повернути без розгляду заяву про скасування судового наказу № 903/560/23 від 12.06.2023 відповідачу.

В судовому засіданні 01.08.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю; відповідач підтримав поданий відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

11.10.2019 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільних систем "Волиньгаз" (оператор ГРМ) та фізичною особою - підприємцем Сакієнком Олександром Олексійовичем (споживач) укладено договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання №42ВР430-11230-19 від 11.10.2019 до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому (далі договір; а. с. 7).

Відповідно до пункту 2.1 договору позивач, як Оператор ГРМ, взяв на себе зобов`язання надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному договором.

Згідно з п.6.1 договору розподілу природного газу: оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п. 6.2 договору).

Відповідно до п.п. 6.4, 6.6 договору розподілу природного газу розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

За умовами пункту 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно з законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ.

Як зазначено в п. 6.7 договору, у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача, зарахувати в рахунок погашення заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за цим договором.

Як зазначає позивач, за період з вересня 01.09.2021 по 30.04.2023, відповідачеві було надано послуги з розподілу природний газ в кількості 3133,03 куб. м., що підтверджується актами приймання - передачі газу (а. с. 23-42).

Листом від 11.05.2023 за №430-Пя-3289-0523 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату боргу за послугу з розподілу природного газу, на суму 5211,15 грн, проте дану вимогу залишено без задоволення, борг не погашено (а. с. 20-22).

Оскільки відповідач не оплатив вказану суму, позивач 06.06.2023 звернувся до суду із позовом про її стягнення.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами першою та другою статті 180 Господарського кодексу України(далі ГК України) передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, типовим договором, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно із пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу Газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно з пунктом 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

З наведених норм Кодексу вбачається, що доступ споживача до газорозподільної системи полягає в тому, що споживач має право користуватися потужністю об`єкта газорозподільної системи та здійснює оплату послуги з розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності свого об`єкта (об`єктів), а Оператор ГРМ протягом строку дії договору розподілу природного газу зобов`язаний забезпечити потужність об`єкта (об`єктів) споживача і лише в разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП. Тобто поки договір розподілу природного газу із споживачем не розірваний або об`єкт споживача не вилучений із заяви-приєднання, Оператор ГРМ забезпечує потужність об`єкта споживача, а споживач зобов`язаний оплачувати Оператору ГРМ послуги з розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП № 2766 від 30.12.2020 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»» Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2021 року в розмірі 1,57 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,884 грн. за 1 м3.

На 2021 рік Товариство (Оператор ГРМ) визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року.

На 2022 рік Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року.

На 2023 рік Товариство Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року.

Так, за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року, відповідачеві було розподілено природного газу в кількості 2200 м3 (відповідно до поданої відповідачем письмової заяви від 06.10.2020 року).

За період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року, відповідачеві було розподілено природного газу в кількості 2295,03 м3 (відповідно до поданої фактичних обсягів споживання, що підтверджуються розрахунком).

За період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року, відповідачеві було розподілено природного газу в кількості 314,00 м3 (мінімальний нормативно визначений об`єм, оскільки Споживач на 2023 рік не замовляв річної потужності та протягом зазначеного газового року не споживав природного газу, хоча був підключений до системи газопостачання), що підтверджуються розрахунком.

Отже, місячна вартість у відповідному році, починаючи з 2021 року році була розрахована як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).

На виконання договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №42ВР430-11230-19 від 11.11.2019 року, який підписаний відповідачем була розрахована щомісячна плата за розподіл газу з січня 2021 року по грудень 2021 року розмірі: 2200/12 х 1,884 = 345,40 грн на місяць; з січня 2021 року по грудень 2022 року розмірі: 2295,03/12 х 1,884 = 360,31 грн на місяць; з січня 2023 року по квітень 2023 року розмірі: 314/12 х 1,884 = 49,31 грн. на місяць.

Матеріалами справи підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 5211,15 грн, доказів, які б спростовували дану заборгованість або доказів її оплати, контррозрахунку, відповідач суду не надав, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Твердження відповідача, що у нього відсутній обов`язок щодо сплати коштів за розподіл природного газу у зв`язку з припиненням йому газопостачання з 21.02.2022 шляхом встановлення та опломбування металевої заглушки на газовому стояку, метод розриву, відхиляються судом, оскільки договір розподілу природного газу із споживачем не розірваний, об`єкт споживача не вилучений із заяви-приєднання, Оператор ГРМ забезпечує потужність об`єкта споживача, а споживач зобов`язаний оплачувати Оператору ГРМ послуги з розподілу природного газу. Відповідач остаточно не відмовлявся від газопостачання, про розірвання договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №42ВР430-11230-19 від 11.10.2019 не заявляв.

В силу положень ст. ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підставні та обґрунтовані, підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути 5211,15 грн боргу за розподіл природного газу

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, сплачений позивачем судовий збір(2684,00 грн) в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231-233, 236-238, 240, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Сакієнка Олександра Олексійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз (вул.І.Франка, 12, м.Луцьк, Волинськ область, 43006, ) 5211,15 грн (п`ять тисяч двісті одинадцять гривень 15 коп.) боргу за розподіл природного газу та 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення 04.08.2023.

Суддя А. С. Вороняк