У Х В А Л А

26 липня 2023 року справа № 927/772/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судовогоо засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ", пр. Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, e-mail:

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, вул. Дрозда В про стягнення 2051212,77 грн.

Представники сторін

від позивача: не прибув;

від відповідача: Смаль Я.В., представник;

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" подано позов до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про стягнення заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 у сумі 2032669,36 грн., 9582,97 грн. 3% річних та 8960,44 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №2431394 від 31.01.2023.

Ухвалою від 12.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.07.2023, 13:00; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив.

21.06.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі та повернення судового збору №10/1 від 19.06.2023. У поданому клопотанні позивач повідомив про сплату відповідачем заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію за період з січня - квітень 20233 року у сумі 2032669,36 грн, що підтвердив платіжними інструкціями №1495 від 08.06.2023 на суму 101599,97 грн, №1638 від 14.06.2023 на суму 733547,86 грн., №1496 від 08.06.2023 на суму 757513,03 грн, №1497 від 08.06.2023 на суму 440008,50 грн. Позивач просив суд закрити провадження у справі у частині суми боргу; повернути судовий збір у сумі 28084,19 грн; в іншій частині позовні вимоги залишив без змін.

18.07.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його повноважного представника.

Аналогічного клопотання під час розгляду справи по суті позивачем надано не було.

У судове засідання 19.07.2023 сторони не прибули, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням від 13.06.2023.

Судом у підготовчому засіданні 19.07.2023 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті на 26.07.2023, 12:30.

У судове засідання 26.07.2023 прибув представник відповідача у даній справі.

Представник позивача у судове засідання 26.07.2023 з розгляду справи по суті не прибув, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 20.07.2023.

Станом на час розгляду справи у судовому засіданні від представника позивача жодних клопотань чи заяв не надходило.

У судовому засіданні 26.07.2023 судом розглянуто клопотання №10/1 від 19.06.2023 про закриття провадження у справі у частині вимог про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію та повернення судового збору, яке надійшло на адресу суду від позивача 21.06.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадженні у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем на користь позивача сплачено заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за період з січня - квітень 20233 року у сумі 2032669,36 грн, що підтверджено платіжними інструкціями №1495 від 08.06.2023 на суму 101599,97 грн, №1638 від 14.06.2023 на суму 733547,86 грн., №1496 від 08.06.2023 на суму 757513,03 грн, №1497 від 08.06.2023 на суму 440008,50 грн, предмет спору у даній справі у частині стягнення 2032669,36 грн заборгованості станом на 26.07.2023 відсутній, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що клопотання позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору у частині стягнення 2032669,36 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Провадження у справі №927/772/23 у частині стягнення заборгованості у сумі 2032669,36 грн підлягає закриттю на підставі приписів п.1 ч. 2 ст.231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору у цій частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив за платіжною інструкцією №6828 від 29.05.2023 судовий збір у сумі 30768,19 грн.

За змістом п. 5 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

На підставі викладеного, враховуючи закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення суми 2032669,36 грн основного бору за відсутністю предмета спору, поверненню позивачу з Державного бюджету України підлягають 30490,04 грн. судового збору (пропорційно грошовій сумі, за якою провадження у справі закрито).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення оплати за спожиту активну електроенергію з 21.02.2023 до 25.05.2023 на суму 9582,97 грн. та інфляційні нарахування за період з 21.02.2023 до 25.05.2023 на сму 8960,44 грн. суд зазначає таке.

Під час розгляду справи №927/772/23 мала місце неявка представника позивача у судові засідання 26.07.2023 за відсутності повідомлень позивачем наявності поважних причин неприбуття у судове засідання. При цьому із датою та часом призначення судового засідання позивач був обізнаний, оскільки йому надсилалась ухвала суду, яка була вручена, про що свідчить повідомлення відділення зв`язку від 20.07.2023.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи із системного аналізу статті 42 Господарського процесуального кодексу України до сторін та учасників справи застосовуються єдині принципи судочинства, а учасники справи є рівними у своїх правах. Водночас статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають не лише права, але й обов`язки, дотримання або недотримання яких безпосередньо впливає на результат розгляду справи судом.

У відповідності до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постановах від 17.03.2023 у справі №910/17906/21, від 18.11.2022 у справі №905/458/21, аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 10.02.2021 у справі № 916/365/17, від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

Положення частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності. Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №910/4372/20, від 10.02.2021 у справі.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитися з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Богонос проти Росії" від 05.02.2004). Відповідний правовий висновок міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи неявку позивача, належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання з розгляду справи по суті 26.07.2003, неповідомлення останнім про причини своєї неявки, а також неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, суд доходить висновку про залишення позову у частині стягнення 3% річних за період прострочення оплати за спожиту активну електроенергію з 21.02.2023 до 25.05.2023 на суму 9582,97 грн. та інфляційних нарахувань за період з 21.02.2023 до 25.05.2023 на суму 8960,44 грн. без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З урахуванням вказаних положень закону суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позивачу сплаченої суми судового збору у частині заявлених позовних вимог з огляду на те, що залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою сторони у судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору, а тому сума судового збору у частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань покладається на позивача.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про стягнення боргу у сумі 2032669 грн 36 коп. провадження у справі закрити.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ" (пр. Перемоги, 126 Б, м. Чернігів, 14013, код 41823846) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 30490 грн 04 коп, сплачений згідно платіжної інструкції №6828 від 29.05.2023 на суму 30768,19 грн, яка знаходиться у матеріалах справи №927/772/23.

3. Ця ухвала, скріплена печаткою Господарського суду Чернігівської області, є підставою для повернення сплаченої суми судового збору з Державного бюджету України.

4. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про стягнення 3% річних у сумі 9582,97 грн та інфляційних нарахувань у сумі 8960,44 грн залишити без розгляду. Судові витрати у цій частині позовних вимог покласти на позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст.255-257 Господарського процесуального кодексу України.

З текстом даної ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.07.2023.

Суддя М.О. Демидова