РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2023Справа № 910/2001/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код 14305909)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 225 190, 14 грн,

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 225 190, 14 грн, з яких: 220 361, 47 грн - за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 9 843, 75 грн, 4 828, 67 грн - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2 647, 70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в порушення графіку погашення кредиту, п. 1.1., 1.3., 2.1., 5.1.-5.3., 5.5. кредитного договору, вимог ЦК України, позичальник - ТОВ "Лінкорстройгруп" свої зобов`язання не виконав, погашення заборгованості не здійснив, у зв`язку з чим з 28.10.2022 утворилася прострочена заборгованість (після 06.10.2022 боржник припинив виконувати зобов`язання за кредитним договором).

Банком було направлено позичальнику вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань за кредитним договором від 08.06.2022 № Д2-РБ/24-40, яка залишилась не виконаною.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником в особі директора та єдиного засновника ТОВ "Лінкорстройгруп" ОСОБА_1 , 08.06.2022 між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № Д2-РБ/24-41 за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 суд звернувся із до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д) із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); зобов`язано Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

24.02.2023 до Господарського суду міста Києва від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради в якій зазначено про відсутність відомостей щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 суд звернувся до Гуляївської Сільської Ради Березівського Району Одеської Області (67353, Одеська обл., Березівський р-н, с. Гуляївка, вул. Гагаріна, буд. 17) із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); зобов`язано Гуляївську Сільську Раду Березівського Району Одеської Області надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Оскільки станом на 04.05.2023 від Гуляївської Сільської Ради Березівського Району Одеської Області інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 до суду не надходило, судом самостійно було сформовано засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" запит, та отримано інформацію щодо вказаної особи.

Згідно відповіді № 59517 від 04.05.2021 з Єдиного державного демографічного реєстру, адреса реєстрації ОСОБА_1 є, АДРЕСА_2 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 04.05.2023 направлялася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 710 та як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, дане відправлення вручено відповідачу 02.06.2023.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали суду від 04.05.2023 запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву із врахуванням вимог статті 165 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві. Надати суду докази направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача.

Станом на дату ухвалення даного рішення в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

08.06.2022 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінкорстройгруп" (далі - позичальник) укладено кредитний договір № Д2-РБ/24-40 за умовами якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти (далі - кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 230 000, 00 грн (далі - ліміт), а позичальник зобов`язувався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором.

Згідно п. 1.3. кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту - 28.05.2024, або інша дата, визначена відповідно до п. 5.4. або ст. 8 кредитного договору.

За п. 2.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких нараховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 14,45 %. Графік погашення заборгованості за кредитним договором сторони встановили у додатку 1 до кредитного договору.

Всупереч Графіку погашення кредиту, п. 1.1., 1.3., 2.1., 5.1.-5.3., 5.5. кредитного договору, позичальник прострочив сплату платежів у жовтні 2022 (за графіком 28.10.2021 не сплачено тіло - 9 843,75 грн., відсотки - 2 647, 70 грн.).

Так, станом на 08.11.2022 заборгованість за кредитним договором складала 223 968, 80 грн, де: борг за кредитом - 220 361,47 грн., в тому числі прострочений борг за кредитом - 9 843,75 грн.; борг за відсотками - 3 607,33 грн., в тому числі прострочений борг за відсотками - 2 647, 70 грн.

Згідно умов кредитного договору, кредитор виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши позичальнику кредит в сумі та у строки, передбачені кредитним договором (підтверджено випискою по рахунку IBAN N НОМЕР_2 (за НОМЕР_3 ).

Проте, в порушення Графіку погашення кредиту, п.п. 1.1., 1.3., 2.1., 5.1.-5.3., 5.5. кредитного договору, позичальник свої зобов`язання не виконав, погашення заборгованості не здійснив, у зв`язку з чим, з 28.10.2022 утворилася прострочена заборгованість (після 06.10.2022 боржник припинив виконувати зобов`язання за кредитним договором).

Відповідно до 8.1. кредитного договору у разі настання обставин Дефолту Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни, вжити один або декілька заходів, а саме: вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості (п. 8.1.3 Кредитного договору).

Згідно п. 8.2. кредитного договору кредитор має право скористатись правами, зазначеними в п. 8.1. кредитного договору, та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин дефолту, зокрема, у випадку: порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за кредитним договором (п. 8.2.1. кредитного договору); порушення зобов`язань, встановлених ст. 4, 6, 7 кредитного договору (п. 8.2.4. кредитного договору); порушення позичальником своїх зобов`язань перед Кредитором за будь-якими іншими договорами, укладеними з кредитором (п. 8.2.7., п. 8.2.11. кредитного договору).

Відповідно до п. 8.3. кредитного договору, якщо кредитор вирішив скористатися правами визначеними у пп. 8.1.1-8.1.3 п. 8.1. кредитного договору, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання кредитора є припиненими, з дати направлення кредитором відповідного повідомлення або з іншої дати, визначеної кредитором самостійно. Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні кредитора, і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше тридцятого календарного дня з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений менший строк). У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги, кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення, пред`явити вимогу позичальнику/поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за договором, які не суперечать законодавству України.

Враховуючи допущення позичальником прострочення зі сплати кредиту та не виконання своїх зобов`язань за кредитним договором (у тому числі порушення п. 6.4 кредитного договору щодо не надання банку інформації та документів, що підтверджують внесення змін до установчих/реєстраційних документів; внесення змін до інших документів, що надавались банку з метою укладення кредитного договору; зміни структури власності/інформації про кінцевих бенефіціарних власників, - протягом трьох днів з моменту настання таких змін) кредитор набув безумовного права вимагати повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись п. 1.3., ст. 8 кредитного договору, 10.11.2022 на електронну та поштову адреси позичальнику направлено вимогу № б/н від 10.11.2022 про виконання порушеного зобов`язання не пізніше 10 календарних днів з дня направлення вимоги шляхом дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 08.11.2022 становила 223 968, 80 грн, та, залишилась не виконаною (поштове відправлення № 410 вручено ТОВ "Лінкорстройгруп" 28.11.2022).

Отже, вимогою № б/н від 10.11.2022 банк змінив кінцевий термін погашення кредиту з 28.05.2024 на 21.11.2022, що відповідає п. 8.1.-8.3. кредитного договору.

За розрахунком заборгованості від 22.11.2022 станом на 21.11.2022 загальна заборгованість ТОВ "Лінкорстройгруп" становить 225 190,14 грн., де:

- заборгованість за кредитом - 220 361, 47 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 9 843,75 грн.;

- заборгованість за відсотками - 4 828, 67 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2 647, 70 грн.

23.01.2023 банк повторно направив позичальнику вимогу № 188/2/44 від 20.01.2023 про усунення порушень кредитних зобов`язань за кредитним договором, яка також залишилась не виконаною (поштове відправлення № 183 направлено ТОВ "Лінкорстройгруп" 23.01.2023).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником в особі директора та єдиного засновника товариства ОСОБА_1 , 08.06.2021 між Банком та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) (далі - поручитель) укладений договір поруки № Д2-РБ/24-41 від 08.06.2022 за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором поруки забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо.

Згідно п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями.

Згідно п. 2.2. договору поруки поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом десяти календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та у обсязі визначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиними та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі.

За умовами пп. 3.1.2. договору поруки поручитель належним чином і в повному обсязі ознайомлений з положеннями кредитного договору та договору поруки, що забезпечує виконання кредитного договору, цілком розуміє їх зміст і будь-яке посилання в тексті цього договору на основний договір чи окремі його положення є достатньою підставою вважати, що ці положення застосовуються рівною мірою до виконання прав і обов`язків сторін за цим договором.

Відповідно до пп. 3.1.3. договору поруки поручитель володіє всією необхідною інформацією про позичальника, його правовий статус та фінансовий стан, у т.ч. щодо його спроможності здійснювати виконання забезпечених зобов`язань, а також має всі можливості для самостійного, без участі кредитора, отримання інформації щодо стану виконання позичальником забезпечених зобов`язань.

За п. 6.4. договору поруки повідомлення та кореспонденція між сторонами за цим договором здійснюється, серед іншого, способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправленого або врученого повідомлення. Кредитор має право направляти повідомлення, інформацію та документи в електронній формі засобами систем дистанційного обслуговування рахунків або на електронну адресу поручителя: . Відповідна інформація та документи вважаються направленими та отриманими належним чином, якщо їх було направлено за адресою/електронною адресою сторони, зазначеною у договорі або останньому письмовому повідомленні відповідної сторони.

Вище наведеним підтверджено правомірність застосування банком до поручителя вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, умови якого порушені (не виконані) позичальником.

10.11.2022 Банк направив солідарному поручителю вимогу № б/н від 10.11.2022 про виконання порушеного зобов`язання не пізніше 10 календарних днів з дня направлення цієї вимоги шляхом погашення заборгованості за кредитним договором з додатками, що вручена 21.11.2022.

Проте, означена вимоги залишена поручителем без виконання (поштове відправлення № 402 вручено 21.11.2022).

23.01.2023 Банк повторно направив поручителю вимогу № 188/2/45 від 20.01.2023, яка також залишилась не виконаною (поштове відправлення № 175 від 23.01.2023).

Спір у даній справі виник, у зв`язку з невиконанням солідарним поручителем (належним чином повідомленого про порушення кредитного договору) зобов`язань за договором поруки, не усунення порушення та не здійснення оплати заборгованості позичальника за кредитним договором.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено судом, Баком було виконано свої зобов`язання у повному обсязі та надано позичальнику кредит в сумі та у строки, передбачені кредитним договором, що (підтверджено випискою по рахунку IBAN N НОМЕР_2 (за 01.06.2022-30.06.2022).

Проте, в порушення Графіку погашення кредиту, п. 1.1., 1.3., 2.1., 5.1.-5.3., 5.5. кредитного договору, позичальник свої зобов`язання не виконав, погашення заборгованості не здійснив, у зв`язку з чим, з 28.10.2022 утворилася прострочена заборгованість (після 06.10.2022 боржник припинив виконувати зобов`язання за кредитним договором).

Відтак, станом на 08.11.2022 заборгованість за кредитним договором складала 223 968, 80 грн, де: борг за кредитом - 220 361,47 грн., в тому числі прострочений борг за кредитом - 9 843,75 грн.; борг за відсотками - 3 607,33 грн., в тому числі прострочений борг за відсотками - 2 647, 70 грн.

Як було встановлено судом вище, вимога кредитора № б/н від 10.11.2022 про виконання порушеного зобов`язання не пізніше 10 календарних днів з дня направлення вимоги шляхом дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 08.11.2022 становила 223 968, 80 грн, залишилася позичальником не виконана (поштове відправлення № 410 вручено ТОВ "Лінкорстройгруп" 28.11.2022).

Отже, вимогою № б/н від 10.11.2022 банк змінив кінцевий термін погашення кредиту з 28.05.2024 на 21.11.2022, що відповідає п. 8.1.-8.3. кредитного договору.

За розрахунком заборгованості від 22.11.2022 станом на 21.11.2022 загальна заборгованість ТОВ "Лінкорстройгруп" становить 225 190,14 грн., де:

- заборгованість за кредитом - 220 361, 47 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 9 843,75 грн.;

- заборгованість за відсотками - 4 828, 67 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2 647, 70 грн.

23.01.2023 банк повторно направив позичальнику вимогу № 188/2/44 від 20.01.2023 про усунення порушень кредитних зобов`язань за кредитним договором, яка також залишилась не виконаною (поштове відправлення № 183 направлено ТОВ "Лінкорстройгруп" 23.01.2023).

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18.

Як було встановлено судом вище, забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником в особі директора та єдиного засновника товариства ОСОБА_1 , 08.06.2021 між Банком та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) (далі - поручитель) укладений договір поруки № Д2-РБ/24-41 від 08.06.2022 за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором поруки забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями.

Згідно п. 2.2. договору поруки поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом десяти календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та у обсязі визначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиними та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі.

10.11.2022 Банк направив солідарному поручителю вимогу № б/н від 10.11.2022 про виконання порушеного зобов`язання не пізніше 10 календарних днів з дня направлення цієї вимоги шляхом погашення заборгованості за кредитним договором з додатками, що вручена 21.11.2022.

Проте, означена вимоги залишена поручителем без виконання (поштове відправлення № 402 вручено 21.11.2022).

23.01.2023 Банк повторно направив поручителю вимогу № 188/2/45 від 20.01.2023, яка також залишилась ним не виконаною (поштове відправлення № 175 від 23.01.2023).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно абз. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Втім, суд вказує, що доказів, щоб свідчили про погашення означеної заборгованості в матеріалах справи не міститься. Тверджень позивача відповідачем спростовано не було. Доказів протилежного суду не представлено.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, позивачем у відповідності до п. 2.1.-2.2., 6.4. договору поруки, належним чином було повідомлено солідарного поручителя про порушення кредитного договору (вимога № б/н від 10.11.2022 вручена 21.11.2022), а, поручитель не відреагував на вимоги: № б/н від 10.11.2022, № 188/2/45 від 20.01.2023, порушення кредитного договору не усунув, заборгованість не сплатив, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поруки № Д2-РБ/24-41 від 08.06.2022 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, враховуючи встановлені судом обставини належного повідомлення позивачем у відповідності до п. 2.1.-2.2., 6.4. договору поруки, солідарного поручителя про порушення кредитного договору (вимога № б/н від 10.11.2022 вручена 21.11.2022), та враховуючи те, що поручитель не відреагував на вимоги: № б/н від 10.11.2022, № 188/2/45 від 20.01.2023, порушення кредитного договору не усунув, заборгованість не сплатив, а також, зважаючи на відсутність з боку відповідача доводів на спростування позиції позивача, суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за кредитом в сумі 220 361 (двісті двадцять тисяч триста шістдесят один) грн 47 коп., заборгованість за відсотками в сумі 4 828 (чотири тисячі вісімсот двадцять вісім) грн 67 коп. та судовий збір в сумі 3 377 (три тисячі триста сімдесят сім) грн 85 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.08.2023 (після виходу з відпустки).

Суддя Дмитро БАРАНОВ