ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. Справа №914/2571/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Плотніцький Б.Д.

Матущак О.І.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дубок (вх. № ЗАГС 01-05/1643/23 від 24.05.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.04.2023 (суддя Мороз Н.В. повний текст рішення складено 03.05.2023)

у справі № 914/2571/22

за позовом Комунального підприємства Жовкватеплоенерго (надалі КП Жовкватеплоенерго, м.Жовква Львівської обл.

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Дубок, (надалі ТзОВ Дубок) м. Дубляни Львівської обл.

про стягнення 30 504,58 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубок» про стягнення 30504,58 грн, які включають плату за спожиті послуги з постачання теплової енергії, плати за абонентське обслуговування, пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.04.2023 у справі № 914/2571/22 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТзОВ «Дубок» на користь КП «Жовкватеплоенерго» 27 500,08 грн за спожиті послуги з постачання теплової енергії, 284,90 грн плати за абонентське обслуговування, 359,21 грн пені, 2 065,16 грн інфляційних втрат та 295,23 грн 3% річних, 2 481,00 грн судового збору.

Ухвалюючи дане рішення, місцевий господарський суд встановив, що відповідачем порушено умови індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 02.12.2021 (який є публічним договором приєднання), укладеного між КП «Жовкватеплоенерго» та ТзОВ «Дубок» що стосується оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування. Судом також встановлено, що наданий позивачем розрахунок боргу відповідає нормам законодавства, проведений згідно даних вузла комерційного обліку (будинкового лічильника) та відповідачем належними та допустимими доказами не спростований.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ТзОВ Дубок подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, не враховано надані ним докази та аргументи, судове рішення винесено з неповним з`ясуванням усіх обставин справи. На думку відповідача, останній не був належним чином поінформований про необхідність укладення договору із позивачем, відповідачем у визначеному законом порядку не вчинялось дій з акцептування договору, факт надання послуг не підтверджений належними доказами. Окрім того, відповідач зазначає, що йому нарахована плата за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну площу приміщень, які перебувають у власності відповідача, замість необхідного проведення розрахунку оплати з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики. Судом не надано належної правової оцінки тому, що відповідачем було вжито ряд заходів щодо відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання нежитлових приміщень, які належать на праві власності ТзОВ «Дубок» та облаштування індивідуального приладу обліку теплової енергії. Також, на думку апелянта, безпідставним є висновок суду відносно відповідності розрахунку боргу нормам законодавства та не спростування останнього позивачем. Апелянт стверджує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що рахунки за послуги щомісячно скеровувались на адресу відповідача.

Враховуючи наведене, ТзОВ «Дубок» просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023 справу № 914/2571/22 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Плотніцький Б.Д., Кордюк Г.Т.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ Дубок на рішення Господарського суду Львівської області від 25.04.2023 у справі № 914/2571/22- в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09.06.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/3948/23 від 09.06.2023), в якому останній просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 25.04.2023 у справі № 914/2571/22 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 22.06.2023 року №652/0/15-23 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 07.08.2023 справу № 914/2571/22 розподілено до розгляду судді доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Матущак О.І. та Плотніцький Б.Д.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Кравчук Н.М. у відпустці з 10.07.2023 по 04.08.2023 включно, датою ухвалення постанови є 07.08.2023.

Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

Комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго» є суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії у м. Жовква та м. Дубляни Львівської області у розумінні Закону України "Про теплопостачання" .

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ТзОВ «Дубок» (відповідач) є власником нежитлового приміщення загальною площею 500,50 м2, в будинку за адресою: 80381, Львівська область, м. Дубляни, вул. Шевченка, 22, яке складається з приміщення першого поверху та приміщення підвалу.

Оголошенням від 01.12.2021 № 472 КП «Жовкватеплоенерго» повідомило власників (співвласників) квартир (приміщень) обладнаних індивідуальними системами опалення у житловому будинку (відключених від системи централізованого опалення згідно з передбаченим порядком) в м. Жовква та м. Дубляни Львівської області, про розміщення на сайті виконавця послуг (КП «Жовкватеплоенерго») індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та необхідності оплати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний типовий договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Враховуючи наведене вище, позивач стверджує, що 02.12.2021 між КП «Жовкватеплоенерго» та ТзОВ «Дубок» укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до пункту 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Відповідно до актів включення та виключення системи теплопостачання, у м. Дубляни на вул. Шевченка, буд. № 22, 24, 26, у період з 12.10.2021 по 20.04.2022 було включено опалення.

Листом від 17.01.2022 № 38 КП «Жовкватеплоенерго» звернулось до голови ОСББ Центральний 123 Вергуна І. М. про уточнення даних щодо переліку власників нежитлових приміщень житлового будинку на вул. Шевченка, 22 (І поверх), площі таких приміщень, а також наявності транзитних трубопроводів в приміщеннях (квартирах) в тому числі житловому будинку на вул. Шевченка, буд. 24, які відключені від системи центрального опалення і їх параметрів.

У відповіді на вказаний лист ОСББ Центральний 123 повідомило листом від 25.01.2022 № 01/02, що ТзОВ «Дубок», як власника нежитлового приміщення житлового будинку на вул. Шевченка, 22 (І поверх) з площею 500,50 м2, щодо наявності транзитних трубопроводів в приміщеннях, згідно наведеної таблиці дані відсутні.

Факт поставки теплової енергії за період з 01.01.2022 по 20.04.2022 підтверджується актами споживання тепла з січня 2022 по квітень 2022, які підписані та скріплені печатками КП «Жовкватеплоенерго» та ОСББ «Центральний 123», а також КП «Жовкватеплоенерго» та ТзОВ «Дубок» за аналогічні періоди. Згідно даних, зазначених в актах споживання тепла, підписаних між позивачем та відповідачем, загальна кількість спожитого тепла з січня 2022 по квітень 2022 становить 0,00 Гкал.

Розрахунки за надані послуги з постачання теплової енергії (що включає обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби функціонування внутрішньобудинкових систем опалення) проведено споживачу (відповідачу) на підставі актів споживання тепла за період з січня 2022 по квітень 2022, згідно розрахунків з розподілу теплової енергії між споживачами в будівлях, приєднаних до вузла комерційного обліку (ВКО) за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка, 22 за період з січня 2022 по квітень 2022, дорахунку, відповідно до змін до Методики розподілу теплової енергії, керуючись наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 № 358 і перерахунку, у зв`язку із зміною ціни природного газу, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209 та плати за абонентське обслуговування у розмірі 284, 90 грн відповідно до наказів позивача від 01.12.2021 року № 39-В та від 16.06.2022 року № 21-В, керуючись Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 808.

В матеріалах справи містяться виставлені позивачем рахунки за послугу з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за період з січня по серпень 2022 включно.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем надсилались відповідачу повідомлення-роз`яснення та попередження щодо заборгованості (№ 132 від 30.03.2022; № 176 від 23.05.20222 та № 371 від 01.09.2022) з вимогою оплати заборгованість у 10-денний строк. Однак, такі вимоги залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

КП «Жовкватеплоенерго» посилається на неналежне виконання ТзОВ «Дубок» зобов`язань з оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування у загальному розмірі 30 504,58 грн з яких: 27500,08 грн - заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії, 284,90 грн - заборгованість плати за абонентське обслуговування, 359,21 грн - пеня, 2065,16 грн інфляційні втрати та 295,23 грн - 3 % річних, що і стало причиною виникнення спору.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9.11.2017 року № 2189-VIII виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

КП «Жовкватеплоенерго» є суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії у м. Жовква та м. Дубляни Львівської області у розумінні Закону України "Про теплопостачання" .

Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Судом встановлено, що оголошенням від 01.12.2021 № 472 КП «Жовкватеплоенерго» повідомило відповідача про розміщення на сайті позивача публічного договору приєднання та необхідності оплати за житлово-комунальні послуги юридичних та фізичних осіб, приміщення яких обладнано індивідуальними системами опалення у житловому будинку (відключені від систем центрального опалення), нерухоме майно яких знаходиться у житлових будинках, які приєднані до теплових мереж КП «Жовкватеплоенерго».

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що споживачами будинку № 22 по вул. Шевченка в м. Дубляни, зокрема і відповідачем протягом 30 днів з дня опублікування індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання, на адресу позивача надсилалося рішення про обрання моделі договірних відносин.

Колегія суддів зазначає, що заперечення апелянта проти позовних вимог з посиланням на відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання нежитлових приміщень, які належать на праві власності ТзОВ «Дубок» та облаштування індивідуального приладу обліку теплової енергії, та здійсненням останнім ряду заходів, для від`єднання від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання та обладнання приладами обліку індивідуального опалення не підтвердженні належними доказами. Як правильно встановлено судом першої інстанції, на виконання п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 № 4, затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (надалі - Порядок). Вказаний Порядок визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. Зокрема, вказаним Порядком передбачено, що по закінченні робіт по відключенню будинку від мереж ЦО і ГВП складається акт і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6). Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п. 2.7). З норм Порядку вбачається, що єдиною умовою отримання споживачем права перегляду умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання, є складання акту про відключення житлового приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, за наслідками проведення спеціалізованою монтажною організацією, яка реалізує проект, відповідних робіт, з наступним затвердженням акту міжвідомчою комісією.

Однак, зазначеного акту про відключення нежитлових приміщень від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачем суду не подано.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, 02.12.2021 між КП «Жовкватеплоенерго» та ТзОВ «Дубок» фактично укладено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, відповідно до пункту 5 якого виконавець зобов`язався надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Публічний договір приєднання набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Факт отримання теплової енергії в спірному періоді відповідачем заперечується у зв`язку з відсутністю договірних відносин з постачальником теплової енергії.

Законом України від 03.12.2020 № 1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внесенні зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Отже, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 02.12.2021 між позивачем та відповідачем укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який діє з 01.01.2022 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином досліджено факт поставки позивачем теплової енергії відповідачу за період з 01.01.2022 по 20.04.2022, що підтверджується матеріалами справи та з урахуванням умов пункту 34 договору строк оплати поставленої теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за загальний період з 01.01.2022 по 31.08.2022 є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості з постачання теплової енергії в сумі 27 500,08 грн та плати за абонентське обслуговування в сумі 284,90 грн на момент розгляду спору суду не надано.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення зазначених вище сум слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені 3 % річних за загальний період прострочення з січня 2022 по серпень 2022 в сумі 295,23 грн та інфляційні втрати за загальний період з січня по серпень 2022 в сумі 2065,16 грн.

Розрахунок річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов діючого законодавства, а отже судом першої інстанції встановлено вірно, що вказані суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 45 договору визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Так, згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені нарахована за період з 01.03.2022 по 31.08.2022 складає 359,21 грн.

Заперечення відповідача щодо не підтвердження факту отримання послуги спростовуються наявними в матеріалах справи актами включення та виключення системи теплоспоживання будинку № 22 по вул. Шевченка в м. Дубляни, якими підтверджено факт включення та виключення опалення, що підтверджує факт отримання послуги, відповідно до п. 4 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 02.12.2021року..

Окрім того, колегією суддів встановлено, що розрахунки проводились відповідачу за надану послугу згідно із даними вузла комерційного обліку (будинкового лічильника), згідно із Методикою затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг в новій редакції Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 № 358 «Про внесення змін до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (надалі-Методика), а не відповідно до даних вузла розподільного обліку (лічильника на окреме нежитлове приміщення), як помилково стверджує відповідач.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання відповідача на п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, про проведення останньому розрахунків оплати з централізованого опалення місць загального користування, оскільки внаслідок втрати чинності даними правилами, такі розрахунки позивачем не проводились.

Щодо тверджень відповідача про те, що судом першої інстанції невірно трактовано інформацію, яка міститься в листі відповіді від 25.01.2022 № 01/02 ОСББ «Центральний 123», в якій зазначено, що ТзОВ «Дубок», як власника нежитлових приміщень в будинку по вул. Шевченка, 22 в м. Дубляни, підключено до системи центрального опалення, оскільки в другій частині відповіді вказано перелік власників квартир в будинку по вул. Шевченка 24, а не по вул. Шевченка 22, які відключені від системи центрального опалення.

З даного приводу колегія суддів зазначає таке.

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, розподіляється також на споживачів, приміщення яких, обладнані індивідуальними системами опалення відповідно до абз. 1 п. 1 Р. V та Додатку № 1 (п. 1 P. II) Наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг та п. 5 Публічного договору приєднання.

Плата за послугу з постачання теплової енергії, яка нараховується протягом опалювального періоду (січень квітень 2022) у відповідача складається, лише із обсягу теплової енергії для забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення/обсяг теплової енергії витрачений на загальнобудинкові потреби, відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315 "Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", п. 12 Р. IV наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358 "Про внесення змін до Методики розподілу між споживачами розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та п. 5 Публічного договору приєднання, оскільки, інформації щодо обсягу теплової енергії витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі та обсягу теплової енергії, що надходить від транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення, що прокладені через приміщення споживача у листі наданого головою правління ОСББ "Центральний 123" Вергуном І. М. немає.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що апелянт керувався Правилами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630, які не є чинними в оскаржуваний період.

Послуги з постачання теплової енергії, в оскаржуваний період надавались відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 (п. 30 Публічного договору приєднання).

На підставі досліджених доказів, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що розрахунки за надану послугу з постачання теплової енергії проводились позивачем на підставі чинного законодавства в цей період та плата за абонентське обслуговування нарахована відповідно до умов Публічного договору приєднання та розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг від 21.08.2019 року № 808.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції при ухваленні рішення прийшов до правильного висновку керуючись чинним законодавством за даний період.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач звертався до КП «Жовкватеплоенерго» щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, останнім суду не надано, як не надано і доказів, які б підтверджували факт відключення від теплопостачання нежитлового приміщення відповідача в житлового будинку за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка, 22, у зв`язку, з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що послуги з постачання теплової енергії у спірний період надані відповідачеві належним чином та в повному обсязі.

Колегія суддів відхиляє і доводи апелянта про те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати комунальних послуг в період воєнного стану" забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, оскільки нормативні приписи зазначеної постанови стосуються саме населення, а не юридичних осіб.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, колегія суддів зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК кодексу України).

У ст. 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2, 13, 14, 76-79 ГПК України, колегія суддів вважає, що надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів є більш вірогідними та достатніми. В свою чергу апелянтом належними та допустимим доказами не підтверджено своїх доводів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дубок залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.04.2023 у справі № 914/2571/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу № 914/2571/22 повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст складено 07.08.2023.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Б.Д. Плотніцький О.І. Матущак