ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 902/150/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Васильєвій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Галаш В.В., в порядку самопредставництва, наказ №106-к від

14.05.2010 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-торговельна компанія Шабо" (с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" (м.Житомир)

про стягнення 435693,92грн.

03.02.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-торговельна компанія Шабо" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" про стягнення 435693,92грн.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08.02.2023 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-торговельна компанія Шабо" до розгляду та відкрито провадження у справі №902/150/23; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.03.2023.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 справу №902/150/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-торговельна компанія Шабо" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" про стягнення 435 693,92грн передано на розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою суду від 05.04.2023 справу №902/150/23 прийнято до провадження судді Соловей Л.А., та призначено підготовче засідання на 15.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 04.07.2023 (включно), та відкладено підготовче засідання на 13.06.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/150/23 до судового розгляду по суті на 18.07.2023.

Ухвалою суду від 18.07.2023 відкладено розгляд справи по суті на 07.08.2023.

07.08.2023 на адресу суду від ТОВ "Промислово-торговельна компанія Шабо" надійшла заява про надання додаткових пояснень та зменшення розміру позовних вимог №137 від 31.07.2023, згідно якої позивач, у зв`язку зі сплатою відповідачем після відкриття провадження у справі 115000,00грн, просить стягнути з ТОВ "ТНВ" 320693,92грн основного боргу (а.с.134).

Розглядаючи заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог №137 від 31.07.2023 суд враховує наступне.

Пунктом 2 ч.2 ст.46 ГПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як зазначено вище, ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Стаття 118 Господарського процесуального кодексу України визначає наслідки пропуску процесуальних строків. Так, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог після закінчення встановленого законом строку на її подання, на стадії розгляду справи по суті, суд, керуючись приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України, залишає таку заяву без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 07.08.2023 позовні вимоги підтримав в частині стягнення 320693,92грн заборгованості.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слід зазначити, що ухвали господарського суду від 05.04.2023, від 15.06.2023, від 13.06.2023, які направлялась господарським судом рекомендованою кореспонденцією на юридичну адресу відповідача, повернулись до суду з відмітками відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120, 242 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За таких обставин суд, керуючись статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України , констатує, що ним вживались усі можливі та передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, однак останній не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та подання заяв по суті спору.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань": якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 між ТОВ "Промислово-торгова компанія Шабо" (постачальник, позивач) та ТОВ "ТНВ" в особі Філія №3 ТОВ "ТНВ" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №о/16/12/20, відповідно до якого постачальник зобов`язався на умовах, передбачених даним договором поставити та передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити постачальнику алкогольну продукцію (товар), згідно погоджених замовлень (п.1.1. договору).

Відповідно до п.п.2.7., 2.8. договору, покупець приймає товар по кількості та якості у присутності повноважних представників сторін (або транспортній організації). Підтвердженням приймання товару покупцем є підпис його уповноваженої особи в товарній накладній (товарно-транспортній накладній) на (відвантаження) приймання партії товару. Днем та часом поставки товару є дата та час підписання товаро супровідних документів в момент передання товару.

Пунктами 3.1.,3.2. договору сторони узгодили, що кількість товару, що поставляється постачальником покупцеві за даною угодою, складається з кількості усіх здійснених поставок товару, упродовж терміну дії договору.

Плата вартості кожної окремо поставленої партії товару здійснюється протягом 31 календарного дня з дати відвантаження такої партії, крім оплати коньячної продукції, оплата якої здійснюється упродовж 26 календарних днів з дати відвантаження такої партії (п.3.7. договору).

На виконання умов договору поставки №о/16/12/20 від 16.12.2020 позивач у період з 21.01.2022 по 18.02.2022 здійснив поставку відповідачу товару на суму 470790,36грн, що підтверджується видатковими накладними №Ш-00001227 від 21.01.2022, №Ш-00001222 від 21.01.2022, №Ш-00001693 від 28.01.2022, №Ш-00001685 від 28.01.2022, №Ш-00002909 від 18.02.2022, №Ш-00002912 від 18.02.2022 (а.с.16-24).

Крім того, з огляду на триваючий характер правовідносин сторін, з метою встановлення взаємних розрахунків між ТОВ "Промислово-торгова компанія Шабо" та ТОВ "ТНВ" в особі Філія №3 ТОВ "ТНВ" підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021, в якому зафіксовано, що станом на 31.12.2021 заборгованість відповідача перед позивачем складає 1287890,00грн (а.с.106).

У період з 01.01.2022 по 20.04.2022 відповідач частково сплатив заборгованість на загальну суму 1173749,76грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку (а.с.108), а також здійснив повернення товару на загальну суму 149236,68грн, про що свідчить видаткова накладна (повернення) №С3-0000137 від 05.09.2022 (а.с.105).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений товар на підставі договору поставки №о/16/12/20 від 16.12.2020 у розмірі 435693,92грн (470790,36грн (поставка товару з 21.01.2022 по 18.02.2022) + 1287890,00грн (борг за попередній період) - 1173749,76грн (оплата) - 149236,68грн (повернення товару).

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу за поставлений товар у сумі 435693,92грн.

Слід зазначити, що після відкриття провадження у справі відповідач здійснив погашення заборгованості у розмірі 115000,00грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку станом на 27.07.2023 (а.с.108)

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 115000,00грн основного боргу необхідно закрити за відсутністю предмета спору відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 320693,92грн основного боргу підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами з поставки, згідно яких у відповідача, внаслідок передання йому позивачем товару, виник кореспондуючий обов`язок оплатити його.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст.612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не здійснив відповідних розрахунків за отриманий товар на підставі договору від 16.12.2020 в обумовлені сторонами строки.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті отриманого від позивача товару на підставі договору поставки №О/16/12/20 від 21.05.2015 у розмірі 320693,92грн.

Відповідач не спростував визнані судом обґрунтованими позовні вимоги, та не надав доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним зобов`язання щодо оплати поставленого товару у визначений договором строк.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст.13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 320693,92грн.

Суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 115000,00грн основного боргу на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Судовий збір, відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" ( вул.Покровська, буд.169, м.Житомир, 10031, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-торговельна компанія Шабо" (вул.Швейцарська, 10, с.Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, )

- 320693,92грн основного боргу;

- 6535,41грн судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 115000,00грн суми основного боргу за відсутності предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу;

2,3- сторонам (рек)