ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1071/23

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 53645, 10 грн.

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №б/н від 24.03.2023 до Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни про стягнення загального залишку заборгованості за наданим кредитом в сумі 41565,05 грн., загального залишку заборгованості за процентами в сумі 4180,05 грн., загального залишку заборгованості за винагородою в сумі 7900,00 грн, що разом складає 53645,10 грн. заборгованості за кредитним договором №N20.37. від 19.11.2020.

Разом з тим, позивачем подано клопотання від 12.04.2023 про розгляд справи за відсутністю представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2023 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 19.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" про розгляд справи за відсутністю представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження задоволено частково, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, надати листування з позивачем по суті спору (з доказами направлення або вручення кореспонденції).

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечення щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни є: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим 21.04.2023 ухвала суду про відкриття провадження у справі №911/1071/23 була направлена судом поштою на вказану вище адресу відповідача.

01.05.2023 на адресу суду надійшло рекомендоване поштове повідомлення з відміткою про вручення 27.04.2023 відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі №911/1071/23.

Пунктом 3 частини 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи №911/1071/23, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідач, станом на 02.08.2023, правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 02.08.2023.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни (далі - відповідач, Позичальник) перед Акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК" (далі - позивач, Банк), що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за умовами Кредитного договору №N20.37. від 19.11.2020, що укладений між ними.

Так, 19.11.2020 між Акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК" та Фізичною особою-підприємцем Кукушкіною Іриною Геннадіївною, що разом надалі іменовані як «Сторони», укладено Кредитний договір № N20.37. (далі - Договір).

У розділі А Договору сторони погодили істотні умови кредитування. Пунктами А1., А2. Договору встановлено, що вид кредиту - строковий кредит. Ліміт цього договору: у розмірі 100000, 00 (сто тисяч гривень нуль копійок) гривень 00 копійок: на фінансування поточної діяльності.

Термін повернення кредиту 18 листопада 2022 р. Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (додаток №1 цього договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за Договором*((1 + процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)*Процентна ставка за місяць)/((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1);

сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом*річна процентна ставка/кількість днів поточного року)* кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтеїного платежу;

сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту-сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі «ЦКУ») у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернений кредиту є 18 листопада 2022 р. (п. A3. Договору).

Відповідно до п. А6. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 19,90% (дев`ятнадцять цілих дев`яносто сотих) % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, Банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, Позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 19,90% (дев`ятнадцять цілих дев`яносто сотих) % річних. При цьому Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 19,90% (дев`ятнадцять цілих дев`яносто сотих) % річних і дати початку її нарахування.

Пунктом А8. передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Позичальник сплачує Банку винагороду за відкриття позичкового рахунку у розмірі 0 (нуль) гривень у день укладання цього Договору (п. А9. Договору).

Згідно з п. А10. Договору Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0, 79% (нуль цілих сімдесят дев`ять сотих) від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Відповідно до п. А11. Договору Позичальник сплачує Банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,000001% (нуль цілих нуль сотих) процентів від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому Договору. Рахунок для сплати винагороди - UA1887207.

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Строковий кредит (далі - «кредит») надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього Договору.

Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1., 4.2., 4.3. цього Договору (п. 2.2.2. Договору).

Згідно з п. 2.2.3. Договору позичальник зобов`язується повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2., 2.2.14, 2.3.2 цього Договору.

Позичальник зобов`язується сплатити Банку винагороду відповідно до п. п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього Договору (п. 2.2.5. Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього Договору.

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 4.1, 4.2, цього Договору, здійснюється згідно до п. А.8 цього Договору (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.5. Договору Позичальник сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А.10 цього Договору.

Позичальник сплачує Банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п. А.11 цього Договору (п. 4.6. Договору).

Пунктами 4.10., 4.11. Договору передбачено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.11.2020 сторонами було підписано додаток 1 до Договору, відповідно до якого було встановлено графік погашення кредиту та визначено розміри щомісячних ануїтетних платежів, а також строки їх внесення. Відповідним графіком погашення також встановлено, що кінцевим терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних винагород є 18.11.2022.

Позивач зазначає, що Банк свій обов`язок виконав повністю та надав позичальнику кредит відповідно до умов Договору в розмірі 100000,00 грн., на підтвердження чого долучив до матеріалів справи меморіальний ордер №TR.15854662.26085.70198 від 19.11.2020.

З позовної заяви вбачається, що станом на 24.03.2023 заборгованість відповідача за Договором становить 53645, 10 грн., яка складається з:

- 41565, 05 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 4180, 05 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами;

- 7900, 00 грн. - загальний залишок заборгованості за винагородою;

- 0, 00 грн. - пеня;

- 0, 00 грн. - штраф (фіксована складова);

- 0, 00 грн. - штраф (змінна складова).

З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним Договором у розмірі 53645, 10 грн.

Позивачем у позовній заяві також вказано про те, що ним на адресу відповідача направлялась претензія, яка своєчасно та в повному обсязі не виконана, однак самої претензії, її завіреної копії та доказів направлення претензії відповідачу суду надано не було.

Судом надана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами у справі укладений кредитний договір, який підпадає під правове регулювання норм § 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (§1 та §2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами частини 3 ст. 198 Господарського кодексу України встановлено, що відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наявними в матеріалах справи доказами доведений факт надання Банком відповідачу кредитних коштів за укладеним між ними Договором у розмірі 100000, 00 грн., а також зобов`язання відповідача повернути кредитні кошти у строк до 18.11.2022 шляхом сплати ануїтетних платежів згідно з затвердженим графіком.

За період з 17.12.2020 по 30.07.2022 відповідач частково погасила кредитну заборгованість, а також здійснила оплату відсотків та винагороди за кредитне обслуговування. Всього відповідач перерахувала Банку кошти у розмірі 92102, 66 грн., що підтверджується випискою по рахунку за період з 19.11.2020 по 24.03.2023.

Так, матеріали справи свідчать про часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та підтверджують наявну заборгованість у ОСОБА_1 перед позивачем за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 41565,05 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 41565, 05 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та винагороди за кредитне обслуговування, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути з відповідача 4180, 05 грн. заборгованості зі сплати процентів та 7900, 00 грн. заборгованості зі сплати винагороди за кредитне обслуговування.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, Банк здійснив нарахування процентів та винагороди після закінчення строку кредитування, тобто після 18.11.2022.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У пункті 6.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 також зазначено, що тлумачення умов укладеного сторонами справи договору щодо наслідків порушення відповідачем строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за пунктом 22 частини 1 статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Судом також враховані висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, в якій вказано, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що ним на адресу відповідача було направлено претензію, яка своєчасно та в повному обсязі не виконана, однак самої претензії, її завіреної копії та доказів направлення претензії відповідачу суду не надано.

Відтак, у суду відсутня можливість встановити факт наявності такої претензії та дату її надіслання відповідачу. Також у суду відсутня інформація про зміст відповідної претензії, зокрема, невідомо чи вимагав позивач дострокового погашення кредиту чи погашення вже простроченої заборгованості зі сплати кредиту, після закінчення терміну кредитування.

Водночас, судом враховано, що, разом з позовною заявою, АТ "АКЦЕНТ-БАНК" було подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник позивача вказав, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та, що необхідні докази є в матеріалах справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки позивачем зазначено, що поданих до справи доказів достатньо для розгляду його позовних вимог, судом розглянуто дану справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах проценти за користування кредитом у розмірі 19,90% річних, які визначені пунктом А6 Договору, як плата за наданий кредит відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, підлягають нарахуванню в межах погодженого сторонами строку кредитування - до 18.11.2022 включно, а за період прострочення виконання грошового зобов`язання - з 19.11.2022 по дату погашення заборгованості, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання, підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Відтак, за перерахунком суду сума процентів за користування кредитом, нарахованих станом на 18.11.2022, склала 3869, 88 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни процентів за користування кредитом підлягають задоволенню частково в загальній сумі 3869, 88 грн.

Крім того, відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати щомісячної винагороди за кредитне обслуговування у розмірі 0, 79% від суми наданого кредиту, яка відповідно до погодженого графіку підлягала сплаті до закінчення строку кредитування, а саме до 18.11.2022.

Тобто, із закінченням строку дії кредитування право кредитодавця нараховувати передбачену Договором винагороду також припиняється 18.11.2022.

Отже, за перерахунком суду, розмір заборгованості відповідача зі сплати винагороди за кредитне обслуговування станом на 18.11.2022 становить 5530, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни заборгованості зі сплати винагороди за кредитне обслуговування підлягають задоволенню частково в загальній сумі 5530, 00 грн.

За результатами дослідження позову, судом встановлено, що у прохальній частині позову Банком вказано, про те, що заборгованість відповідача складається також з 0, 00 грн. пені та 0, 00 грн. штрафу. Незважаючи на те, що у позовній заяві представник позивача посилався на умови Договору щодо стягнення пені (пункт А7. Договору) та штрафу (пункт 5.8. Договору), суд не вбачає за необхідне наповнювати рішення у справі обґрунтуванням щодо можливості нарахування заявленої суми штрафу та пені, вираховувати розмір можливої пені та штрафу, оскільки заявлені у прохальній частині позову відповідні суми дорівнюють нулю, а відтак стягнення пені і штрафу не входить до предмету позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Кредитний договором №N20.37. від 19.11.2020. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи доказів сплати заборгованості суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кукушкіної Ірини Геннадіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) заборгованість за наданим кредитом у розмірі 41565 (сорок одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 05 коп., заборгованість зі сплати процентів у розмірі 3869 (три тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 88 коп., заборгованість зі сплати винагороди у розмірі 5530 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять) грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2549 (дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн. 90 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 02.08.2023.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.