ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"02" серпня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/551/14 (907/703/23)

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 27.07.2023

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області, смт Середнє Закарпатської області

відповідач: Державне підприємство «Червона Зірка», с. Кибляри Ужгородського району Закарпатської області

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви від заявника Середнянської селищної рада Ужгородського району Закарпатської області до відповідача ДП Червона Зірка, Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області (вх. №02.3.1-05/735/23).

Протоколом автоматизованого розподілу судової системи від 27.07.2023 призначено суддю Лучка Р.М.

Ухвалою суду від 31.07.2023 матеріали справи №907/703/23 за заявою Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 27.07.2023 про забезпечення позову до подання позовної заяви передати за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області для розгляду в межах справи №907/551/14 про банкрутство ДП Червона зірка.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.08.2023 призначено суддю Андрейчука Л.В.

Судом встановлено, що заявник стверджує, що внаслідок дій майбутнього відповідача у справі, третьої особи та інших органів державної влади може бути істотно ускладнене виконання рішення суду у даній справі та ефективне поновлення порушених прав позивача, за захистом яких позивач має намір звернутися до суду, а тому необхідним є негайне вжиття заходів забезпечення позову, що і стало підставою для звернення до суду з такою заявою.

Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб сільських рад, зокрема Киблярівської та Пацканівської сільських рад щодо регулювання земельних відносин на територіях і землях місцевої громади тощо.

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, такий акт видано радгоспу-заводу «Червона зірка», с. Кибляри, Ужгородського району Пацканівською сільською радою народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області України у тому, що зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 1627 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Пацканівської сільської ради народних депутатів від « 29» квітня 1992 року № 11. Вказаний Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 41.

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00052, такий акт видано радгоспу-заводу «Червона зірка», с. Кибляри, Ужгородського району Пацканівською сільською радою народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області України у тому, що зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 2805 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Киблярівської сільської ради народних депутатів від « 17» вересня 1992 року № 15. Вказаний Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1.

Таким, в межах території Середнянської територіальної громади, зокрема на території колишніх Пацканівської та Киблярівської сільських рад, обліковуються землі сільськогосподарського призначення, що передані в постійне користування ДП "Червона Зірка".

Заявник вказує, що відповідні земельні ділянки не використовуються ДП «Червона Зірка» через припинення господарської діяльності з 2014 року, не сплачується земельний податок з 2011 року. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.07.2014 стосовно ДП «Червона зірка» відкрито справу про банкрутство № 907/551/14, а постановою від 20.03.2019 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Дідича Михайла Андрійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1237 від 07.06.2013). Провадження у справі про банкрутство не завершено, ліквідаційна процедура триває до цього часу понад 4 роки.

Судом встановлено, що позиція майбутнього позивача у цій справі зводиться до того, що відповідно до п. 24 Розділу Х ЗК України, приписи якого мають імперативний характер, встановлено загальне безальтернативне правило, що з дня набрання чинності цим пунктом усі землі державної власності, що розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, автоматично переходять до комунальної власності територіальних громад. Зокрема, це правило прямо встановлено до земельних ділянок та земель, які не сформовані у земельні ділянки. Така ж сама доля, за твердженням заявника, приписана для земель, що не використовуються державними підприємствами, яким земельні ділянки надавалися на праві постійного користування (підпункт а) пункту 24).

Заявником наводяться факти, що у даній справі відносно земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» наявні відразу дві підстави для припинення права постійного користування користування, наявність яких свідчить про те, що відповідні земельні ділянки повинні бути передані позивача у комунальну власність, зокрема: 1) систематичність несплати ДП «Червона Зірка» земельного податку; 2) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

У зв`язку із тим, що Законом України № 1423-IX від 28.04.2021 доповнено Розділ X Перехідних положень ЗК України пунктом 24, який опубліковано в газеті Голос України, офіційне видання від 26.05.2021 - № 96, який набрав чинності з 27.05.2021 року, то відтак з 27.05.2021 року у позивача в силу прямої вказівки абз. 3 п. 24 розділу Х ЗК України, повинно було виникнути право комунальної власності на відповідні земельні ділянки, оскільки такі не були сформовані, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

На підставі вищевикладеного, позивач має намір звернутися до відповідача із вимогами про витребування на свою користь земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» згідно державних актів на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 41 та Серії ЗК № 012-00052, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1 та які надано у постійне користування для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Пацканівської сільської ради народних депутатів від « 29» квітня 1992 року № 11 та рішення Киблярівської сільської ради народних депутатів від « 17» вересня 1992 року №15 відповідно.

Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області стверджує у своїй заяві, що у разі вилучення земельних ділянок із постійного користування ДП «Червона Зірка», вирішення спору у даній справі не призведе до ефективного захисту порушених прав позивача. Так, Держгеокадастр, як розпорядник земельними ділянками державної власності, наділений повноваженнями припинити право постійного користування у разі наявності відповідних підстав, зокрема, за зверненням третіх осіб. Заявник стверджує, що існують об`єктивні ризики припинення права постійного користування земельними ділянками ДП Червона Зірка не на його користь. Так, Закарпатською обласною державною адміністрацією 23.05.2022 року засновано ДП «ДОБРОБУД» ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (Код ), основним видом діяльності якого є 41.10 Організація будівництва будівель. При цьому, Закарпатською обласною адміністрацією проведено закупівлю на проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які на сьогодні перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка», що підтверджується листом Приватного підприємства «Закарпатський інститут землеустрою» № 147 від « 27» липня 2022 року.

За думкою позивача, вказані дії можуть свідчити про те, що Закарпатська обласна державна адміністрація опосередковано через ДП «ДОБРОБУД» ЗОДА, попередньо замовивши проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які на сьогодні перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка», має намір вилучити земельні ділянки із постійного користування ДП «Червона Зірка».

Відтак, на думку майбутнього позивача у справі, співмірним і адекватним буде застосування таких заходів забезпечення позову:

1) Заборонити ДП «Червона Зірка» () приймати рішення про добровільну відмову чи надавати будь-які згоди (в т.ч. погодження, резолюції), спрямовані на вилучення із постійного користування чи припинення права постійного користування щодо земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () згідно з Державними актами на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, Серії ЗК № 012-00052, а також з приводу інших земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () на користь будь-яких третіх осіб;

2) Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Закарпатській області (Код , Адреса: 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, ПЛОЩА НАРОДНА, будинок 4) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (в тому числі, але не виключно: припинення права постійного користування, вилучення, передачу вказаних земель на користь третіх осіб, прийняття рішення про примусове вилучення земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності, передачу земель у постійно користування), а також приймати будь-які рішення чи надавати згоду на розробку технічної документації (в.т. щодо інвентаризації) щодо земельних ділянок які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () згідно з Державними актами на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, Серії ЗК № 012-00052, а також з приводу інших земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» ();

3) Заборонити Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру (Код , Адреса: 03680, місто Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 3) та її територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення в тому числі, але не виключно погодження проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, передачу їх в оренду чи постійне користування, чи будь-якої документації із землеустрою, в тому числі технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, щодо земельних ділянок які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () згідно з Державними актами на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, Серії ЗК № 012-00052, а також з приводу інших земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» (), а також будь-яких земельних ділянок, що входять до складу чи накладаються на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () згідно з Державними актами на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, Серії ЗК № 012-00052, а також з приводу інших земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» (), а також заборонити вносити до системи електронного документообігу Держгеокадастру документацію із землеустрою щодо земельних ділянок які формуються за рахунок земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () згідно з Державними актами на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, Серії ЗК № 012-00052, а також з приводу інших земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» (), а також здійснювати поділ або об`єднувати земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () згідно з Державними актами на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, Серії ЗК № 012-00052, а також з приводу інших земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» ();

4) Заборонити будь-яким органам державної влади чи органам місцевого самоврядування приймати будь-які рішення щодо передачі приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельних ділянках, що перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () згідно з Державними актами на право постійного користування землею Серії ЗК № 012-00051, Серії ЗК № 012-00052, а також з приводу інших земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Червона Зірка» () та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Розглянувши таку заяву, суд зазначає наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

- зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 712-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області», утворено Середнянську територіальну громаду, до складу якої увійшли території колишньої Середнянської, Дубрівської, Ірлявської, Киблярівської, Пацканівської та Худлівської сільської ради.

Предметом майбутнього позову у цій справі є вимоги позивача про витребування земельних ділянок. П. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Суд вказує, що такий захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не узгоджується з предметом та підставами майбутнього позову. В даному випадку відсутній зв`язок між заходом забезпечення позову, який просить застосувати позивач, і предметом позовних вимог. Вказані вище заходи забезпечення позову не є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Такий захід забезпечення позову не сприяє збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З мотивів, наведених вище, суд не бере до уваги аргументів заявника (позивача) про те, що дії відповідача можуть вплинути на ефективний захист його інтересу, пов`язаного з правом правомірного очікування (законного сподівання), з огляду на клопотання надати земельну ділянку у постійне користування ДП Добробуд Закарпатської обласної державної адміністрації та обґрунтовану потенційну можливість для відповідача вчинити окремі дії, спрямовані на збереження державної форми власності на цю земельну ділянку. Крім того, суд зазначає, що вказані позивачем ризики і наміри щодо можливості передачі земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП Червона зірка, саме ДП Добробуд не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Згідно з частиною 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

З огляду на вищесказане, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Керуючись, ст. ст. 86, 136-140 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області (вх. №02.3.1-05/735/23 від 27.07.2023) про вжиття заходів щодо забезпечення позову до подання позовної заяви у справі №907/551/14 (907/703/23) відмовити.

Судові витрати за розгляд заяви про забезпечення позову покласти на позивача Середнянську селищну раду Ужгородського району Закарпатської області.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Л.В. Андрейчук