ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1012/13

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Автофургон» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, оф. 1; )

до відповідача 1 арбітражного керуючого Черненченка Дениса Альбертовича (свідоцтво № 195 від 28.02.2013, адреса: 49044, м. Дніпро, б-р Катеринославський, 2, офіс 610; РНОКПП НОМЕР_1 )

та відповідача 2 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3; )

про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого

у справі № 911/1012/13

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Автофургон» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, оф. 1; )

до Відкритого акціонерного товариства «СБК-Прогрес» (08203, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Дзержинського, буд. 1; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ворка Л.О.

За участю представників учасників у справі:

від ТОВ ВКП «Автофургон»: Гапоненко Р.І.;

від ОСОБА_1 : адвокат Максюк С.В.;

від ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»: адвокат Голяр І.С.;

від ПрАТ з ІІ «СБК»: адвокат Артамонова К.А.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/1012/13 за заявою ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» (правонаступником якого є ТОВ ВКП «Автофургон») про банкрутство ВАТ «СБК-Прогрес».

Постановою Господарського суду Київської області від 29.07.2013 визнано банкрутом ВАТ «СБК-Прогрес», відкрито його ліквідаційну процедуру. Ухвалою суду від 22.12.2016 ліквідатором ВАТ «СБК-Прогрес» призначено арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2022 задоволено скаргу ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 06.09.2022 б/№; визнано незаконною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора ВАТ «СБК-Прогрес») Черненченка Д.А.; відсторонено арбітражного керуючого Черненченка Д.А. від виконання повноважень ліквідатора у справі № 911/1012/13 про банкрутство ВАТ «СБК-Прогрес»;.

06.12.2022 до суду надійшла заява ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 05.12.2022 б/№ (вх. № 17757/22) про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого по справі № 911/1012/13.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2022 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 17.01.2023; витребувано від ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та арбітражного керуючого Черненченка Д.А. копію Договору страхування № 046-0001131/01ВАК від 08.02.2022 строком дії до 09.02.2023, що укладений між Черненченком Д.А. та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес».

06.01.2023 до суду надійшов відзив ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 04.01.2023 б/№ (вх. № 251/23) на заяву про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

06.01.2023 до суду надійшла заява ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 04.01.2023 б/№ (вх. № 253/23) про передачу справи за підсудністю.

09.01.2023 до суду надійшла заява ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 04.01.2023 б/№ (вх. № 332/23) про залучення доказів на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2022.

На виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 матеріали справи № 911/1012/13 були скеровані до суду апеляційної інстанції згідно супровідного листа від 11.01.2023, у зв`язку з чим 17.01.2023 судове засідання у справі № 911/1012/13 не відбулось.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 ухвалу Господарського суду Київської області від 08.11.2022 залишено без змін.

Після повернення матеріалів справи № 911/1012/13 до місцевого господарського суду 07.04.2023 справу було передано судді Наріжному С.Ю. для подальшого розгляду.

Судом встановлено, що за час відсутності в місцевому господарському суді матеріалів справи № 911/1012/13, до суду надійшла низка заяв та клопотань у даній справі.

Зокрема, 25.01.2023 до суду надійшли письмові заперечення кредитора ПрАТ з ІІ «СБК» від 23.01.2023 б/№ (вх. № 1491/23) на заяву ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

03.04.2023 до суду надійшла відповідь ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 31.03.2023 на вказані заперечення ПрАТ з ІІ «СБК».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.04.2023 призначено на 09.05.2023 розгляд заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 05.12.2022 б/№ (вх. № 17757/22) про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого по справі № 911/1012/13.

02.05.2023 до суду надійшли письмові заперечення ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 01.05.2023 б/№ (вх. № 8461/23) на заяву Відповідача 2 про передачу справи за підсудністю.

04.05.2023 до суду надійшли додаткові письмові пояснення ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 03.05.2023 б/№ (вх. № 8675/23) до заяви про відшкодування шкоди.

05.05.2023 до суду надійшла відповідь ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 05.05.2023 б/№ (вх. № 8807/23) на відзив Відповідача 2.

05.05.2023 до суду надійшли додаткові письмові пояснення кредитора ПрАТ з ІІ «СБК» від 28.04.2023 б/№ (вх. № 8820/23) на заяву ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

08.05.2023 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява Відповідача 2 від 08.05.2023 б/№ (вх. № 1419/23) про понесення судових витрат на правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

В судовому засіданні 09.05.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення на 23.05.2023 судового засідання для розгляду заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.05.2023 призначено ліквідатором ВАТ «СБК-Прогрес» арбітражного керуючого Петросяна А.С.

22.05.2023 до суду надійшли письмові заперечення Відповідача 2 від 16.05.2023 б/№ (вх. № 9904/23) на відповідь ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» на відзив.

22.05.2023 до суду надійшла заява Відповідача 2 від 16.05.2023 б/№ (вх. № 9905/23) про залишення без руху заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

В судовому засіданні 23.05.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення на 20.06.2023 судового засідання для розгляду заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

30.05.2023 до суду надійшли письмові пояснення ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 29.05.2023 б/№ (вх. № 10505/23) по суті заперечень Відповідача 2 на відповідь на відзив.

30.05.2023 до суду надійшли додаткові письмові пояснення ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 29.05.2023 б/№ (вх. № 10506/23) до заяви про відшкодування шкоди.

16.06.2023 до суду надійшли письмові заперечення Відповідача 1 від 16.06.2023 б/№ (вх. № 11899/23) на заяву ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

20.06.2023 в судовому засіданні розглянуто заяву ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 04.01.2023 б/№ про передачу справи за підсудністю.

Зокрема, в заяві Відповідач 2 просить суд виділити позовні вимоги ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в самостійне провадження і передати за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

В обґрунтування заяви Відповідач 2 зазначає, що спір у даному провадженні не є спором за участю Боржника в розумінні ст. 7 КУзПБ, отже такий спір не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство, а має бути розглянутий за загальними правилами підсудності, зокрема Господарський судом м. Києва з огляду на місцезнаходження Відповідача 2.

Заявник ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» заперечив проти вказаних доводів Відповідача 2, зокрема у зв`язку з тим, що правова регламентація заяви про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого, пов`язана з протиправним впливом Черненченка Д.А. на ліквідаційну масу Боржника, не задоволенням кредиторських вимог та затягуванням ліквідаційної процедури у справі № 911/1012/13, отже вся доказова база, яка необхідна для розгляду заяви, перебуває в межах справи про банкрутство № 911/1012/13, у зв`язку з чим не підлягає виділенню в окреме провадження.

Суд зазначає, що спір у даному провадженні пов`язаний з неналежним виконанням арбітражним керуючим Черненченком Д.А. повноважень ліквідатора у справі № 911/1012/13 про банкрутство ВАТ «СБК-Прогрес», що встановлено ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2022.

Водночас професійна діяльність арбітражного керуючого Черненченка Д.А. була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес».

Верховний Суд неодноразово вказував, що з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15 висловлено такий правовий висновок: з огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої процедури.

Відтак, враховуючи зміст вимог, які є предметом розгляду у даному провадженні, а саме відшкодування шкоди, заподіяної арбітражним керуючим Черненченком Д.А. при виконанні повноважень у справі № 911/1012/13, а також те, що професійна діяльність Відповідача 1 застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», керуючись принципом судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, суд дійшов висновку про те, що даний спір підлягає розгляду безпосередньо в межах вказаної справи про банкрутство.

Враховуючи зазначене, заява ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 04.01.2023 б/№ про передачу справи за підсудністю залишена судом без задоволення, про що в судовому засіданні 20.06.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

20.06.2023 в судовому засіданні розглянуто заяву ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 16.05.2023 б/№ про залишення без руху заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

В заяві Відповідач 2 просить суд залишити без руху заяву ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого, зокрема у зв`язку з несплатою заявником судового збору в сумі 22188,13 грн (виходячи з ціни позову 1478208,35 грн), а також у зв`язку з порушенням п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України щодо не зазначення позовних вимог до кожного з відповідачів.

ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» заперечило проти вказаної заяви Відповідача 2 про залишення заяви без руху, мотивуючи свою позицію тим, що п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» не встановлено обов`язку сплати судового збору за подання до господарського суду у справі про банкрутство заяви про відшкодування шкоди, заподіяної одному з учасників справи внаслідок незаконних дій в межах справи про банкрутство.

Крім того ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» зауважив про дотримання ним ст. 162 ГПК України, оскільки відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого у справі про банкрутство, підлягає солідарному стягненню з арбітражного керуючого Черненченка Д.А. та страхової компанії, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за ст. 25 КУзПБ.

За наслідком розгляду вказаної заяви суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» не передбачена сплата судового збору за подання в межах справи про банкрутство заяви про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого; крім того судом не встановлено порушення заявником п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Таким чином заява ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 16.05.2023 б/№ про залишення без руху заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого, залишена судом без задоволення, про що в судовому засіданні 20.06.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

В судовому засіданні 20.06.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення на 25.07.2023 судового засідання для розгляду заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

29.06.2023 до суду надійшли письмові уточнення ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 28.06.2023 б/№ (вх. № 12602/23) до позовних вимог заяви про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2023 замінено у справі № 911/1012/13 кредитора ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» на правонаступника ТОВ Виробничо-комерційне підприємство «Автофургон».

17.07.2023 до суду надійшов відзив Відповідача 2 від 13.07.2023 б/№ (вх. № 13704/23) на уточнення ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» до позовних вимог.

25.07.2023 в судове засідання з`явились представники заявника ТОВ ВКП «Автофургон» (яке є правонаступником ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» у спірних правовідносинах), Відповідачів 1, 2, а також кредитора у справі ПрАТ з ІІ «СБК».

Представник Заявника заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити заяву про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого, в редакції уточнених вимог.

Зокрема, Заявник просить суд з метою відшкодування шкоди кредитора ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» в розмірі 1479208,85 грн стягнути кошти наступним чином:

- з ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» за 2 страхові випадки (з урахуванням встановленого ліміту 50% від страхової суми за один страховий випадок) згідно договору № 046-0001131/01ВАК від 08.02.2022 строком дії до 09.02.2023 - 744300,00 грн;

- з арбітражного керуючого Черненченка Д.А. стягнути решту суми в розмірі 734908,85 грн.

В обґрунтування заяви Заявник зазначає про завдання Заявнику значної матеріальної шкоди внаслідок тривалого порушення арбітражним керуючим Черненченком Д.А. своїх функціональних обов`язків, що суперечить діяльності арбітражного керуючого, нівелює мету ліквідаційної процедури та ставить кредитора в завідомо тяжкий матеріальний стан.

Заявник звертається до судової практики Верховного Суду в постанові від 30.06.2022 у справі № 904/904/20, згідно якої притягнення винних у доведенні до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності є механізмом відновлення порушених прав кредиторів.

Заявник стверджує, що в даному випадку наявне умисне доведення кредитора до тяжкого становища шляхом незадоволення кредиторських вимог в сумі 1479208,85 грн.

В ході ліквідаційної процедури у даній справі про банкрутство кредитором ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» були вжиті заходи щодо повернення до ліквідаційної маси земельних ділянок та майнових прав на нерухомість шляхом доведення незаконності правочинів з відчуження майна, що надало можливість арбітражному керуючому Черненченку Д.А. вжити заходи щодо реалізації даного майна та задоволення вимог кредиторів. Проте матеріали справи не містять доказів зарахування коштів, отриманих від реалізації відповідного майна на ліквідаційний рахунок Боржника.

З позиції Заявника, в даному випадку наявні всі складові елементи відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, зокрема:

- протиправна поведінка, дії чи бездіяльність особи - ліквідатор порушив свої функціональні обов`язки, передбачені ст. 61 КУзПБ, що є фактом, визнаним в судовому порядку;

- шкідливий результат такої поведінки - поведінка ліквідатора поставила кредитора в завідомо тяжке становище внаслідок не задоволення кредиторських вимог;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою - в разі дотримання арбітражним керуючим функціональних обов`язків вимоги кредитора були б задоволені в повній мірі.

Відтак, на думку Заявника, наявні підстави для застосування механізму, передбаченого ст. 25 КУзПБ щодо відшкодування кредиторові шкоди, завданої внаслідок протиправних дій/бездіяльності ліквідатора.

Заявник вважає, що стягнення коштів на загальну суму кредиторських вимог Заявника - 1479208,85 грн з арбітражного керуючого Черненченка Д.А. сприятиме уникненню дисбалансу між бездіяльністю / незаконними діями арбітражного керуючого і потраплянню внаслідок цього в тяжке становище кредитора.

Поряд з цим, враховуючи положення ст. 24 КУзПБ, а також те, що відповідальність арбітражного керуючого Черненченка Д.А. застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», Заявник вважає наявними підстави для солідарного стягнення з ліквідатора та страховика вказаної суми коштів завданої шкоди.

В заяві про уточнення вимог Заявник уточнив межі матеріальної відповідальності Відповідачів 1, 2. Зокрема Заявник стверджує, що на даний час вже настали та підлягають відшкодуванню два страхові випадки:

1) порушення порядку продажу майна Боржника (порушення арбітражним керуючим Черненченком Д.А. обов`язку здійснити продаж повернутих до ліквідаційної маси майнових активів);

2) вчинення дій (умисних чи помилок), якщо вони випливають із прав та обовязків страхувальника відповідно до законодавства (ліквідатор Черненченко Д.А. від 07.07.2020 фактично припинив виконання обов`язків ліквідатора у даній справі, будь-які дії в ліквідаційній процедурі не вчиняв, не здійснив притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, не вжив заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо).

Таким чином, в результаті уточнення заявлених вимог Заявник просить суд стягнути: 1) з ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» за 2 страхові випадки (з урахуванням встановленого ліміту 50% від страхової суми за один страховий випадок) згідно договору № 046-0001131/01ВАК від 08.02.2022 строком дії до 09.02.2023 - 744300,00 грн; 2) з арбітражного керуючого Черненченка Д.А. стягнути решту суми в розмірі 734908,85 грн.

Представник Відповідача 1 арбітражного керуючого Черненченка Д.А. заперечив проти заявлених вимог і просив суд відмовити у задоволенні заяви повністю.

Узагальнені доводи Відповідача 1 є наступними.

Вимога Заявника про задоволення його кредиторських вимог до ВАТ «СБК-Прогрес» на суму 1479208,85 грн шляхом стягнення з арбітражного керуючого Черненченка Д.А. майнової шкоди не відповідає приписам ст. 61, 64 КУзПБ, оскільки задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство здійснюється за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута у встановленому порядку. Будь-якого іншого порядку задоволення кредиторських вимог до боржника під час ліквідаційної процедури КУзПБ не передбачено.

Відповідач 1 зазначає, що притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності не є самостійною та достатньою підставою для стягнення з арбітражного керуючого коштів в сумах кредиторських вимог в рахунок відшкодування шкоди в порядку ст. 25 КУзПБ.

Відповідач 1 акцентує увагу на відсутності грубого порушення арбітражним керуючим Черненченком Д.А. вимог КУзПБ, що призвело до настання незворотних істотно-негативних наслідків для Боржника чи його кредиторів, а також відсутня реальна заподіяна матеріальна шкода Боржнику чи його кредиторам, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого і наслідками.

Відповідач 1 вказує, що ані текст ухвали Господарського суду Київської області від 08.11.2022, ані текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 у даній справі, на які посилається Заявник, не містять жодних посилань на те, що дії та/або бездіяльність арбітражного керуючого Черненченка Д.А. завдали майнової шкоди кредиторам у справі, зокрема Заявнику.

Таким чином Відповідач 1 вважає відсутніми підстави для задоволення заяви Заявника про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

Представник Відповідача 2 заперечив проти задоволення заявлених вимог і просив суд відмовити у задоволенні заяви повністю.

Узагальнені доводи Відповідача 2 є наступними.

Договором страхування, який укладений між страховиком та арбітражним керуючим Черненченком Д.А. встановлені відповідні умови страхування, ліміти відповідальності страховика та франшиза.

Відповідач 2 зазначає, що Заявником фактично заявлені вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої умисними діями арбітражного керуючого. В той же час, відповідно до ст. 25 КУзПБ, шкода, заподіяна внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого, відшкодовується арбітражним керуючим; за рахунок страхової виплати відшкодовується лише шкода, заподіяна особою внаслідок неумисних дій або помилки арбітражного керуючого.

Відповідач 2 стверджує, що Заявником не вказано жодної події, внаслідок якої арбітражним керуючим Черненченком Д.А. було завдано шкоду Заявнику; не доведено, що така подія відбулась саме під час дії договору страхування.

Відповідач 2 наголошує, що заява Заявника про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого по справі № 911/1012/13 не містить ні обґрунтувань ні доказів:

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою арбітражного керуючого Черненченка Д.А. та збитками на суму 1479208,85 грн;

- що саме через дії арбітражного керуючого Черненченка Д.А. кредитор не отримав задоволення своїх вимог на суму 1479208,85 грн;

- коли саме повинні були бути задоволені вимоги кредитора і з якою подією це пов`язано;

- які саме протиправні дії чи бездіяльність стали причиною неотримання Заявником коштів у сумі 1479208,85 грн;

- чи були кошти у Боржника ВАТ «СБК-Прогрес» та чи була можливість задоволення вимог кредитора на суму 1479208,85 грн;

- яку чергу мають вимоги кредитора в сумі 1479208,85 грн і чи задоволені вимоги кредиторів у чергах, що передують вимогам Заявника;

- щодо вини у формі умислу чи необережності, яка є визначальною щодо відповідальної особи за завдану шкоду.

У відзиві на уточнені вимоги Відповідач 2 зазначає, що наведені Заявником в заяві обставини мали місце в 2016 - 2020 роках, що передує даті укладення договору страхування.

При цьому Заявником не доведено, що порушення порядку продажу майна Боржника призвело до завдання йому прямих збитків. Внаслідок дій/бездіяльності арбітражного керуючого Черненченка Д.А. Заявником не втрачено право вимоги до Боржника - ВАТ «СБК-Прогрес» щодо виконання грошових зобов`язань (задоволення грошових вимог) у справі про банкрутство № 911/1012/13. Отже кредиторські вимоги залишились незмінними.

Відповідач 2 наголошує, що грошові вимоги Заявника до ВАТ «СБК-Прогрес» в розмірі 1447709,55 грн відносяться до 4 черги задоволення вимог кредиторів, отже поданням вказаної заяви Заявник має на меті оминути черги кредиторів та стягнути кошти не з Боржника ВАТ «СБК-Прогрес», а з відповідачів, які не завдавали йому шкоди і не є його боржниками.

Враховуючи все зазначене вище Відповідач 2 вважає відсутніми підстави для задоволення заяви Заявника про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

Представник кредитора ПрАТ з ІІ «СБК» в судовому засіданні підтримала позицію Відповідачів 1, 2 і зазначила про відсутність підстав для задоволення заяви про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого, зокрема у зв`язку з недоведеністю існування складу цивільного правопорушення.

Крім того представник кредитора ПрАТ з ІІ «СБК» зазначила, що подана заява має на меті отримання Заявником задоволення своїх кредиторських вимог поза встановленою КУзПБ процедурою, в обхід черговості задоволення вимог кредиторів.

Детально дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників учасників у справі, суд зазначає наступне.

Провадження у справі № 911/1012/13 за заявою ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про банкрутство ВАТ «СБК-Прогрес» відкрите згідно ухвали суду від 15.04.2013.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2013 у справі № 911/1012/13 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ «СБК-Прогрес», згідно якого заборгованість Боржника перед ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» становить сумі 1453867,55 грн, яка складається з: 1333342,50 грн основного боргу, 13334,00 грн державного мита, 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 13333,43 грн судових витрат; 8000,06 грн інфляційних витрат, 41863,30 грн 3% річних, 997,27 грн судового збору; 5735,00 грн судового збору, за подання заяви про порушення справи про банкрутство; 420,00 грн витрат на публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство Боржника; 36602,99 грн 3% річних, з яких 1447709,55 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів та 6155,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Київської області від 29.07.2013 визнано банкрутом ВАТ «СБК-Прогрес», відкрито його ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 22.12.2016 ліквідатором ВАТ «СБК-Прогрес» призначено арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2022 відсторонено арбітражного керуючого Черненченка Д.А. від виконання повноважень ліквідатора Банкрута, у зв`язку з неналежним виконанням повноважень.

На даний час предметом судового розгляду є встановлення наявності/відсутності обставин завдання кредитору ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» (правонаступником якого є ТОВ ВКП «Автофургон») збитків внаслідок неналежного виконання арбітражним керуючим Черненченком Д.А. повноважень ліквідатора та наявності/відсутності підстав для відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

Відповідно до змісту частин першої - третьої статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Необхідною підставою для притягнення ліквідатора Банкрута до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність умов, передбачених ст. 1166 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як: неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства; наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду; вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 ГПК України).

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Водночас зі змісту частини другої статті 1166 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідний висновок міститься, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц. Тому спростування цієї вини (у тому числі з підстав вини самого позивача в заподіяній шкоді) є процесуальним обов`язком її заподіювача.

Висновки щодо застосування норм права у відповідних правовідносинах викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18.

Згідно ст. 1 КУзПБ, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України; банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника; ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури; грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ч. 1 ст. 10 КУзПБ).

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Частинами 1, 6 статті 61 КУзПБ визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Пункт 1 частини 4 статті 28 КУзПБ визначає, відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого.

Вказані вище положення КУзПБ в їх сукупності свідчать про те, що наслідком неналежного виконання арбітражними керуючим повноважень ліквідатора є відсторонення такої особи від виконання повноважень у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що на підставі зазначених норм КУзПБ, у зв`язку з неналежним виконанням арбітражним керуючим Черненченком Д.А. повноважень ліквідатора у справі № 911/1012/13 про банкрутство ВАТ «СБК-Прогрес», ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2022 арбітражного керуючого Черненченка Д.А. відсторонено від виконання повноважень ліквідатора у даній справі про банкрутство.

Відтак правовий наслідок неналежного виконання арбітражним керуючим Черненченком Д.А. повноважень ліквідатора у даній справі про банкрутство настав для нього 08.11.2022.

Водночас, стаття 25 КУзПБ передбачає порядок відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого. Зокрема, шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій арбітражного керуючого, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, заподіяна особі внаслідок неумисних дій або помилки арбітражного керуючого, відшкодовується за рахунок страхової виплати. Шкода, заподіяна особі внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого, відшкодовується арбітражним керуючим.

З поданої заяви вбачається, що Заявник вважає обставини щодо незадоволення ліквідатором ВАТ «СБК-Прогрес» арбітражним керуючим Черненченком Д.А. його кредиторських вимог у даній справі про банкрутство завданням шкоди кредитору.

Проте, як вже зазначено вище, для застосування відповідальності у вигляді відшкодування заподіяної майнової шкоди, необхідна наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, зокрема неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вина заподіювача шкоди.

В заяві Заявник визначив розмір завданої йому арбітражним керуючим Черненченком Д.А. шкоди у вигляді кредиторських вимог до Боржника ВАТ «СБК-Прогрес» в сумі 1479208,85 грн, які не були задоволені ліквідатором під час виконання повноважень у справі про банкрутство.

Отже вбачається, що Заявник фактично ототожнює розмір завданої йому шкоди з розміром грошових вимог Заявника до ВАТ «СБК-Прогрес», які є незадоволеними.

Слід зазначити, що відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень у справі про банкрутство, а також притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, не є самостійною та достатньою підставою для стягнення з арбітражного керуючого коштів в сумах кредиторських вимог в рахунок відшкодування шкоди в порядку ст. 25 КУзПБ.

Відтак, суд вважає необґрунтованими вказані доводи Заявника щодо визначення шкоди, зокрема у зв`язку з тим, що вказані права ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» (правонаступником якої є ТОВ ВКП «Автофургон») через бездіяльність ліквідатора Черненченка Д.А. не припинились та не зазнали негативних змін (не є втраченими), що свідчить про відсутність у Заявника прямих збитків.

Заявник продовжує бути кредитором у справі № 911/1012/13 про банкрутство ВАТ «СБК-Прогрес» з усім обсягом прав і обов`язків кредитора у справі про банкрутство; провадження у справі № 911/1012/13 про банкрутство ВАТ «СБК-Прогрес» триває, у зв`язку з чим можливість задоволення кредиторських вимог Заявника у встановленому КУзПБ порядку, а саме за рахунок реалізації майна Банкрута відповідно до встановленої черговості, не є втраченою для Заявника.

Крім того слід зазначити, що КУзПБ передбачено порядок задоволення вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство, зокрема за рахунок реалізації майна Банкрута, а також за результатом вжиття заходів щодо притягнення осіб, винних у доведенні боржника до банкрутства, до субсидіарної відповідальності згідно ч. 2 ст. 61 КУзПБ, за наявності відповідних підстав.

При цьому нормами КУзПБ не встановлено іншого порядку задоволення вимог кредиторів, зокрема шляхом пред`явлення кредитором суми незадоволених в ході процедури банкрутства боржника грошових вимог до арбітражного керуючого (ліквідатора) у форматі відшкодування шкоди згідно ст. 25 КУзПБ.

Суд враховує відсутність грубого порушення арбітражним керуючим Черненченком Д.А. вимог КУзПБ, яке призвело до настання незворотних істотно-негативних наслідків для Боржника чи його кредиторів, що свідчить про відсутність реальної заподіяної матеріальної шкоди Боржнику чи його кредиторам, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого і наслідками.

Враховуючи викладене вище, судом в ході розгляду справи не встановлено наявності всіх складових елементів для настання цивільно-правової відповідальності, зокрема не встановлено наявності основного складового елементу - наявності шкоди, оскільки незадоволення кредиторських вимог в ході процедури банкрутства не призводить до трансформації таких незадоволених вимог у шкоду, заподіяну ліквідатором.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на обґрунтоване рішення. У справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001 ЄСПЛ зазначив, що лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя.

У Рішенні ЄСПЛ «Мала проти України» від 17.11.2014 суд погодився з доводами заявниці про наявність порушення статті 6 Конвенції у випадку ненадання судом оцінок аргументові заявниці, що мав ключове значення для результатів провадження.

Вимога статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів щодо прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» (правонаступником якої є ТОВ ВКП «Автофургон») від 05.12.2022 б/№ (вх. № 17757/22) про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

Керуючись ст. 232-235, 255 ГПК України, ст. 24, 25, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» (правонаступником якої є ТОВ ВКП «Автофургон») від 05.12.2022 б/№ (вх. № 17757/22) про відшкодування шкоди, заподіяної з вини арбітражного керуючого.

2. Копію ухвали надіслати учасникам у справі про банкрутство, ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес».

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати виготовлення і підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата виготовлення і підписання повного тексту ухвали 08.08.2023.

Суддя С.Ю. Наріжний