РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2023Справа № 910/18105/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крисько О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/18105/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомтех-Проект"

до Компанії Citco Group LP SP.ZO.O.

про стягнення 30800,00 євро

Представники учасників справи:

від позивача: Коршун Т.О.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкомтех-Проект" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Компанії Citco Group LP SP.ZO.O. (далі - відповідач) про стягнення 30800,00 євро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов контракту №IP/CITCO-08-20 від 04.11.2020 у встановлений строк не здійснив поставку обумовленого контрактом товару на адресу позивача, у зв`язку з чим останній просить стягнути попередню оплату у розмірі 30800,00 євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/18105/21 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі та, оскільки відповідач є резидентом Республіки Польща, зупинено провадження у справі №910/18105/21 до надходження відповіді від компетентного суду Республіки Польща через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 та копії позовної заяви з додатками.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 26.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 відкладено підготовче засідання та постановлено звернутися до відповідного компетентного органу Республіки Польща через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) з судовим дорученням про вручення судових документів у справі відповідачу - Компанії Citco Group LP SP.ZO.O., з огляду на що зупинено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 провадження у справі поновлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2022 призначено підготовче засідання у справі на 22.12.2022.

У судовому засіданні 22.12.2022 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 17.01.2023.

У судовому засіданні 17.01.2023 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 31.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 відкладено підготовче засідання на 27.06.2023 та постановлено звернутися до відповідного компетентного органу Республіки Польща через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) з судовим дорученням про вручення судових документів у справі відповідачу - Компанії Citco Group LP SP.ZO.O., з огляду на що зупинено провадження у справі.

15.02.2023 через відділ діловодства суду від компетентного органу Республіки Польща через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли докази вручення уповноваженій особі відповідача судових документів у справі №910/18105/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 27.06.2023, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті на 25.07.2023.

У судовому засіданні 25.07.2023, судом у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву у судовому засіданні до 01.08.2023.

У судовому засіданні 01.08.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав просив задовольнити.

У свою чергу, відповідач взагалі в судові засідання не з`являвся, хоча про розгляд даної справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази від компетентного органу Республіки Польща на виконання судового доручення Господарського суду міста Києва, згідно яких судові документи були вручені 25.10.2022 року представнику Компанії Citco Group LP SP.ZO.O.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, втім про причини неявки не повідомив і не подав жодних клопотань, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за його відсутності.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому судом враховано, що відповідно до приписів статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду ані відзиву на позов, ані клопотання про продовження строку на його подання, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас суд зауважує на тому, що статтею 366 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Частиною 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

У пункті 10.2 контракту №IP/CITCO-08-20 від 04.11.2020, в редакції додаткової угоди №1 від 08.11.2020, сторони погодили, що якщо покупцем здійснено попередню оплату товару, спір щодо поставки товару або щодо повернення вартості недопоставленого товару розглядається за законодавством місця та країни, де повинна виконуватись або виконувалась поставка товару та відповідно за місцем виконання цього контракту, а саме за адресою покупця за матеріальним і процесуальним законодавством України, зокрема, застосовуються підсудність за вибором позивача (частина 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України) в Господарському суді міста Києва.

З огляду на викладене, враховуючи приписи пункту 10.2 контракту №IP/CITCO-08-20 від 04.11.2020, в редакції додаткової угоди №1 від 08.11.2020, підлягає застосуванню право України, а спір підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У нарадчій кімнаті 01.08.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 року між Компанією Citco Group LP SP.ZO.O. (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкомтех-Проект" (далі - покупець) укладено контракт №IP/CITCO-08-20 (далі - контракт) за умовами пункту 2.1 якого продавець продає, а покупець купує на умовах EXW, склад продавця або СРТ Київ, Україна згідно Інкотермс-2010, електронні та електронно-механічні компоненти, обладнання для комунікацій та технічну документацію до них, іменовані надалі "товар". Їхня кількість та номенклатура будуть зазначені в інвойсі на кожну партію товару.

Умовами пункту 3.1 контракту передбачено, що він набирає чинності з дати його підписання, зазначеної на заголовній сторінці контракту та діє 60 календарних місяців з можливістю подальшої пролонгації за взаємною згодою сторін.

Загальна сума контракту визначається сумами, що зазначені в отриманих інвойсах за весь період дії контракту. Ціну на товар наведено в інвойсах на кожну партію товару у відповідності до базисних умов згідно пункту 2 цього контракту.

За приписами пункту 5.1 контракту, поставка товару здійснюватиметься частинами так швидко, як це буде можливо у відповідності до надходження замовлень від покупця та умов поставки продавця. Дозволяються дострокові поставки товару.

Пунктами 5.2 та 5.3 контракту передбачено, що платежі у відповідності до цього контракту здійснюватимуться в EUR. Оплата здійснюватиметься покупцем на рахунок продавця протягом 60 днів з дати митного оформлення товару в країні покупця або у формі попередньої оплати.

У пункті 5.4 контракту, в редакції додаткової угоди №1 від 08.11.2020, сторони погодили, що оплата у відповідності до цього контракту може здійснюватись до поставки товару. Якщо покупець здійснює попередню оплату, то товар повинен бути поставлений продавцем так швидко, як це можливо, але не пізніше 30 днів від дня оплати товару.

Якщо продавець поставляє товар після попередньої оплати, поставка продавцем товару здійснюється на адресу покупця: Україна, 04050, м. Київ, вул. Герцена, 17-25, оф. 9, при цьому місцем виконання обов`язку продавця та виконання цього контракту вважається місце передачі/поставки товару за адресою знаходження покупця (пункт 5.5 контракту, в редакції додаткової угоди №1 від 08.11.2020).

Товар має бути відвантажений з використанням пакування, що відповідає характеру товару (пункт 7.1 контракту).

На підставі виставлених відповідачем інвойсів №CG-101120 від 10.11.2020 та №CG-041120 від 04.11.2020, позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти за товар у загальному розмірі 30800,00 євро, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті або банківських металах №230 від 09.11.2020 на суму 10780,00 євро та №233 від 16.11.2020 на суму 10780,00 євро.

Електронним листом 20.01.2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою невідкладно поставити погоджений товар, втім вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Відтак, враховуючи, що відповідачем не виконано ані взяті на себе зобов`язання з поставки товару, ані повернення суми попередньої оплати вартості недопоставленого товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.6 ст. 265 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, позивачем на підставі виставлених інвойсів на розрахунковий рахунок відповідача були перераховані грошові кошти у загальному розмірі 30800,00 євро, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті або банківських металах №230 від 09.11.2020 на суму 10780,00 євро та №233 від 16.11.2020 на суму 10780,00 євро "передоплата за електронні компоненти за контрактом №IP/CITCO-08-20 (04.11.2020), інвойс №CG-101120 (10.11.2020)" та "передоплата за електронні компоненти за контрактом №IP/CITCO-08-20 (04.11.2020), інвойс №CG-041120 (04.11.2020)", втім поставка оплаченої продукції, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, відповідачем здійснена не була.

Згідно статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2019 у справі №909/524/18 та від 27.08.2019 у справі №911/1958/18.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №910/9739/19.

Таким чином, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

У даному випадку, судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з електронним листом від 20.01.2021 року, відповідно до якого вимагав від відповідача невідкладно поставити товар, втім відповідач поставку оплаченого товару не здійснив, у зв`язку з чим позивач реалізував своє право на повернення сплачених коштів шляхом заявлення даного позову.

В силу приписів ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували поставку позивачу узгодженого товару або повернення ним грошових коштів, як і не надав доказів наявності будь-яких правових підстав для утримання коштів позивача.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач, отримавши як попередню оплату, грошові кошти у розмірі 30800,00 євро, не надав доказів виконання свого зобов`язання щодо поставки товару на вказану суму, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 30800,00 євро попередньої оплати за непоставлений товар.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка доказів - це розумова, пізнавальна діяльність суду, яка полягає у дослідженні якісних і кількісних ознак зібраних доказів у конкретній справі. Закон не регулює порядок роздумів судді. Проте норми права встановлюють зовнішні умови, гарантії, які забезпечують істинність логічних висновків суддів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку повернути попередню оплату, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73-80, 86, 129, 178, 202, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Компанії Citco Group LP SP.ZO.O. (Польща, 31-546, м. Краків, вул. Могілска, 40/26; ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомтех-Проект" (04050, місто Київ, вул. Герцена, будинок 17-25, офіс 9; ідентифікаційний код 32830287) заборгованість у розмірі 30800 (тридцять тисяч вісімсот) євро 00 центів та судовий збір у розмірі 13901 (тринадцять тисяч дев`ятсот одна) грн 58 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2023.

Суддя Т.В. Васильченко