номер провадження справи 28/112/22-17/41/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.07.2023 Справа № 908/2131/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л. при секретарі судового засідання Сиротенко В.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС Зекунова А.Е. за вих. від 20.07.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/2131/22
про стягнення грошових коштів
про стягнення грошових коштів
В судовому засіданні присутні представники:
від ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТ УКРАЇНА (заявника): не з`явився
від ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС: не з`явився
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.06.23 у справі № 908/2131/22:

- первісний позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС на користь ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТ УКРАЇНА пеню у розмірі 62 853 грн 10 коп., 3% річних у розмірі 28 516 грн 37 коп., інфляційні втрати у розмірі 183 028 грн 23 коп., судовий збір у розмірі 4 115 грн 97 коп. У задоволенні іншої частини первісного позову відмовлено;

- зустрічний позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТ УКРАЇНА на користь ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС штраф за порушення умов договору № 4432-ИЭС-ДЦ від 03.09.21 у розмірі 313 395 грн 11 коп. та 4 700 грн. 92 коп. судового збору.

20.07.23 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява представника ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС за вих. від 20.07.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/2131/22, в якій останній просить суд:

- ухвалити додаткове рішення у справі № 908/2131/22, в якому вирішити питання щодо проведення зустрічного зарахування позовних вимог за первісним та зустрічним позовах на суму 274 397,70 грн та 4 115,97 грн;

- стягнути з ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТ УКРАЇНА на користь з ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС грошову суму у розмірі 38 997,41 грн та 584,95 грн судового збору.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.07.23 вказана вище заява передана на розгляд судді Корсун В.Л.

Ухвалою від 21.07.23 призначено заяву представника ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС за вих. від 20.07.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/2131/22 до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 27.07.23 о 11 год. 30 хв.

26.07.23 через систему «Електронний суд» від представника заявника надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

В судове засідання 27.07.23 представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Представник ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» про причини неявки суд не повідомив.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву представника ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС за вих. від 20.07.23 про ухвалення додаткового рішення по справі суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Частиною 11 ст. 238 ГПК України передбачено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Як вже зазначалося вище, первісний позов у справі №908/2131/22 задоволено частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 274 397,70 грн (пеня, 3 % річних, інфляційних втрат), а також 4 115,97 грн судового збору. Зустрічний позов задоволено повністю шляхом стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом штрафу у розмірі 313 395,11 грн та 4 700,92 грн судового збору.

Можливість зустрічного зарахування на підставі приписів ч. 11 ст. 238 ГПК України шляхом стягнення різниці між сумами на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, підтверджується правовими позиціями Верховного Суду.

Зокрема, у постанові від 13.11.19 у справі №910/16135/18 Верховний Суд вказав на те, що аналіз ч. 11 ст. 238 ГПК України свідчить про те, що її мета є по суті аналогічною меті ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України, оскільки в даному випадку судовим рішенням будуть чітко зафіксовані розміри грошових сум, які сторони винні одна одній, тобто, їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання таким судовим рішенням законної сили відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України таке судове рішення підлягатиме обов`язковому виконанню, тобто, буде відсутній будь-який спір між сторонами з приводу настання чи ненастання строку виконання зобов`язання з такої сплати. До того ж, зазначена норма ГПК України не проводить жодної диференціації, які за правовою природою чи підставами виникнення мають бути ці грошові суми. Відтак, касаційний суд наголосив на універсальності приписів ч. 11 ст. 238 ГПК України, адже можливість їх застосування судом не ставиться у залежність від тотожності правової природи вимог про стягнення грошових сум за первісним і зустрічним позовами, а їх безспірність презюмується у разі судового вирішення спору.

Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 10.12.18 у справі №904/10603/17 касаційний суд зазначив, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано застосував положення ч. 11 ст. 238 ГПК України. В межах розгляду цієї справи рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.18 первісні позовні вимоги задоволено повністю, а зустрічний позов задоволено частково. Натомість, Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 20.08.18 рішення суду першої інстанції змінив, первісний позов задовольнив повністю, зустрічний позов задовольнив частково, а також провів зустрічне зарахування і стягнув з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ТОВ «Тиамат» борг в розмірі 239799,97 грн і витрати зі сплати судового збору в розмірі 2881,74 грн.

Тобто, з аналізу обставин вказаних справ вбачається, що:

- для наявності підстав для зустрічного зарахування не є обов`язковою умовою часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, як це вказано у ч. 11 ст. 238 ГПК України, тобто, один з позовів може бути задоволено повністю, а інший частково, або ж обидва позови можуть бути задоволені повністю;

- зустрічному зарахуванню підлягають також і судові витрати, розподілені між сторонами.

Враховуючи вищезазначене, суд у справі 908/2131/22 дійшов висновку про те, що у даному випадку існують підстави для проведення зустрічного зарахування задоволених вимог шляхом стягнення з ТОВ «ЕНЕРГОРЕМОНТ УКРАЇНА» на користь ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» грошової суми у розмірі 38 997,41 грн та 584,95 грн судового збору (62 853,10 грн + 28 516,37 грн + 183 028,23 грн) - 313 395,11 грн = 38 997,41 грн та 4 115,97 грн - 4 700,92 грн = 584,95 грн).

За викладених вище обставин, заява представника ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС за вих. від 20.07.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/2131/22 судом задовольняється.

Керуючись ст. ст. 13, 42, 46, ч. 4 ст. 116, ст. ст. 123, 129, 233, 238, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ТОВ ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС Зекунова А.Е. за вих. від 20.07.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/2131/22 задовольнити.

Провести зустрічне зарахування позовних вимог за первісним та зустрічним позовах на суму заборгованості у розмірі 274 397 грн 70 коп. та суму судового збору у розмірі 4115 грн 97 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОРЕМОНТ УКРАЇНА» (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, пров. Першотравневий, буд. 165, ; адреса для листування: 84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 41, а/с 53) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ) грошову суму у розмірі 38 997 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн 41 коп. та 584 (п`ятсот вісімдесят чотири) грн 95 коп. судового збору. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.08.23

Суддя В.Л. Корсун