ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" липня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3271/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши заяву (вх.№4-50/23 від 26.07.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП» (65003, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 29/1, офіс 302, ) про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) - Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» (68003, Одеська обл., м.Чорноморськ, просп. Миру, буд. 28, ) та відносно осіб, які можуть отримати статус учасників справи (третіх осіб) - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Наталії Артемівни (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 7/9) та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича (68004, Одеська область, м.Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд.19, оф.310)

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) - Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» та відносно осіб, які можуть отримати статус учасників справи (третіх осіб) - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Наталії Артемівни та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, згідно якої просить суд:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 27.06.2022 № 1753, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису;

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 04.07.2022 № 1874, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису;

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 04.07.2022 № 1876, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» зазначає, що між ним та ПАТ «МТБ БАНК» було укладено три Договори застави транспортних засобів, обладнання (майнової поруки), з яких два договори від 22.07.2020 р. та однин договір від 28.08.2020.

Вказаними договорами застави (майнової поруки) забезпечувалося зобов`язання Боржника ТОВ «Миколаївбудцентр» за кредитним договором № 29275/OF від 13.06.2019. На думку заявника, умов зазначених договорів застави, які є аналогічними, чітко вбачається, що заставою забезпечується виконання зобов`язань ТОВ «Миколаївбудцентр» (Боржник), за кредитним договором № 29275/OF від 13.06.2019, по поверненню наданого Боржнику кредиту у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом заборгованості 90 000 000,00 грн., терміном погашення до 31.12.2022 р., та по сплаті відсотків.

Надалі між Боржником (ТОВ «Миколаївбудцентр») та Банком було укладено 15 додаткових угод до Кредитного договору. Згідно вказаних угод, Боржнику надавалися «окремі транші», визначені додатковими пунктами договору з різними строками погашення. Заставодавець не був повідомлений про вказані «окремі транші» та не поручався за виконання вказаних зобов`язань.

В той же час заявником згода на збільшення суми/ліміту Кредиту не надавалась, а умови договорів застави не містять положень про забезпечення заставою виконання зобов`язань Боржника за окремими траншами, що надані згідно п.п. 1.1.4. 1.1.9.

Як стало відомо заявнику, написи вчинені до настання строку погашення заборгованості за поновлювальною кредитною лінією (до 31.12.2022).

Водночас, як вказує заявник, виконавчі записи вчинено з порушенням положень п. 4.6. договорів застави, згідно якого у випадку невиконання зобов`язань Боржника після отримання вимоги Банку Заставодавець зобов`язаний передати предмет застави Заставодержателю, і якщо Заставодавець не виконує обов`язок щодо передачі предмета застави у володіння Заставодержателя, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Оскільки предмети обтяження у володіння банку добровільно не передавались, звернення стягнення на предмет застави може бути здійснено лише на підставі рішення суду.

Також заявник наголошує, що сума заборгованості не є безспірною, а заборгованість, в рахунок погашення якої Банком звернуто стягнення на заставне майно, виникла через надання додаткових траншів, згідно п.п 1.1.4.-1.1.9. кредитного договору, які фактично не було забезпечено майновою порукою.

ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» зазначає, що він поручився за виконання зобов`язань Боржника за кредитною лінією зі строком погашення до 31.12.2022 р., з урахуванням умов п.п.п 1.1.1., 1.1.2., 1.1.3. Кредитного договору, а Банк звернув стягнення на заставу в рахунок заборгованості, яка виникла через надання додаткових траншів, згідно п.п 1.1.4.-1.1.9. кредитного договору, які фактично не було забезпечено майновою порукою.

Водночас, згідно тверджень заявника, звернення стягнення на майно є порушенням застосованих до Боржника і Заставодавця (майнового поручителя), на підставі положень Закону України "Про санкції", обмежень (блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном та зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Звернення стягнення на майно підсанкційних компаній може здійснюватися лише за участі АРМА що можливо здійснити лише у судовому порядку.

З урахуванням наведеного, заявник зазначає про намір звернення до суду з позовною заявою про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Поряд з цим, враховуючи, що за оскаржуваними виконавчими написами відкрито виконавчі провадження, описано та вилучено майно позивача, здійснена оцінка вилученого майна, яке наразі передано на реалізацію ДП "Сетам" із призначенням торгів на 10.08.2023 та 21.08.2023, без вжиття заходів щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, майно буде реалізоване за протиправними виконавчими написами, а Банк фактично за рахунок реалізованого майна тричі стягне борг з майнового поручителя (оскільки за кожним з трьох написів стягується один і той самий борг за кредитним договором № 29275/OF від 13.06.2019 р.) у загальній сумі 102 107 295,54 грн., у тому числі втричі збільшено основну суму боргу: 102 092 295,54 грн., у той час, як сам Банк у судовому провадженні стягує з боржника за вказаним кредитним договором основну суму боргу 26 772 065,18 грн.

За думкою заявника, реалізація заставного майна призведе до неможливості поновлення порушених прав ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» в рамках заявленого ним позову

Розглянувши заяву (вх.№4-50/23 від 26.07.2023) ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» про забезпечення позову та дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення такої заяви з таких підстав:

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови», Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.3, 4, 6 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Оскільки у даному випадку позивач має намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

У даному випадку заявник на підставі пункту 5 частини першої статті 137 ГПК України просить зупинити стягнення, яке вже відбувається, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

При цьому ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» має намір звернутися до суду з позовом про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, оскільки вважає, що такі написи вчинено з порушенням норм законодавства. Тобто позовна заява буде містити немайнові вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтовував її можливістю звернення стягнення на майно, що є предметом договорів застави, та на яке звернуто стягнення на підставі виконавчих написів.

На підтвердження викладених заявником обставин, ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» надано суду копію кредитного договору №29275/OF від 13.06.2019, договори застави від 22.07.2020, від 28.05.2020, від 22.07.2020, виконавчі написи №1753 від 27.06.2022, №1874 від 04.07.2022, №1876 від 04.07.2022, за якими звернуто стягнення на майно, яке передане за означеними раніше договорами застави у забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Миколаївбудцентр» за кредитним договором №29275/OF від 13.06.2019.

На підтвердження перебування виконавчих написів на примусовому виконанні заявником надано суду постанови державних виконавців про відкриття виконавчих проводжень, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника та інші.

Керуючись положеннями законодавства України, а також враховуючи встановлені судом обставин, зокрема, що спірні виконавчі написи перебувають на примусовому виконанні, в межах якого, за наслідком вчинення виконавцем визначених Законом України "Про виконавче провадження" дій, буде звернуто стягнення на спірне майно за виконавчими написами, при цьому заявник має намір оскаржити такі написи шляхом звернення до суду з вимогами про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, оскільки на його думку такі виконавчі написи здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих написів, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому, суд доходить висновку, що у випадку примусової реалізації майна на прилюдних торгах ТОВ «ФІНБІЗНЕСГРУП» буде позбавлено можливості захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Водночас суд наголошує, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих написів, вчинених приватним нотаріусом, якими звернено стягнення на майно, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

При цьому, застосовуючи до спірних правовідносин означені судом норми права, суд, відповідно до ст. 236 ГПК України, також враховує висновки Верховного Суду у аналогічних спорах, викладені, зокрема, у постанові від 13.08.2021 по справі №902/1264/20, від 13.05.2021 №916/2761/20.

Суд враховує, що захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним позовній вимозі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Суд також зазначає про відсутність необхідності вирішення питання щодо зустрічного забезпечення станом на день вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у Постанові КГС ВС від 19.02.2019 у справі №911/1695/18.

При цьому суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Одеської області з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Керуючись ст.136-137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП» про забезпечення позову за вх.№4-50/23 від 26.07.2023 по справі №916/3271/23 задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 27.06.2022 № 1753, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису;

3. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 04.07.2022 № 1874, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису;

4. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 04.07.2022 № 1876, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, про звернення стягнення на предмет застави майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП», на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження вказаного виконавчого напису.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНБІЗНЕСГРУП» (65003, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 29/1, офіс 302, )

Боржник: Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» (68003, Одеська обл., м.Чорноморськ, просп. Миру, буд. 28, )

Ухвала набрала законної сили 31.07.2023.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання до органу державної виконавчої служби протягом строку, встановленого Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено у 10-денний термін з дня її складання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду постановлено 31.07.2023 у зв`язку із перебуванням судді Невінгловської Ю.М. 28.07.2023 у відпустці.

Суддя Невінгловська Юлія Михайлівна