ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/602/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (вул. Батумська, 11, Дніпро, 49074, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНСТАЛ КОМПАНІ" (вул. Лісова, 30, Мартинівка, Рівненська область, 35364, ) про стягнення 147 695 грн 77 коп.

представники сторін у судове засідання не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

20.06.2023 до Господарського суду Рівненської області надійшов позов АТ "А-Банк" до ТОВ "СМАРТ ІНСТАЛ КОМПАНІ" про стягнення 147 695,77 грн

В обґрунтування позовних вимог АТ "Акцент-Банк" зазначає, що ТОВ "СМАРТ ІНСТАЛ КОМПАНІ" не виконує зобов`язання за кредитним договором №20.78. від 19.05.2021, у зв`язку з чим банк просить суд стягнути з позичальника 147 695,77 грн з яких: - 124 437,87 грн - основний борг (тіло кредиту); - 13 777,90 грн - залишок заборгованості за процентами; - 9 480,00 грн - залишок заборгованості за винагородою.

Ухвалою від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №918/602/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 18.07.2023. Серед іншого, запропоновано відповідачу у строк протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив.

18.07.2023 сторони не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про надіслання на офіційну електронну адресу позивача ухвали від 26.06.2023 та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а саме - ухвали від 26.06.2023) для відповідача за трек-номером 337.

Враховуючи, що строк на подання відзиву спливає 19.07.2023, суд дійшов висновку, що вирішення спору по суті у даному судовому засіданні не є можливим, позаяк порушить право відповідача на подання відзиву щодо суті спору, адже відповідач має процесуальне право для подання відзиву на позовну заяву суду у строк з урахуванням вимог ст. ст. 165, 178 ГПК України.

Ухвалою від 18.07.2023 розгляд справи відкладено на 03.08.2023.

03.08.2023 сторони не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується: - довідкою про надіслання на офіційну електронну адресу позивача ухвали від 18.07.2023; - інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" про отримання відповідачем 01.08.2023 поштового відправлення за трек-номером 938.

Згідно з ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як вбачається із позовної заяви, АТ "Акцент-Банк" просить суд в разі неявки у судове засідання відповідача, проводити засідання без участі представника позивача.

Згідно з ч.3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників сторін.

Згідно з ч.3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно даних офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", поштове відправлення за трек-номером 938 з примірником ухвали від 18.07.2023 було отримане відповідачем 01.08.2023

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

19.05.2021 між АТ "А-Банк", як банком, та ТОВ "Смарт інстал компані", як позичальником, було укладено Кредитний договір №20.78., за умовами п.1.1 якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п.А2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п.2.1.2 цього договору. В обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Вид кредиту - строковий кредит (п.А1).

Ліміт договору 150 000,00 грн на фінансування поточної діяльності (пункт А 2).

Термін повернення кредиту 17.05.2023. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток № 1 цього Договору) (п.А3).

Згідно до п.п.А6, A10 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20.90% річних. Також, Позичальник сплачує щомісячну винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0.79% від суми зазначеного у п.А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів

Згідно до п.А7 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п.АЗ цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки.

Додатком № 1 до договору погоджено графік погашення кредиту, відсотків, комісії та в цілому розмір щомісячного платежу.

Позивачем долучено меморіальний ордер TR. 17826323.26214.64999 від 19.05.2021 на суму 150 000,00 грн з призначенням платежу: "видача кредиту згідно договору №20.78. від 19/05/2021".

Позивачем також долучено виписку по рахунку клієнта ТОВ "Смарт ІК", з якої вбачається переказ коштів відповідно до Кредитного договору №20.78. від 19.05.2021, які у повній мірі відображені у розрахунку заборгованості у графі "Сплачено".

28.03.2023 АТ "А-Банк» звернулось до ТОВ "Смарт інстал компані" з вимогою, в якій зазначило про наявність прострочення за сплати коштів за кредитом на 275 днів та про стан заборгованість у 147 159,08 грн. При цьому банк виловив вимогу щодо оплати зазначеного боргу до 04.04.2023.

Оскільки вимога була залишена без реагування, 20.06.2023 АТ "А-Банк" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "СМАРТ ІНСТАЛ КОМПАНІ" про стягнення 147 695,77 грн, з яких: 124 437,87 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 13 777,90 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 9 480,00 грн. - загальний залишок заборгованості за винагородою.

З наведених обставин вбачається, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються договірних правовідносин пов`язаних з наданням кредитних коштів.

Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної повернення отриманих кредитних коштів порушеними.

Як унормовано положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з нормами ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Укладений між позивачем та відповідачем Договір, який за своєю суттю відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно з правилами ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 204 ЦК України укладений сторонами кредитний договір як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами ч.1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами ч.1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що на виконання умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 150 000,00 грн за процентною ставкою 20.90% річних. Також, сторонами узгоджено, що позичальник сплачує щомісячну винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п.А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Додатком № 1 до договору погоджено графік погашення кредиту, відсотків, комісії та в цілому розмір щомісячного платежу.

Водночас, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору (прострочення платежів з повернення кредитних коштів та відсотків), банк 28.03.2023 направив позичальнику лист вимогу про оплату прострочених платежів.

Як випливає зі змісту вказаної вимоги, банк повідомив позичальника про наявність прострочення зі сплати коштів за кредитом на 275 днів та про стан заборгованість у 147 159,08 грн. При цьому, банк виловив вимогу щодо погашення зазначеного боргу до 04.04.2023.

Таким чином, банком реалізовано право вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту встановлене п.2.3.2 Кредитного договору, за умовами якого у випадку порушення будь-якого із зобов`язань, банк, на свій розсуд, має право зажадати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування, а також виконання інших зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 16.04.2023 заборгованість позичальника становить 147 695,77 грн, яка складається із 124 437,87 - тіла кредиту, 13 777,90 грн - залишку заборгованості за процентами і 9 480,00 грн - залишку заборгованості за винагородою.

Зазначений розмір заборгованості не спростований відповідачем.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц стверджує, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається із виписки по рахунку відповідача та із розрахунку заборгованості, відповідачем не здійснювалось своєчасне повернення грошових коштів, у зв`язку з чим не сплаченими залишились 124 437,87 грн кредиту.

Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення 124 437,87 грн - тіла кредиту, яка на час звернення з позовом до суду є простроченою і не сплаченою відповідачем.

Щодо заявлених до стягнення процентів у розмірі 13 777,90 грн, то суд зазначає, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України).

Суд звертає увагу, що нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 20,90% передбачене п.А6 кредитного договору. Тому позивач має право нараховувати в межах визначеної і погодженої в договорі сторонами процентної ставки відповідні нарахування.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми процентів, судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок процентів за користування кредитом у межах дії кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості. Наведене відповідає судовій практиці та, зокрема, висновкам Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 про те, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється.

Відтак, позовна вимога про стягнення 13 777,90 грн - залишку заборгованості за процентами визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення 9 480,00 грн - заборгованості по комісії, суд враховує, що одним із обов`язків позичальника є сплата банку винагороди за кредитне обслуговування відповідно до п.4.5 Кредитного договору.

Пунктом А.10 визначено, що позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного в п.А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні, розрахунок здійснюється щоденно.

Суд зазначає, що місячний розмір комісії 0,79% від суми кредитного ліміту (150 000) становить 1 185,00 грн, є арифметично вірним, а відтак підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п .1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному отриманні оплати за наданий кредит та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення суми заборгованості та відсотках, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і про стягнення з відповідача на користь позивача 147 695,77 грн, яка складається із 124 437,87 - тіла кредиту, 13 777,90 грн - залишку заборгованості за процентами і 9 480,00 грн - залишку заборгованості за винагородою.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 152 від 16.04.2023, який підлягає до стягнення на його користь з відповідача, у зв`язку з задоволенням позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНСТАЛ КОМПАНІ" (вул. Лісова, 30, Мартинівка, Рівненська область, 35364, ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (вул. Батумська, 11, Дніпро, 49074, ) 124 437 (сто двадцять чотири тисячі чотириста тридцять сім) грн 87 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 13 777 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят сім) грн 90 коп. загального залишку заборгованості за процентами, 9 480 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп. загального залишку заборгованості за винагородою.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНСТАЛ КОМПАНІ" (вул. Лісова, 30, Мартинівка, Рівненська область, 35364, ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (вул. Батумська, 11, Дніпро, 49074, ) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано "08" серпня 2023 року.

Суддя Романюк Ю.Г.