ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" серпня 2023 р. м. Київ Справа№ 873/265/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Станік С.Р.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 03.08.2023:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 (третейський суддя Р.А. Обраменко)

у справі № 873/265/23

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

11.04.2023 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" з позовом до Фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни про стягнення заборгованості за Кредитним договором №011-RBO- від 05.05.2021.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до Фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни про стягнення заборгованості за Кредитним договором №011-RBO- від 05.05.2021 задоволено повністю, а саме:

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь АТ «Райффайзен Банк» (, 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а) - кредитну заборгованість, за Заявою-договором про надання кредиту «Розвиток онлайн» № 011-RBO- від 05.05.2021 в розмірі 125 865,08 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 117 287 грн. 20 коп.; заборгованість за відсотками - 8 577 грн. 8 коп;

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь АТ «Райффайзен Банк» (, 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а), витрати по сплату третейського збору у розмірі 1 658,65 грн.

06.07.2023 від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.07.2023 справу № 873/265/23 передано на розгляд головуючому судді Станіку С.Р.

Згідно статті 57 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 352 Господарського процесуального кодексу України, питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2023 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23. Розгляд справи № 873/265/23 за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни про стягнення заборгованості, призначено на 03.08.2023 о 12 год. 20 хв.

27.07.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" надійшла третейська справа № 112/23. Разом з тим, Третейський суд при асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» повідомив, що до Третейського суду не надходило інформації щодо визнання третейської угоди у даній справі недійсною, скасування рішення Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 04.05.2023 у справі № 112/23 компетентним судом, наявність в провадженні Північного апеляційного господарського суду та інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 04.05.2023 у справі № 112/23. Склад Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу», яким прийнято рішення по справі № 112/23, відповідає вимогам закону.

31.07.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява, в якій позивач просить розгляд справи № 873/265/23 проводити без участі представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», також у своїй заяві позивач підтримав заяву про видачу виконавчого документу у справі № 873/265/23 та просив її задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні 03.08.2023 судом здійснено розгляд заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни про стягнення заборгованості.

Учасники справи в судове засідання 03.08.2023 представників своїх не направили, про розгляд справи повідомлялись засобами поштового зв`язку, та саме:

- позивач (Акціонерне товариство «Райффайзен Банк») за адресою: вул. Генерала Алмазова, буд. 4а, м. Київ, 01011, та шляхом направлення ухвали суду на електронні адреси, які вказані в матеріалах справи (; , крім того позивачем подана заява про проведення судового засідання без його участі;

- відповідач (Фізична особа-підприємець Чеботарьова Маргарита Володимирівна) за адресою: АДРЕСА_3 , але поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «повертається: адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При цьому, неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про розгляд заяви, не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до ч. 1 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізитчної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни про стягнення заборгованості, суд встановив наступне.

Як підтверджується матеріалами третейської справи № 112/23, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до Фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни про стягнення заборгованості за Кредитним договором №011-RBO- від 05.05.2021 задоволено повністю, а саме:

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а) - кредитну заборгованість, за Заявою-договором про надання кредиту «Розвиток онлайн» № 011-RBO- від 05.05.2021 в розмірі 125 865,08 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 117 287 грн. 20 коп.; заборгованість за відсотками - 8 577 грн. 8 коп;

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а), витрати по сплату третейського збору у розмірі 1 658,65 грн.

Рішення третейського суду мотивовано тим, 05.05.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (Надалі по тексту «Позивач», «Банк», «Кредитор», «АТ «Райффайзен Банк») та Фізичною особою-підприємцем Чеботарьовою Маргаритою Володимирівною (Надалі по тексту «Боржник», «Позичальник», «Відповідач») було укладено у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-Договір про надання Кредиту «Розвиток онлайн» № 011-РВО- (Надалі по тексту «Заява-Договір»), за яким Кредитор надав Позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 140 000,00 грн. терміном до 05.05.2024 під процентну ставку 19.35 %, а Позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму Кредиту, сплатити Проценти та комісії,а також виконати інші зобов`язання, визначені Заявою-Договором та Правилами.

На умовах Заяви-договору, після виконання Позичальником обов`язкових умов, зазначених в пункті 3.1 Заяви-Договору, Кредитор, в день укладення Заяви -Договору, зобов`язується разово надати Кредит в сумі, визначеній пунктом 1.1. Заяви-Договору, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_3 , відкритий у Кредитора, для подальшого використання -згідно з цільовим призначенням.

Банк виконав свої зобов`язання, встановивши для Позичальника кредитний ліміт, яким останній скористувався, однак припустився невиконання своїх зобов`язань, про що свідчать банківська виписка та розрахунок заборгованості.

Відповідно до умов п. 4.1 Заяви - Договору сторони погодили, що Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком на Рахунок погашення № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», код банку 380805, відкритий в АТ «Райффайзен Банк», код банку 380805. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми Кредиту та сплату Процентів за його використання.

Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, 31 числа (надалі - Дата платежу), та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі. При простроченні погашення ануїтетного платежу Проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за Кредитом за період прострочення, в тому числі, визначені пунктом 2.2 Заяви-Договору, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком. При цьому, у разі нездійснення погашення Кредиту в Кінцевий термін погашення Кредиту проценти, передбачені пунктом 2.2 Заяви-Договору, нараховуються та сплачуються Позичальником за період з дати Кінцевого терміну погашення Кредиту (включно) по календарний день, що передує дню фактичного погашення заборгованості за Заявою-Договором в повному обсязі - п. .4.2 Договору.

Згідно п.4.4. - Позичальник зобов`язаний з періодичністю, визначеною цією статтею Заяви- Договору та Графіком здійснювати погашення заборгованості за Кредитом, сплату процентів, пені, шляхом перерахування грошових коштів на Рахунок погашення.

Відповідно до умов п. 7.1. Заяви-Договору сторони встановили, що у разі настання обставин Дефолту, Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/заяв про зміни Заяви -Договору вжити один або декілька таких заходів: відмовити Клієнту в наданні Кредиту та/або вимагати дострокового виконання Клієнтом зобов`язань за Кредитом.

Крім того, відповідно до умов розділу 8 Заяви-Договору Позичальник засвідчив та гарантував, що: Позичальник є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим та існуючим згідно з законодавством України; діяльність Позичальника (його службових осіб та найманих працівників) у т.ч.операції з використанням отриманих за Заявою-Договорм грошових коштів, не пов`язані та не будуть пов`язані з легалізацією злочинних доходів, фінансуванням тероризму тощо.

На момент укладення договору Позичальник володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідних для вчасного виконання ним визначених Заявою- Договором зобов`язань; не існують і йому невідомі обставини, які можуть негативним чином вплинути на рівень його платоспроможності і кредитоспроможності.

Позичальник зобов`язується підтримувати дійсність зазначених у цій статті. Заяви-Договору засвідчень і гарантій протягом дії цієї Заяви-Договору, а в разі зміни обставин, що впливають на їх зміст, негайно інформувати про це Банк та вжити всіх необхідних заходів для приведення їх змісту до первісних намірів, якими Сторони керувались при визначенні відповідних засвідчень та гарантій.

Заяву-Договір про надання Кредиту «Розвиток онлайн» № 011-RBO- від 05.05.2021 разом із Додатком № 1 складено в електронній формі засобами Системи «Райффайзен Онлайн». Датою підписання між Банком та Клієнтом зазначених документів є дата підписання їх зі сторони Банку Електронним підписом Банка.

Отже, з укладенням Заяви-Договору Договір про надання Кредиту «Розвиток онлайн» № 011-RBO- від 05.05.2021 року разом із Додатком № 1 у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених умовами Договору.

Проте, всупереч вимогам п. 4.1 та п. 4.2. Заяви-Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 20.09.2022 заборгованість останнього перед Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» за Заявою-Договором про надання Кредиту «Розвиток онлайн» № 011-RBO- від 05.05.2021 року становить 125 865,08 гривень, яка складається з:

- заборгованості за кредитом - 117 287 грн. 20 коп.; в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 13 049,76 грн.;

- заборгованості за відсотками - 8 577 грн. 88 коп.; в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 7 645,21 грн.

При цьому, наведений правочин містив угоду про передачу спору на розгляд третейського суду (третейське застереження), а саме: в п. 9.4 Кредитного договору №011/RBO- від 05.05.2021.

П.16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 № 415/2542/15-ц (провадження № 14-40 цс18), у постанові від 17.04.2018 (справа N545/1014/15-ц, провадження N14-54цс18) зазначає, що захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і кількох поручителів у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

Вказане підтверджує і припис пункту 1 частини першої статті 20 Господарського кодексу України у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII. з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Крім того, у постанові 25.04.2018 (справа № 1522/18417/12-ц, провадження № 14-74цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що при визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією зі сторін у спорі є, як правило, але не абсолютно, фізична особа. Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

Відповідно до ч.2 ст.352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч.3 ст.354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди", рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, які встановлені у рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлено, рішення підлягає негайному виконанню.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 Господарського процесуального кодексу України та п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження"є наказ.

Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом (ч.2 ст. 352 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 3 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України "Про третейські суди" та ст.355 Господарського процесуального кодексу України.

Як підтверджується з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою (п.9.4 Кредитного договору №011/RBO- від 05.05.2021); вказана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, враховуючи, що боржниками вказане рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача та видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на боржника, а саме в розмірі 1 342 грн. 00 коп., оскільки станом на дату звернення заявника до суду з даною заявою рішення третейського суду боржниками виконано не було.

Керуючись ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни про стягнення заборгованості - задовольнити.

2. Видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі № 112/23 наступного змісту:

· стягнути з фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а) - кредитну заборгованість, за Заявою-договором про надання кредиту «Розвиток онлайн» № 011-RBO- від 05.05.2021 в розмірі 125 865 (сто двадцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 08 коп., яка складається з:

- заборгованості за кредитом - 117 287 грн. 20 коп.;

- заборгованості за відсотками - 8 577 грн. 88 коп.;

· стягнути з фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а) витрати по сплаті третейського збору у сумі - 1658 (одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім) грн. 65 коп.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Чеботарьової Маргарити Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривень 00 копійок.

4. Третейську справу № 112/23 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу".

Відповідно до ч. 2 ст. 253 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційний господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Ухвала господарського суду про видачу наказу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено: 10.08.2023.

Суддя С.Р. Станік