ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" липня 2023 р. м. Черкаси справа № 925/1018/23

Вх.суду №12438/23 від 27.07.2023

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., розглянувши заяву від 26.07.2023

заявника, ОСОБА_1 ,

про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність,

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою від 26.07.2023 з вимогами: прийняти заяву до розгляду; відкрити провадження у справі про неплатоспроможність; затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити керуючим реструктуризацією боргів; оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному сайті Вищого господарського суду України; задовольнити заяву; винести постанову; визнати її неплатоспроможною; прийняти пропозиції - запропонований План реструктуризації; зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, (загальний мораторій) щодо неї, починаючи з дня винесення рішення.

2. До заяви не додано передбачених ч.2 ст.115 Кодексу:

2.1. Доказів наявності заборгованості на вказану у заяві суму 457 879,43 грн.

Зокрема, у заяві відсутній і до заяви не додано обгрунтований математичний розрахунок цієї суми. У заяві (чи розрахунку) відсутнє зазначення конкретних доказів, які підтверджують заборгованість перед кожним банком та кожною фінансовою установою (а саме конкретних документів про передачу грошей).

2.2. Заява не містить викладу обставин (фактів) про те, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців та не вказано у заяві і не додано до неї доказів на їх підтвердження (в тому числі й про дату, з якої починається обчислення двомісячного строку та доказів цієї дати).

2.3. У заяві відсутній виклад обставин про те, що ухвалено постанову хоча б у одному з двох виконавчих проваджень про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення, та не вказано у заяві і не додано до неї доказів на її підтвердження.

За відсутності передбачених п.1 і 2 ч.1 ст. 115 КУзПБ підстав для відкриття провадження, заявником також не вказано і можливості відкриття провадження у цій справі з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст. 115 КУзПБ

3. До заяви не додано передбачених ч.2 ст.116 Кодексу документів, а саме заява не містить переліку документів, які додаються до заяви.

Зокрема, у заяві вказано, що до неї додано:

1. витяг УБКІ. Озеран.pdf.

2. декларації. Озеран.pdf.

3. документи ак. Озеран.pdf.

4. кредитні договори. Озеран.pdf.

5. особисті. Озеран.pdf.

6. процесуальні. Озеран.pdf.

Однак це не перелік документів, а назви доданих до заяви електронних файлів. У кожному з цих файлів містяться певний контент (тексти в електронному вигляді, копії з копій та копії з оригіналів паперових документів, паперові копії електронних документів, коментарі, роздруківки сайтів тощо).

Приєднання електронних документів в оригіналі чи електронних копій паперових документів до заяви в підсистемі "Електронний суд" не звільняє заявника від обов`язку вказати у самій заяві та у переліку додатків які конкретні документи до заяви додано, які з них є оригіналами, які з них є копіями і у кого знаходиться оригінал такого доказу. Зокрема,

4. У порушення пунктів 3, 4, 8, і 12 ч.3 ст.116 Кодексу:

а) конкретизований список кредиторів і боржників (стор.312-312 додатку до заяви) не містить: а) щодо кожного кредитора (боржника) - його повного імені або найменування; б) інформації про те, яка в зазначеній сумі грошових вимог сума є заборгованістю за основним зобов`язанням, а яка сума є неустойкою (штрафом, пенею) окремо; в) підстав виникнення зобов`язань (а саме конкретних первинних документів про передачу грошей);

б) заявником у заяві вказано відомості про відсутність зареєстрованого за ним майна, однак відомості про інше належне заявниці незареєстроване майно відсутні (зокрема, предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, предмети призначені для особистого, домашнього або іншого використання);

в) заявник вказує на наявність заборгованості перед 7 банками, 17 мікрофінансовими організаціями, однак заява містить відомості про рахунки лише у 4-х банках. Відомості про наявні рахунки боржника, які відкриті в інших 3 банках та 17 фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, відсутні обов`язок надання такої інформації суду імперативно покладено на заявника і її відсутність є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Декларація (запис у заяві) про те, що "я не маю в банківських установах депозитних рахунків" не звільняє від обов`язку надання інших "не депозитних" рахунків.

Запис у заяві "надаю виписку по рахунках" (сторінка 8 заяви) не вказує на конкретний документ (дата, номер, видавник чи хоча б номер сторінки додатку), у додатку серед переліку документів його не зазначено. Серед доданих до заяви копій надано "виписки" по окремим рахункам, однак суд не зобов`язаний ревізувати подані докази та вибирати інформацію з них це є обов`язком заявника;

е) відсутні докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у сумі 40260,00 грн. (абз.3 ч.2 ст.30 КУзПБ; 2684 х 5 х 3).

До заяви додані докази сплати коштів у сумі 3 355 грн. грн., згідно з квитанцією №0.0..1 від 23.07.2023., отже не доплаченою є сума 36905,00 грн.

Закон містить імперативну однозначну вказівку на те, що цей доказ додається до заяви, і не містить будь-яких альтернативних варіантів поведінки заявника чи й будь-яких пільг. Відповідно до ст.19 Конституції України суд має діяти "лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

Якщо Верховний Суд у п.37 постанови від 19.11.2020 у справі №910/726/20 вважає, що "місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи", то суд на виконання цієї вказівки Верховного Суду розглянув подані заявником документи (стор 134-144 додатку до заяви), однак не вважає можливим задовольнити заяву боржника, оскільки має діяти відповідно до норм ст.19 Конституції України, оскільки відповідно до: ч.1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (в даному випадку такий новий розгляд справи відсутній); ч.5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи (в даному випадку такий новий розгляд справи відсутній); ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (в даному випадку суд врахував позицію Верховного Суду і розглянув запропоновану ним можливість).

Умовою відкриття провадження закон визначає подання одного доказу авансування грошової винагороди, а не будь-яких інших доказів її неавансування. Тому "згода" арбітражного керуючого навіть безкоштовно виконувати свої обов`язки не визначена законом як підстава заміни обов`язку надати доказ авансування грошової винагороди.

Після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність арбітражний керуючий може залишити справу (добровільно, примусово чи з незалежних від нього причин), однак цей факт не стає підставою для її закриття. Із усуненням арбітражного керуючого, з яким боржником укладено угоду, у суду виникає обов`язок призначити іншого арбітражного керуючого і забезпечити його грошову винагороду. Цей обов`язок суду законом не ставиться в залежність від можливості укладення боржником нової угоди з новопризначеним арбітражним керуючим. Отже суд не може допустити таку можливість, а відкриття провадження без передбаченого законом доказу є порушенням закону.

У будь-якому випадку, право на грошову винагороду арбітражний керуючий має відповідно до закону, це право не припиняється у зв`язку з домовленістю з боржником до відкриття провадження у справі, тому несплата боржником коштів авансування грошової винагороди автоматично лягає тягарем на кредиторів, які власне і так вже постраждали у зв`язку з неплатоспроможністю боржника.

Законом не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією зі сторони держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Кодексом України з процедур банкрутства та іншими нормами законодавства не встановлено права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні заяви (як, наприклад, не передбачено сплати судового збору), не передбачено жодних альтернатив авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, не передбачено сплати коштів боржником безпосередньо арбітражному керуючому поза депозитним рахунком суду, не передбачено для заявника можливості відстрочити чи розстрочити авансування такої винагороди або покласти виконання такого обов`язку на інших учасників справи, у т.ч. кредиторів.

5. У порушення ч.4 ст.116 Кодексу: до заяви боржником не подано пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів). Доданий до заяви документ з назвою "План реструктуризації боргів" не містить будь-яких пропозицій щодо реструктуризації боргів, а саме про відстрочення або розстрочення сплати боргу, накопиченого боржником, а також його часткове списання на умовах, які є прийнятними для кредиторів (в тому числі й щодо реалізації наявного майна), в той час як містить умови про його безумовне прощення.

У заяві у прохальній частині заявник вказує, "Прийняти пропозиції - мій запропонований План реструктуризації", однак у запропонованому документі з назвою "План реструктуризації боргів", суми боргу, їх розрахунки та розподіл між кредиторами не вказані.

Заявник пропонує суду самостійно придумати і "прийняти відповідне рішення".

Як зазначено у пунктах 69-70 постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.12.2021 по справі № 910/8306/20, законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника-фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли має місце фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації.

6. Відповідно до ст.113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Оскільки Кодексом не врегульовано дії судді при виявленні невідповідності заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи вимогам Кодексу, то відповідно до ч.3 ст.37 і ст.113 Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України з наданням позивачу строку на виправлення недоліків.

Для усунення недоліків заявнику необхідно: подати суду заяву про усунення недоліків, до якої додати документи, передбачені п.1, 2, 3 ч.2 ст.115, п.4 ч.2 та п.3, 8, 12 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст.174 Господарського процесуального кодексу України, ст.115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 26.07.2023 залишити без руху.

2. Встановити заявнику наступний строк для усунення недоліків поданої заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

3. Заявнику усунути недоліки, встановлені у цій ухвалі суду, у такий спосіб:

1) перерахувати у заяві та надати суду докази наявності заборгованості на суму 457 879,4 грн. (в тому числі скласти перелік первинних документів про передачу грошей), скласти повний обгрунтований математичний розрахунок цієї суми, вказати окремо суму основного боргу та окремо суми штрафних санкцій;

2) вказати дату останнього платежу та надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, вказати у заяві реквізити цих документів;

3) надати суду постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення чи чітко вказати про її відсутність;

4) скласти у заяві перелік конкретних документів, які додаються до заяви, а також зазначити у заяві, які документи подано в оригіналі, а які в копії, зазначити про особу в якої знаходиться оригінал документа;

5) подати документи або в оригіналі, або в копіях, які виготовлені з оригіналів і посвідчені особою, яка має оригінал документа,

6) надати суду конкретизований список кредиторів і боржників у новій редакції у якому додатково зазначити: а) щодо кожного кредитора (боржника) - його повного імені або найменування; б) інформації про те, яка в зазначеній сумі грошових вимог сума є заборгованістю за основним зобов`язанням, а яка сума є неустойкою (штрафом, пенею) окремо; в) строк виникнення (настання сплати) кожного конкретного зобов`язання; г) підстави виникнення зобов`язань і в будь-якому випадку реквізити документа про передачу грошей;

7) надати суду відомості про усі наявні рахунки боржника, які відкриті у вказаних у заяві банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх повні реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

8) сплатити на авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороду керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у сумі 36905,00 грн.;

9) надати опис усього (в тому числі й не зареєстрованого) майна боржника, яке належить їй на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

10) скласти новий "План реструктуризації боргів", який буде містити пропозиції щодо реструктуризації боргів.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Направити дану ухвалу заявнику через підсистему "Електронний суд", через яку подано заяву до суду та рекомендованим листом з повідомленням за місцезнаходженням.

Суддя Хабазня Ю.А.

Х-2