ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.08.2023 Справа № 914/874/23
Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянув у відкритому судовому засіданні
заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЕКО-АКТИВ», с. Прилісне Маневицького р-ну Волинської обл.,
про: ухвалення додаткового рішення,
у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЕКО-АКТИВ», с. Прилісне Маневицького р-ну Волинської обл.,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Т. Б. ФРУТ», м. Городок Городоцького р-ну Львівської обл.,
про:стягнення 242'532,41 грн заборгованості.
За участю представників сторін:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
Судові процедури.
1. Рішенням Господарського суду Львівського від 18.07.2023 у справі № 914/874/23 позов задоволено частково, стягнуто з ТзОВ «Т.Б. ФРУТ» на користь ТзОВ «АГРО-ЕКО-АКТИВ» 192'493,41 грн заборгованості, 2'887,11 грн відшкодування витрат на оплату судового збору та призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на 01.08.2023 о 14:00 год.
2. 24 липня 2023 року позивачем подано суду заяву разом з доказами, що підтверджують понесення ним витрат на оплату послуг адвоката (вх. № 2884/23).
5. У судове засідання 01.08.2023 сторони не забезпечили явку повноважних представників, причин такої неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України … Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд заяви позивача, враховуючи вищезазначену норму процесуального закону, суд вважає за можливе здійснювати розгляд поданої заяви у даному судовому засіданні за відсутності представників сторін.
У судовому засіданні 18.07.2023 представником позивача зроблено заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження понесення позивачем витрат на оплату послуг адвоката.
Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 215000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
7. Відповідач просить суд зменшити, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну допомогу адвоката, оскільки дана справа є нескладною в розумінні ст. 12 ГПК України та не потребує вивчення великої кількості документів та судової практики, а надані адвокатом послуги не відносяться до категорії складних та не пов`язані із застосуванням значного обсягу законодавства. Відтак, відповідач вважає, що заявлена до відшкодування вартість послуг правничої допомоги не є співмірною до наданих послуг та ціни позову.
Обставини справи.
8. 31.12.2022 між Мовчанюком М. М. (адвокат) та ТзОВ «АГРО-ЕКО-АКТИВ» (клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (далі Договір).
9. Відповідно до п. 1.1 Договору КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов?язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.
11. Згідно з п. 3.1.3. Договору КЛІЄНТ приймає на себе наступні зобов?язання: Сплатити гонорар та відшкодовувати АДВОКАТУ витрати, понесені ним у зв?язку із наданням правової (правничої) допомоги на підставі цього Договору.
Сторони дійшли згоди, що Послуга складається з наступних складових: Ознайомлення, правовий аналіз матеріалів справи, підготовка стратегії, комунікації та опитування працівників та / або колишніх працівників Клієнта шодо обставин поставки товару. Підготовка позовної заяви про стягнення боргу до господарського суду Львівської області та відправлення відповідачу та в суд. Підготовка будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень по справі у суді першої інстанції у справі про стягнення боргу та відправлення відповідачу (якщо передбачено ГПК України) та в суд. Участь в судових засіданнях у справі в інтересах і на боці Клієнта. (п. 4.1. Договору).
13. Пунктом 4.3. Договору закріплено, що Гонорар за надання правової допомоги визначеної в цьому Договорі, сплачується Клієнтом протягом 20-ти робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг.
Позиція суду.
15. В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
16. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
17. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма ст. 129 ГПК України).
18. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом позивача у судовому засіданні 18.07.2023 зроблено заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження понесення позивачем витрат на оплату послуг адвоката. Дотримавшись визначеного строку позивач подав суду заяву разом з доказами, що підтверджують понесення ним витрат на оплату послуг адвоката (вх. № 2884/23 від 24.07.2023).
19. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
20. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 згаданої статті).
21. За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
22. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
23. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
25. Судом у п. 14 даного рішення на підставі, підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 18.07.2023, встановлено перелік виконаних адвокатом робіт.
26. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
27. Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
28. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у вищенаведеній нормі.
29. Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
30. Загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
31. Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
32. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
33. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
34. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
35. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
36. Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
37. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
38. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем подано копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 31.12.2022, копію Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 18.07.2023 та копію довіреності від 30.12.2022.
39. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
40. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
41. Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
42. Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
43. Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
44. За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
45. Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.
46. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
47. Проаналізувавши подані адвокатом позивача матеріали, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повністю відповідає критерію розумності огляду на наступне.
48. Як визначено судом в ухвалі про відкриття провадження, даний спір є малозначним. Подана позовна заява має типовий (шаблонний) характер, обсяг технічної та бухгалтерської роботи перевищує обсяг юридичної. У свою чергу, у судовому засіданні 18.07.2023 адвокатом підтверджено, що розрахунки розміру заявленої заборгованості здійснювались не ним, а бухгалтером. Спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню не передбачають, також, позовна заява не містить значної кількості посилань на судову практику, що може свідчити про підготовку документа високої складності.
49. Також, до юридичних послуг позивачем включено «…відправлення відповідачу та в суд позовної заяви та інших заяв, клопотань, письмових пояснень», проте відправлення документів, як надана адвокатом позивачеві послуга, не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаної послуги не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 901/264/19.
50. Виокремлення адвокатом послуги «Ознайомлення, правовий аналіз матеріалів справи, підготовка стратегії, комунікації та опитування працівників та/або колишніх працівників Клієнта шодо обставин поставки товару» як самостійного виду адвокатської послуги є необгрунтованим, оскільки така послуга охоплюється діями адвоката при наданні послуги з «підготовка позовної заяви про стягнення боргу», позаяк очевидною є неможливість написання позовної заяви без вивчення змісту правовідносин між сторонами учасниками спору, а доказів надання такої послуги позивачу окремо, поза зв`язком з поданою в даній справі позовною заявою суду не надано. Відтак, суд вважає, що послуга вказана у Акті приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 18.07.2023 під порядковимо номером 1 має бути виключеною із загального обсягу наданих послуг правничої допомоги.
51. Щодо включення до Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 18.07.2023 послуги «Підготовка будь-яких заяв, клопотань по справі», суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини надання Мовчанюком М. М. відповідної послуги.
53. Крім того, суд зазначає, що ухвалами від 27.06.2023 та 04.07.2023, зокрема у позивача, витребовувались матеріали на підставі ч. 4 ст. 74 ГПК України, тобто у зв`язку з тим, що у суду були сумніви у добросовісному здійсненні ним своїх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, що виявлялось у неподанні доказів, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги. Неподання адвокатом Мовчанюком М. М., як повноважним представником позивача, таких доказів у передбачений законом строк, а саме разом з позовною заявою, у свою чергу перешкоджало ефективному та своєчасному розгляду даного спору.
54. Отже, із аналізу матеріалів справи, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, заяви відповідача про зменшення розміру адвокатських витрат, а також того, що позов у справі № 914/874/23 задоволено судом частково, суд встановив, що розмір заявлених витрат на професійну правову допомогу не відповідає критеріям їхньої реальності та розумності їхнього розміру.
55. Таким чином, суд здійснивши відповідну оцінку заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вказує, що позивачу підлягає відшкодуванню 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено 04.08.2023.
Суддя Трускавецький В.П.