ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. Справа№ 911/2190/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області

від 18.01.2023 (повний текст рішення складено та підписано 18.01.2023)

у справі №911/2190/22 (суддя - Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект»

до Гірської сільської ради

про стягнення 4411,81 грн за договором № 45 від 19.10.2017

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» до Гірської сільської ради про стягнення 4411,81 грн за договором № 45 від 19.10.2017. Ухвалою від 14.11.2022, позовні вимоги мотивовані не здійсненням оплати наданих послуг.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі № 911/2190/22 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Гірської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» 2802,00 грн основної заборгованості за договором № 45 від 19.10.2017, 1058,98 грн інфляційних втрат, 241,59 грн трьох відсотків річних та 2307,09 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позов є обґрунтованим, однак у задоволенні вимог про стягнення пені слід відмовити у зв`язку з тим, що стягнення таких штрафних санкцій в розмірі подвійної облікової ставки НБУ не передбачені договором.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Гірська сільська рада Бориспільського району Київської області звернулася безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22. До апеляційної скарги додано заяву про поновлення строків апеляційного оскарження.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 29.05.2023 вказану апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., ОСОБА_1

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 апеляційну скаргу Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків.

21.06.2023 до канцелярії суду від Гірської сільської ради надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2190/22 за апеляційною скаргою Гірської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22, розгляд якої здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

27.06.2023 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.08.2023 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2190/22.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 01.08.2023 апеляційну скаргу Гірської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2190/22 за апеляційною скаргою Гірської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Відповідач зазначає, що наданий позивачем акт, з зазначенням дати кульковою ручкою не відповідає дійсності, є підробним, сільським головою не підписувався, а тому відповідач у відзиві на позовну заяву наполягав на проведенні технічної і почеркознавчої експертизи.

Відповідач вказує, що він визнає лише факт не підписання та ненадання мотивованої письмової відмови акту який йому направлявся позивачем 11.10.2018, інших актів, від позивача не надходило, а тому акт не міг бути підписаний у 2019 році.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги відповідача, посилаючись на її необґрунтованість, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Позивач зазначає, що ненадання мотивованої відмови у підписанні актів після їх отримання є самостійною підставою, що доводить факт прийняття наданих послуг.

Крім того, той факт, що відповідач у 2018 році не підписав акти не позбавляє позивача права направити акти повторно, як і не спростовує факту, що акт про прийняття робіт було фактично підписано у 2019 році.

Позивач також заперечує щодо доводів відповідача щодо пропуску строку позовної давності.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не здійснювались.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

19.10.2017 між сторонами було укладено договір № 45, відповідно до якого виконавець (позивач) повинен за дорученням замовника (відповідача) надати послуги з авторського нагляду за виконанням будівельних робіт на об`єкті, де проводився капітальний ремонт проїзної частини - вул. Степова в с. Гора Бориспільського району Київської області.

Пунктом 2.1 договору визначено, що вартість послуг за договором становить 2802,00 грн без ПДВ. Відповідно до пункту 2.2 платіж в розмірі 100% вартості робіт замовник здійснює протягом трьох банківських днів з моменту підписання акту надання послуг на розрахунковий рахунок виконавця.

Пунктом 2.3 договору № 45 сторони узгодили: після закінчення надання послуг виконавець передає замовнику акт здачі-приймання послуг, який повинен бути підписаний замовником протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати передачі або надана мотивована письмова відмова від його підписання в той же строк.

Замовник здійснює розрахунки із виконавцем після підписання сторонами акту здачі- приймання послуг протягом 3 (трьох) банківських днів - вказано у пункті 2.4 договору.

Сторони узгодили у пункті 2.5 договору, що розрахунки здійснюються у національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця.

Матеріали справи містять копію листа № 7 від 11.10.2018, адресованого Гірській сільській раді, в якій позивач повторно передає замовнику акти здачі-приймання послуг, в тому числі за договором № 45 від 19.10.2017 в двох екземплярах.

На копії вказаного листа проставлено штамп ради, яким фіксується отримання кореспонденції, цього листа, 11.10.2018 за вхідним номером 1843-02-2018. Отримання вказаного листа відповідачем визнається.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

До позовної заяви позивачем додано копія акту №1, який підписаний та скріплений печатками сторін: роботу здав від виконавця директор А.А. Мкртічян, роботу прийняв від замовника сільський голова Р.М. Дмитрів. Відповідно до наведених у акті відомостей замовник не має претензій до виконаних робіт за договором № 45 від 19.10.2017, вказано, що загальна сума за договором яка підлягає перерахуванню становить 2802,00 грн.

Позивач стверджує, що акт було підписано сторонами 28.11.2019.

Матеріали позовної заяви свідчать про те, що 14.09.2022 позивач направив відповідачу претензію № 36 від 13.09.2022, в якій просив сплатити непогашену заборгованість за договором № 45 на зазначені реквізити позивача. До дня звернення з позовом, за словами позивача, відповідачем не надано жодної відповіді на претензію та не проведено будь яких платежів.

У відзиві на позовну заяву відповідач повідомляв суд, що відповідь на претензію № 36 від 13.09.2022 все ж була надана відповідачем, проте направлений конверт з відповіддю повернувся на адресу відповідача за закінченням терміну зберігання. Копія відповіді та конверту № 975 додана до матеріалів справи.

Відповідач визнав той факт, що 11.10.2018 позивачем було надано відповідачу акти виконаних робіт в тому числі і за договором № 45. Водночас, відповідач вказує, що ним не підписано акт протягом п`яти календарних днів та не надано мотивованої відмови в порушення вимог пункту 2.3 договору.

Відповідач повідомляє, що відповідно до пункту 5 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903 визначено, що результати авторського нагляду фіксуються в журналі, що оформляється генеральним проектувальником у двох примірниках, один з яких зберігається у замовника, а другий у генерального проектувальника. Журнал результатів авторського нагляду позивачем не передавався, а тому надані акти виконаних робіт не були підписані відповідачем.

Таким чином відповідач у відзиві схиляється до того, що оскільки відповідачем не було підписано акти виконаних робіт від 11.10.2018 та не надано мотивованої відмови протягом п`яти календарних днів, то фактично з 15.10.2018 почався перебіг строку визначений пунктом 2.4 договору в частині проведення розрахунків за договором, тобто кінцевий термін виконання зобов`язань відповідача розрахунку слід вважати 18.10.2018.

Також відповідач стверджує, що копія акту № 1 є копією фіктивних, підроблених документів з підробленими підписами особи. У відзиві вказано, що сілький голова стверджує, що підпис на акті йому не належить.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що дата та сам зміст акту який долучений відповідачем до позовної заяви (т. 1 а.с. 9) не має істотного значення для справи, оскільки роботи є фактично прийняті за принципом мовчазної згоди на підставі пункту 2.3. Договору після отримання та не підписання актів разом з листом 11.10.2018.

З огляду на викладене, загальний трирічний строк позовної давності за грошовими зобов`язаннями розпочався 18.10.2018, як правильно вказав позивач, однак він не закінчився 18.10.2021 з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Також доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто у зв`язку з введенням у країні карантину, продовжено, в тому числі загальний строк позовної давності на строк дії карантину. Станом на момент подання позовної заяви у жовтні 2022 року дія карантину не припинена, а отже й строк позовної давності у спірних правовідносинах ні щодо стягнення заборгованості, ні щодо стягнення 3% річних, ні щодо стягнення інфляційних втрат позивачем не пропущено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно до умов договору № 45 від 19.10.2017 позивачем було надано послуги з авторського нагляду за виконанням будівельних робіт на об`єкті, де проводився капітальний ремонт проїзної частини. Про це свідчить направлення та отримання відповідачем 11.10.2018 листа з примірниками актів здачі-приймання послуг. Крім того факт надання послуг не спростовується відповідачем, не наведено претензій до якості наданих послуг за договором № 45.

Таким чином, що у відповідача виник обов`язок по сплаті боргу, а сума основної заборгованості за договором є такою, що підлягає сплаті відповідачем на момент прийняття рішення у справі. Тому позовна вимога в частині стягнення основної заборгованості правомірно задоволена судом у розмірі 2802,00 грн.

Окрім суми основної заборгованості позивач, посилаючись на положення статей 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що згідно наданих розрахунків становить 309,24 грн.

Пунктом 5.1 договору № 45 сторони узгодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором винна сторона сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує другій стороні завдані таким невиконанням або неналежним виконанням збитки відповідно до чинного законодавства України.

Розмір штрафних санкцій, порядок їх нарахування та інші умови сторони не обумовили в договорі. Водночас, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. В договорі також не наведено посилань на закон, який має намір застосувати позивач при стягненні такого розміру пені. Окрім того ні стаття 1, ні стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не встановлює розмір пені який обов`язково має бути стягнено відповідно до цього закону, а лише вказує, що вона він не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18 якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Тож суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимоги позивача про стягнення пені.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 03.12.2019 по 17.10.2022.

Беручи до уваги ту обставину, що заявлений період нарахування відсотків річних та інфляційних втрат включає в себе період існування заборгованості за договором до моменту подання позовної заяви, перевіривши розрахунок позивача на предмет арифметичних помилок, суд першої інстанції дійшов висновку, що розрахунок відсотків річних, які підлягають стягненню є правильним, водночас сума інфляційних витрат, що підлягає стягненню в заявлений період є більшою ніж та, яку просить стягнути позивач, що сторонами не оспорені.

З огляду на те, що при прийнятті рішення суд не може виходити за межі заявлених вимог, відсотки річні та інфляційні нарахування підлягають стягненню з відповідача у обсязі заявленому до стягнення.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи, обставини справи у їх сукупності, позивач довів, належними та допустимими доказами, що відповідач відмовивши у оплаті наданих послуг порушив майнові права позивача.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів доведено часткову обґрунтованість позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки відповідно статті 257 ЦК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Також доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів розглянула доводи відповідач, що наданий позивачем акт, з зазначенням дати кульковою ручкою не відповідає дійсності, є підробним, сільським головою не підписувався, а тому відповідач у відзиві на позовну заяву наполягав на проведенні технічної і почеркознавчої експертизи та зазначає, що сторона, яка посилається на якісь обставини має їх довести.

Відповідачем не надано доказів підробки акту, копія якого наявна в матеріалах справи, водночас як відзив на позовну заяву так і апеляційна скарга містить пояснення відповідача, щодо доцільності призначення у справі судової експертизи, однак чітко сформульованого клопотання відповідачем не надано, не запропоновано експерта чи експертну установу, яка б мала провести таку експертизу та навіть не сформульовано питання, які суд мав би поставити на вирішення експерта, а тому, фактично, як вказав суд першої інстанції, відповідачем клопотання про проведення у справі судової експертизи подано не було.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що строк позовної давності розпочався 11.10.2018, оскільки роботи фактично прийняті ще у 2018 році, однак з огляду на продовження строку позовної давності у зв`язку з введенням карантину, строк позовної давності відповідачем не пропущено.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2190/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова