ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" серпня 2023 р. Справа № 924/363/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участі секретаря судового засідання Іщука О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Попчука Івана Миколайовича, м. Славута Хмельницька область

до Комунального підприємства „Спеціалізоване лісогосподарське підприємство „Ліс" Улашанівської сільської ради, с. Жуків Шепетівський район Хмельницька область

про стягнення заборгованості в сумі 159 444,23 грн.

за участі

представника позивача - Олійник В.П. - в режимі ВКЗ

відповідача - не приймав участі

З оголошенням перерв в судовому засіданні від 05.07.2023р.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

04.04.2023р. до господарського суду області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Попчука Івана Миколайовича, м. Славута Хмельницька область до Комунального підприємства „Спеціалізоване лісогосподарське підприємство „Ліс" Улашанівської сільської ради, с. Жуків Шепетівський район Хмельницька область про стягнення заборгованості в сумі 159 444,23 грн.

Ухвалою суду від 30.01.2023р. відкрито провадження у справі №924/363/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 14.06.2023р. суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до слухання по суті на 10:30 год. 05 липня 2023р.

У судовому засіданні 05.07.2023р. суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, про оголошення перерви до 12:00 год. 01 серпня 2023р.

Присутній в судовому засіданні представник позивача (в режимі відеоконференції) наполягав на задоволенні позову обгрунтовуючи долученими до заяви доказами.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 159 444,23 грн. з яких 129 702,41 грн. інфляційних втрат та 29 741,82 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що відповідачем прострочено виконання своїх грошових зобов`язань по платі орендної плати тому відповідно до ст. 625 ЦК України Комунальне підприємство „Спеціалізоване лісогосподарське підприємство „Ліс" Улашанівської сільської ради має сплатити позивачу по договору №2585 - інфляційні втрати у розмірі 22 235,01 грн. та 3 відсотки річних - 9 471,13 грн., всього - 31 706,14 грн. По договорам № 362 та 363 - інфляційні втрати у розмірі 107 467,40 грн. і 3 відсотки річних - 20 270,69 грн. а всього - 127 738,09 грн.

Відповідач у поданому відзиві від 10.05.2023р. із позовними вимогами не погоджується, посилаючись на те, що позивач звернувся до відповідача із претензією від 01.02.2023р. про необхідність погашення заборгованості у вигляді 260 000,00 грн. - основний борг; 63 040,35 грн. - неустойка, 109 113,24 грн. - інфляційні витрати; 20 099,74 грн. три відсотки річних.

Після тривалих проведених переговорів сторони дійшли до усної згоди щодо необхідності оплати виключно суми основної заборгованості проте в межах встановленого претензією терміну.

07.02.2023р. відповідачем сплачено позивачу 260 000,00 грн. з призначенням платежу, згідно акту звірки за договорами оренди транспортних засобів від 21.02.2020р.

Відповідачем було підписано акт звірки від 07.02.2023р. у якому міститься відмітка про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем та засобами поштового зв`язку надіслано 20.02.2023р. на адресу позивача.

27.02.2023р. на адресу відповідача надійшла відповідь позивача у якій містився другий екземпляр акту, підписаним позивачем та додатковим написаним текстом. "Примітка: це є нарахування за основним зобов`язанням згідно договорів оренди транспортних засобів №362 та №363 від 21.02.2020р. Вказаної примітки підчас підписання акту звірки від 07.02.2023р. комунальним підприємством „Спеціалізоване лісогосподарське підприємство „Ліс" Улашанівської сільської ради не було.

На думку відповідача дана примітка є нікчемною оскільки не посвідчена волевиявленням обох сторін та не відображає реальних умов та підстав з яких акт звірки розрахунків був підписаний.

Позивач у відповіді на відзив від 16.05.2023р. не погоджується із доводами, викладеними у відзиві, та просить суд врахувати, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Нарахування заявлених до стягнення інфляційних втрат і 3% річних проводилося на основні суми заборгованості за договорами оренди транспортних засобів за кожним щомісячним нарахування по орендній платі окремо, а також з врахуванням динаміки здійснених РСПЛ «Ліс» платежів у рахунок погашення основного грошового зобов`язання.

Тобто, у відповідача виник обов`язок сплатити суми боргу по орендній платі за договорами оренди № 2585, і №362, 363 з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення щодо кожного нарахування орендної плати окремо, і такі зобов`язання є триваючими і не пов`язані з виконанням основного зобов`язання. Водночас, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Позивачем направлено відповідачу Претензію № 1 від 01.02.2023 про сплату заборгованості.

На час направлення претензії розмір основної протермінованої заборгованості з орендної плати становив 260 000,00 грн. Останній платіж по погашенню основного боргу було вчинено відповідачем 30.12.2021р. До направлення претензії відповідач жодним чином не вчиняв дій до врегулювання спору та погашення заборгованості за договорами оренди № 2585, і №362, 363, користуючись належними для позивача коштами.

Претензія від 01.02.2023 спонукала відповідача на погашення основної суми заборгованості з орендної плати за договорами оренди транспортного засобу від 21.02.2020 № 362 і від 21.02.2020 № 363.

На думку позивача, жодний з чергових щомісячних платежів з орендної плати за договорами оренди № 2585, і №362, 363 у період їх дії РСЛП «ЛІС» не було сплачено вчасно. Це при тому, що відповідач у весь період дії договорів оренди № 2585, і №362, 363 експлуатував належні позивачу транспортні засоби для здійснення лісогосопдарської діяльності, що зношувалася. Саме невиконання відповідачем свого обов`язку по сплаті орендної плати за договорами оренди № 2585, і №362, 363 стало причиною дострокового їх розірвання у березні 2021 року та повернення транспортних засобів з оренди. Про наявність усних домовленостей між позивач та відповідачем заперечує.

У претензії позивач вимагав у відповідача погасити не просто суму основної заборгованості по орендній платі, а й інфляційні втратами і 3% річних за прострочене виконання своїх грошових зобов`язань.

Відповідач не виконав усіх вимог претензії, обмежившись лише погашення самої простроченої орендної плати за користування транспортними засобами.

Припинення договорів оренди та подальше виконання основного зобов`язання по сплаті орендної платі жодним чином не звільняє РСПЛ «Ліс» від обов`язку сплатити інфляційні втрати та 3% річних, які виникли у періоди порушення таких грошових зобов`язань у силу закону, а саме ст. 625 ЦК України, та є триваючими. А заявлені у позові вимоги, які виплавають з права кредитора на стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за протерміновані грошові зобов`язання, що виникли унаслідок неналежного виконання відповідачем умов договорів оренди №2585, і №362, 363, досі підлягають судовому захисту. Сплата самої лише основної суми боргу з орендної плати не свідчить про припинення зобов`язання в цілому, оскільки нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання з огляду на їх компенсаційний характер за користування утримуваними відповідачем грошовими коштами, належними до сплати позивачу. Таке зобов`язання припиняється лише його повним виконанням, у т.ч. з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних, чого відповідач не зробив.

В акті взаєморозрахунків немає жодних вказівок на те, що сторони досягнули припинити зобов`язання по сплаті інфляційних втрат та 3 % річних. Акт звірки взаєморозрахунків містить лише згадку про те, що за даними РСПЛ «Ліс» на 07.02.2023 заборгованість відсутня.

Позивач скористався своїм правом уточнити наведені в акті звірки обставини, виклавши відповідну примітку. Зокрема, як правильно зазначив позивач, наведені відповідачем в акті звірки дані стосуються нарахування лише за основними зобов`язаннями згідно договорів оренди транспортних засобів № 362 та № 363 від 21.02.2020р.

Розглянувши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив:

Між районним спеціалізованим лісокомунальним підприємством «ЛІС» і фізичною особою-підприємцем Попчуком Іваном Миколайовичем (орендодавець) було досягнуто домовленості та укладено договір оренди транспортного засобу від 31.10.2019 №2585.

Рішенням Улашанівської сільської ради Шепетівського району восьмої сесії VIII скликання від 09.07.2021 № 13-8/2021 «Про безоплатне прийняття прав засновника комунального підприємства «Районне спеціалізоване лісокомунальне підприємство «Ліс»», перейменовано комунальне підприємство «Районне спеціалізоване лісокомунальне підприємство «Ліс» на Комунальне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Ліс» Улашанівської сільської ради (орендар).

Згідно з п. 1 договору № 2585 орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування терміном на 2 роки до 31.10.2021 автомобіль марки ЗИЛ, модель 131В, 1984 р.в. з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 10 договору № 2585 за користування автомобілем ЗИЛ 131В орендар сплачує орендодавцю щомісячну плату у розмірі 25 000,00 грн. Внесення плати здійснюється з 1 по 10 число наступного місяця за минулий місяць.

Автомобіль ЗИЛ 131В було передано в оренду з 31.10.2019.

Факт перебування в користуванні автомобіля ЗИЛ НОМЕР_1 додатково фіксувався у щомісячних Актах наданих послуг, що підписувалися Сторонами.

За умовами пункту 10 договору № 2585 за період оренди автомобіля ЗИЛ НОМЕР_1 , тобто з 31.10.2019 до 15.03.2021 (день повернення транспортного засобу), орендодавцем нараховано орендарю орендну плату на загальну суму 412 903,23 грн., а саме за: жовтень 2019 року - 806,45 грн.; листопад 2019 року - лютий 2021 року -по 25000,00 грн. за кожен місяць оренди; з 01.03.2021р. до 15.03.2021р. - 12 096,78 грн. Нараховані орендні платежі за договором №2585 були оплачені відповідачем у період з 07.10.2020р. до 28.10.2021р., однак з порушенням встановлених цим договором строків.

Згідно з договором оренди транспортного засобу від 21.02.2020р. № 362, укладеним між РСЛП «Ліс» і ФОП Попчуком І.М., останній передав для орендаря в тимчасове платне користування терміном на один рік до 21.02.2021 року автомобіль ЗИЛ, моделі 137Б, 1981 р.в. з реєстраційним номером НОМЕР_2

Крім цього, на підставі Договору оренди транспортного засобу від 21.02.2020р. № 363, РСПЛ «Ліс» взяло в оренду у ФОП Попчука І.М. автомобіль марки КАМАЗ, моделі 5320, 1990 р.в. з реєстраційним номером НОМЕР_3 ..

За пунктами 6 Договорів № 362 і 363 автомобілі ЗИЛ 137Б і КАМАЗ 5320 Орендарем прийнято від Орендодавця в користування з 21.02.2020р..

На підставі договорів № 362 і № 363 РСЛП «Ліс» орендувало у ФОП Попчука І.М. транспортні засоби ЗИЛ 137Б та КАМАЗ 5320 у період з 21.02.2020р. до 15.03.2021р.. Попри завершення 21.02.2021р. строку дії договорів № 362 і 363, вони були поновлені ще на один рік згідно з п. 16 цих Договорів.

За умовами договору № 362 РСЛП «Ліс» зобов`язувалося сплачувати орендну плату за користування автомобілем ЗИЛ 137Б у розмірі 10 000,00 грн., а згідно договору № 363 за оренду автомобіля КАМАЗ 5320 - 15 000,00 грн. Орендна плата підлягала внесенню Орендарем щомісячно у строк з 1 по 10 число наступного місяця за минулий місяць (п. 10 Договорів № 362 і № 363).

У відповідності до положень п. 10 Договорів № 362 і № 363 за фактичний час перебування належних ФОП Попчуку І.М. транспортних засобів ЗИЛ 137Б та КАМАЗ 5320 в оренді у РСЛП «Ліс», тобто з 21.10.2020р. до 15.03.2021р., орендодавцем нараховано орендарю орендну плату на загальну суму 315 200,23 грн.

Надання послуг з оренди автомобілів ЗИЛ 137Б та КАМАЗ 5320, а також їх вартість, зафіксовані у відповідних щомісячних актах наданих послуг, укладених сторонами за вказані періоди.

У пункті 7 Договорів № 362 і № 363 визначено, що орендар, серед іншого, зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

На виконання пункту 10 Договорів № 362 і № 363 за період оренди автомобілів ЗИЛ 137Б та КАМАЗ 5320, тобто з 21.02.2020р. до 15.03.2021р. (день повернення транспортного засобу), орендодавцем нараховано орендарю орендну плату на загальну суму 315 200,23 грн., а саме за: лютий 2020 року - 3103,45 грн.; березень 2020 року - лютий 2021 року - по 25 000,00 грн. за кожен місяць оренди; з 01.03.2021 до 15.03.2021 - 12 096,78 грн.

Однак, у порушення умов договорів № 362 і № 363, орендар прострочив сплату орендодавцю платежів з орендної плати за користування автомобілями ЗИЛ 137Б та КАМАЗ 5320, провівши розрахунок лише у період з 29.10.2021 до 07.02.2023, тобто з порушенням строків, визначених у п. 10 цих договорів.

Так як орендар допустив систематичне прострочення оплати орендної плати за користування автомобілями ЗИЛ 131В, ЗИЛ 137Б та КАМАЗ 5320 (понад 3 місяці), на підставі ст. 782 ЦК України орендодавець достроково розірвав в односторонньому порядку договори № 2585, № 362 і № 363, направивши відповідне письмове повідомлення орендарю, та повернув з оренди вказані транспортні засоби з 15.03.2021р.

Позивачем направлено відповідачу претензію № 1 від 01.02.2023р. про сплату заборгованості за договорами оренди транспортного засобу від 21.02.2020р. № 362 та від 21.02.2020р. № 363.

Вказану претензію відповідач частково задовольнив, сплативши основну суму боргу за вказаними Договорами у розмірі 260 000,00 грн.

Однак, фактично визнавши борг, Відповідач проігнорував вимоги Позивача, зокрема, в частині сплати інфляційних втрат і 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Виходячи з умов договорів оренди транспортних засобів №2585, №362, №363 розмір нарахованої за ними орендної плати орендодавцем і орендарем зафіксовано в укладених між сторонами актах наданих послуг № 10 від 31.10.2019р., № 11 від 30.11.2019р., № 12 від 31.12.2019р., № 1 від 31.01.2020р., № 2 від 29.02.2020р., № 3 від 31.09.2020р., № 4 від 30.04.2020р., № 5 від 31.05.2020р., № 6 від 30.06.2020р., № 7 від 31.07.2020р., № 8 від 31.08.2020р., № 9 від 30.09.2020р., № 10 від 31.10.2020р., № 11 від 30.11.2020р., № 12 від 31.12.2020р., № 1 від 31.01.2021р., № 2 від 28.02.2021р., № 3 від 31.03.2021р.

Розмір боргу з орендної плати за користуваннями згаданими транспортними засобами орендар визнав в акті звірки взаєморозрахунків, за період з 01.01.2021р. до 07.02.2023р.

Відомості щодо перерахування з 01.01.2019 до 10.03.2023 РСЛП «Ліс» для ФОП Попчука І.М. платежів в рахунок оплати основних зобов`язань за існуючими між ними договірними правовідносинами наведено у фільтрованих виписках з банківського рахунку за означений період (додаються у Додатках № 43-46 до цієї позовної заяви).

Стан нарахування і розрахунків за договірними зобов`язаннями між Сторонами узагальнено у Відомості про стан нарахування і сплати орендної плати за Договорами оренди № 2585, і №362, 363 (Додаток 4 до позовної заяви), Відомості про стан нарахування і сплати зобов`язань за Договором про перевезення вантажів №2 від 02.01.2020 і Договором найму (оренди) автомобіля від 24.01.2018 (Додаток 5 до позовної заяви) та Аналітичній довідці про стан розрахунків за договірними зобов`язаннями між РСЛП «Ліс» і ФОП Попчуком І.М. (Додаток 6 до позовної заяви).

Наведені ФОП Попчуком І.М. у Претензії № 1 від 01.02.2023 фактичні обставини, у тому числі щодо нарахування і проведення розрахунків між сторонами в межах існуючих між ними договірних відносин, РСЛП «Ліс» не заперечило і жодним чином не спростовувало. Натомість, Відповідач, погодившись із відповідною заборгованістю, провів її оплату, а також надав відповідний акт звірки взаєморозрахунків з 01.01.2021 до 07.02.2023.

Крім цього 21.02.2020р. між РСЛП «ЛІС» та ФОП ПОПЧУКОМ І.М. укладено договір оренди транспортного засобу від № 364, Орендодавець також передав в тимчасове платне користування терміном на один рік до 21.02.2021 року причіп марки ГКБ, моделі 8551, з реєстраційним номером НОМЕР_4 . Щомісячна орендна плата за користування причепом ГКБ становила 15 000,00 грн. та підлягала оплаті з 1 по 10 число наступного місяця за минулий місяць.

Втім, попри фактичну передачу за договором № 364 та використання орендарем причепу ГКБ у період з 21.02.2020р. до 15.03.2021р., сторони дійшли усної згоди не нараховувати щомісячну орендну плату за договором № 364. При цьому факт оренди зазначеного транспортного засобу фіксувався у щомісячних актах наданих послуг, складеними Сторонами, проте без нарахування вартості орендної плати. А тому у період з 21.10.2020р. до 15.03.2021р. загальний розмір місячної орендної плати за договорами оренди транспортних засобів №2585, 362, 363 і 364 фактично складав 50 000,00 грн., а не 65 000,00 грн.

Таким чином, виходячи з вищевказаних обставин, станом на 07.02.2023р. відповідачем погашено основні боргові зобов`язання по орендній платі за договорами оренди №2585, 362, 363 і 364 в сумі 260 000,00 грн. Однак, РСПЛ «Ліс» не сплачено позивачу інфляційні втрати та 3% річних за порушення строків проведення розрахунків з орендної плати за користування транспортними засобами в сумі 159 444,23 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дойшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо, інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи між РСПЛ «Ліс» та ФОП Попчук І.М. укладено договори оренди транспортних засобів №2585, 362, 363 та 364.

Відповідно до умов вказаних договорів позивач передав а відповідач прийняв в тимчасове платне користування транспортні засоби, а саме ЗИЛ, модель 131В, 1984р.в., ЗИЛ 137Б, 1981 р.в., КАМАЗ 5320,1990р.в., причіп ГКБ, модель 8551.

Виходячи з умов договорів оренди транспортних засобів розмір нарахованої за ними орендної плати орендодавцем і орендарем зафіксовано в умовах договорів та укладених між сторонами актах наданих послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1,2,5 статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як визначено положеннями статті 526 ЦК України та ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов `язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до п. 1. ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт надання послуг підтверджується укладених між сторонами актах наданих послуг № 10 від 31.10.2019р., № 11 від 30.11.2019р., № 12 від 31.12.2019р., № 1 від 31.01.2020р., № 2 від 29.02.2020р., № 3 від 31.09.2020р., № 4 від 30.04.2020р., № 5 від 31.05.2020р., № 6 від 30.06.2020р., № 7 від 31.07.2020р., № 8 від 31.08.2020р., № 9 від 30.09.2020р., № 10 від 31.10.2020р., № 11 від 30.11.2020р., № 12 від 31.12.2020р., № 1 від 31.01.2021р., № 2 від 28.02.2021р., № 3 від 31.03.2021р.

01.02.2023р. позивач звернувся на адресу відповідача з вимогою про сплату 260 000,00 грн. основного боргу, 63 0140,05 грн. неустойки, 109 113,24 грн. інфляційних втрат, 20 099,74 грн. 3% річних. Доказом направлення є фіскальний чек від 01.02.2023р. та опис вкладення у цінний лист з штампом пошти.

Однак Комунальне підприємство „Спеціалізоване лісогосподарське підприємство „Ліс" Улашанівської сільської ради згідно платіжної інструкції №3137 від 07.02.2023р. сплатив суму основного боргу в розмірі 260 000,00 грн.

Отже у період з моменту виникнення обов`язку оплати до моменту фактичної оплати існувало прострочення сплати.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи наявність періоду заборгованості вимоги в частині стягнення річних і інфляційних за вказаний період відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунками. За договором № 2585 - інфляційні втрати у розмірі 22 235,01 грн. та 3 % річних - 9471,13 грн., за договорами № 362 і 363 - інфляційні втрати у розмірі 107 467,40 грн. та 3 % річних - 20270,69 грн.

Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Ліс" Улашанівської сільської ради (30075, Хмельницька область, Шепетівський район, с. с. Жуків, вул. Князів Сангушків, 31 код: 31329140) на користь фізичної особи підприємця Попчука Івана Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_5 ) - 159 444,23 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 23 коп.) з яких, 129 702,41 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч сімсот дві гривні 41 коп.) - інфляційних втрат, 29 741,82 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот сорок одна гривня 82 коп.) - 3% річних та 2 148,00 (дві тисячі сто сорок вісім гривень 00 коп.) - витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 02.08.2023р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддруковано 2 прим.

1 - до матеріалів справи

- позивачу - на ел.адресу представника - адвоката Олійника В.П. - ІНФОРМАЦІЯ_1

2 - відповідачу - КП „Спеціалізоване лісогосподарське підприємство „Ліс" Улашанівської сільської ради, 30075,

с. Жуків Шепетівський район Хмельницька область, вул. Князів Сангушків, 31