УХВАЛА

02 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/522/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 (у складі колегії суддів: Колоколов С.І. (головуючий), Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.) про забезпечення позову

за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним закриттям поземельної книги на неї,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :45:007:0005, проведеної 22.07.2021 державним кадастровим реєстратором відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Остапець О.В., з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням вимог земельного, водного, містобудівного законодавства та Закону України "Про державний земельний кадастр" під час здійснення державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки комунальної власності водного фонду, розташованої на озеленених схилах узбережжя Чорного моря, на території, що розташована на узбережжі від мису Великий Фонтан до смт. Чорноморське та схильної до інтенсивного впливу зсувних процесів, та визначення останній цільового призначення: 07.03 - для індивідуального дачного будівництва (землі рекреаційного призначення).

Разом із позовом Прокурор подав до суду заяву про забезпечення позову з вимогою накласти арешт на земельну ділянку площею 0,006 га із кадастровим номером :45:007:0005, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова.

Вказана заява обґрунтована тим, що до Державного земельного кадастру внесено відомості щодо цільового призначення спірної земельної ділянки саме: для індивідуального дачного будівництва та не визначена форма власності земельної ділянки, у той час, як розпорядником земель, розташованих у межах міста в силу закону є Одеська міська рада, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного земельного кадастру відомостей про право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку, а тим більше будь - яке (у тому числі дачне) будівництво на цій земельній ділянці, внесення запису про реєстрацію права власності на новозбудоване майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, адже з метою належного відновлення порушених прав розпорядника земельної ділянки, яким є Одеська міська рада, на захист яких подано даний позов, зумовить необхідність ініціювати інший позов, про знесення незаконно побудованого об`єкту, що потребуватиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2023 у справі №916/522/23 відмовлено у задоволенні заяви Прокурора про вжиття заходів забезпечення позову.

Місцевий господарський суд вказав на відсутність достатньо правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, наведеній в ній, оскільки наведені Прокурором у цій заяві докази беззаперечно не підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких Прокурор звернувся до суду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №916/522/23 скасовано вищезазначену ухвалу господарського суду першої інстанції, задоволено заяву про забезпечення позову та вжито запропонований заявником захід забезпечення позову.

Апеляційна інстанція дійшла висновку про обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом спору.

При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що місцевим господарським судом не надано оцінки тій обставині, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :45:007:0005 наразі сформована, тобто існує як об`єкт цивільних правовідносин, тому права власності чи користування на неї можуть у будь-який час перейти до третіх фізичних чи юридичних осіб, у тому числі і до ОСОБА_1 .

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у якій просить її скасувати та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду.

Під час вивчення матеріалів вищезазначеної касаційної скарги Судом встановлено, що ухвалою від 15.03.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу №754/5683/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною третьою статті 403 Цивільного процесуального кодексу України для відступу (конкретизації) від висновків, висловлених у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2022 у справі №910/11069/21 та від 10.05.2022 у справі №910/8298/21, де касаційний суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій і вважав за можливе у справах за позовними вимогами немайнового характеру, рішення суду у разі задоволення яких не підлягали б примусовому виконанню, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 прийнято до розгляду справу №754/5683/22, оскільки мотиви викладені в ухвалі від 15.03.2023 визнано такими, що містять обґрунтування необхідності вирішення питання про можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у справах, де заявляються позовні вимоги немайнового характеру, рішення в яких у разі задоволення позову не підлягатимуть примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики, Суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення з власної ініціативи касаційного провадження у справі №916/522/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 про забезпечення позову немайнового характеру шляхом накладення арешту на майно до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №754/5683/22.

Також судова колегія зазначає, що в ухвалі Верховного Суду від 06.07.2023 про відкриття касаційного провадження за вищезазначеною касаційною скаргою були витребувані матеріали справи №916/522/23 із Господарського суду Одеської області/Південно-західного апеляційного господарського суду.

Господарським судом Одеської області супровідним листом від 17.07.2023 №916/522/23/4286/2023 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду матеріали справи №916/522/23 у 4 томах (1 том на 229 арк., 2 том на 191 арк., 3 том на 215 арк., 4 том на 90 арк.) та 20.07.2023 супровідним листом №916/522/23/4379/2023 - матеріали оскарження ухвали у справі №916/522/23.

Матеріали справи та матеріали оскарження ухвали у справі №916/522/23 надійшли до Касаційного господарського Суду у складі Верховного Суду 31.07.2023.

Згідно із підпунктом 17.10 розділу 11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6 - 8, 10, 12 - 14, 17 - 21, 31 - 33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали.

В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

Підпунктом 17.11 розділу 11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України визначено, що подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи.

Відповідно до п. 22 розділу VII "Формування і оформлення судових справ" Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (далі - Інструкція), у разі подання апеляційної скарги на ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи та змісту апеляційної (касаційної) скарги, вирішує питання про перелік матеріалів, копії яких йому необхідно надіслати до суду апеляційної (касаційної) інстанції для розгляду скарги.

Копії матеріалів справи формуються в порядку, визначеному цією Інструкцією, в окремий том у тверду обкладинку. На лицьовому боці обкладинки вказується "Матеріали оскарження ухвали (зазначається найменування суду, який виніс оскаржувану ухвалу, дата винесення ухвали та номер справи) за апеляційною скаргою (зазначається найменування або прізвище, ім`я та по батькові скаржника)".

Матеріали оскарження ухвали формуються лише з копій матеріалів, необхідних для розгляду скарги. До матеріалів оскарження ухвали приєднується копія оскаржуваної ухвали, яка виготовляється з оригіналу ухвали з підписом судді (підписами суддів) та засвідчується суддею, а за його відсутності - одним із заступників голови суду або головою суду. При цьому копія оскаржуваної ухвали засвідчується в установленому порядку. Оригінал оскаржуваної ухвали залишається в матеріалах справи.

Опис матеріалів оскарження ухвали підписує суддя та відповідальна особа суду, яка формує матеріали оскарження ухвали.

Апеляційна (касаційна) скарга разом з матеріалами оскарження ухвали надсилається до відповідного суду у встановленому чинним законодавством порядку.

В такий спосіб оскарження у касаційному порядку постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №916/522/23, прийнятої за наслідками перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2023, якою вирішувалось питання про забезпечення позову, відповідно до умов підпункту 17.10 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, не передбачає надсилання до суду касаційної інстанції усіх матеріалів справи.

Положеннями частини восьмої статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У зв`язку з викладеним матеріали справи №916/522/23 підлягають поверненню до Господарського суду Одеської області для подальшого розгляду справи.

Керуючись статтями 228, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити касаційне провадження у справі №916/522/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 про забезпечення позову до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №754/5683/22.

2. Матеріали справи №916/522/23 повернути Господарському суду Одеської області для подальшого розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв
Судді І. Берднік
І. Міщенко