ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2827/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІМІДЖ", м. Запоріжжя

до Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення інфляційних втрат в розмірі 76 603, 38 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІМІДЖ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - Відповідач) про стягнення інфляційних втрат в розмірі 76 603, 38 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням Відповідачем рішення суду у справі № 904/3429/22, предметом розгляду якої було стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 21576 від 07.12.2021 року.

Ухвалою суду від 06.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

У відзиві на позовну заяву Відповідач заперечував проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі та вказував на те, що видаткові накладні, рахунки фактури та товарно-транспортні накладні, які складені в рамках договору про закупівлю № 21576 від 07.12.2021 року, не містять коду товару згідно УКТ ЗЕД, що свідчить про порушенням вимог п. 4.2 спірного договору з боку Позивача, у зв`язку з чим у Відповідача не настав обов`язок щодо оплати поставленого товару на підставі документів, зміст яких не відповідає умовам договору.

Крім того, Відповідач посилаючись на п. 11.1 Договору зазначив про те, що у Позивача відсутні підстави для стягнення інфляції втрат на підставі ст. 625 ЦК України.

У відповіді на відзив Позивач зазначив про те, що всі наведенні Відповідачем обставини не потребують спростування чи доказування, оскільки були встановлені в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 по справі № 904/3429/22, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим обставини даного позову є доведеними і підтвердженими.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/3429/22 від 07.02.2023 року, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 17.05.2023 року, 07.12.2021 між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Замовником) укладений Договір про закупівлю № 21576 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Замовника товар найменування, марка й кількість якого вказується в специфікації (додаток № 1) та технічні вимоги (додаток № 2, додаток № 3), які є невід`ємними частинами договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Згідно з видатковими накладними відповідачеві був поставлений товар на загальну суму 2 870 796,00 грн.: №№ РН-0000046 від 08.02.2022 на суму 1 216 215 грн., РН-0000047 від 08.02.2022 на суму 356 535,00 грн., РН-0000056 від 15.02.2022 на суму 54 000,00 грн., РН-0000060 від 17.02.2022 на суму 253 800,00 грн., РН-0000061 від 17.02.2022 на суму 114 300,00 грн., РН-0000062 від 18.02.2022 на суму 58 362,00 грн., РН-0000085 від 16.05.2022 на суму 112 866,00 грн., РН-0000084 від 16.05.2022 на суму 113 094,00 грн., РН-0000134 від 26.07.2022 на суму 210 600,00 грн., РН-0000141 від 05.08.2022 на суму 381 024,00 грн.

Відповідачем було частково сплачено за отриманий товару на суму 272 312,00 грн., таким чином у останнього виникла заборгованість перед Позивачем у загальній сумі 2 598 484,00 грн.

У зв`язку з порушенням Відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати отриманого товару, Позивач звернувся до суду з позовом у справі № 904/3429/22.

Крім того, Відповідач після звернення позивача до суду частково сплатив вартість поставленого товару у розмірі 1 002 265,00 грн., згідно з платіжними дорученнями № 677 від 15.11.2022 на суму 200 000,00 грн., № 890 від 18.11.2022 на суму 200 000,00 грн., № 390 від 26.10.2022 на суму 200 000,00 грн., № 1086 від 30.11.2022 на суму 200 000,00 грн., № 1512 від 30.12.2022 на суму 143 903,00 грн., № 1513 від 30.12.2022 на суму 58 362,00 грн.

Рішенням Господарський суд Дніпропетровської області по справі №904/3429/22, частково задоволено вимоги ТОВ "Спецімідж", стягнуто з ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь позивача 1 596 219,00 грн. основного боргу, 231 603,83 грн. інфляційних втрат (за період з травня по жовтень 2022 року), 24 417,34 грн. судового збору. В частині стягнення 1 002 265,00 грн. провадження у справі закрито, в решті позову відмовлено.

15.06.2023 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 видано наказ.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Посилаючись на обставини, встановлені рішенням господарського суду у справі № №904/3429/22, Позивач зазначає, що відповідне рішення в частині сплати присудженого до стягнення основного боргу було виконано Відповідачем 26.05.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 1896 на суму 1 596 219,00 грн.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, зважаючи на те, що Відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, Позивач просить суд стягнути з Відповідача інфляційні втрати за прострочення зобов`язання за вказаними вище видатковими накладними, за період який не був охоплений рішенням суду по справі №904/3429/22, зокрема, за загальний період з грудня 2022 року по квітень 2023.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, оскільки судове рішення у справі №904/3429/22 про стягнення з боржника коштів виконано лише 26.05.2023 року, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку суму інфляційних нарахувань аж до повного виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, нарахування Позивачем інфляційних втрат у сумі 76 603,38 грн., слід визнати правомірним.

Доводи Відповідача, викладені у відзиві на позов, судом до уваги не приймаються, оскільки були розглянуті судом під час розгляду справи № 904/3429/22 і мають відношення саме до предмету спору у вказаній справі.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом із першою заявою по суті спору, Позивач подав суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, який включає в себе витрати на професійну правничу допомогу, які він очікує понести після ухвалення рішення у справі в сумі 20 000,00 грн.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В обґрунтування суми витрат на правову допомогу, які Позивач поніс та планує понести, суду подано наступні докази: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1086954 від 25.07.2022, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю ЗП 002030 від 12.02.2019 № 04, розрахунок вартості наданих послуг з правової допомоги до договору про надання правової допомоги б/н від 14.07.2022, акт приймання-передачі наданої правової допомоги з детальним описом проведених робіт від 01.08.2023 до договору про надання правової допомоги б/н від 14.07.2022, додаткова угода б/н від 06.06.2023 до договору про надання правової допомоги б/н від 14.07.2022,договір про надання правової допомоги б/н від 14.07.2022.

Позивач, звертаючись з заявою про винесення додаткового рішення просить суд стягнути на користь останнього гонорар, який складає фіксовану суму 20 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3.1 Договору про надання правової допомоги б/н від 14.07.2022 за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 Договору, Клієнт сплачує Адвокату обумовлену сторонами винагороду.

Сума витрат, необхідних для виконання Договору, наданої правової допомоги і послуг погоджується сторонами шляхом укладання письмових додаткових угод або без їх укладання за домовленістю право Адвоката на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару або винагороди не залежить від результату виконання доручення і надання правової допомоги (п. 4.2).

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди б/н до Договору про надання правової допомоги сторони погодили, що оплата наданої правової допомоги і витрат Адвоката у справі № 904/2827/23 в межах розгляду в суді першої інстанції (Господарському суді Дніпропетровської області) здійснюється у фіксованому розмірі 20 000,00 грн. протягом 30 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі.

Таким чином, судом встановлено, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною винагороди адвоката, тож належить до судових витрат.

В силу приписів ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, сторона може заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в разі неспівмірності відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, Відповідач зазначає про неспівмірність їх розміру зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін.

За змістом ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо їх розмір не відповідає вимогам ч. 4 даної статті.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Враховуючи наведені обґрунтування Відповідача, зважаючи на незначну юридичну складність правовідносин, що являються предметом даного спору, ціну позову, а також обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку щодо неспівмірності розміру заявлених витрат, та необхідність зменшення їх суми до 5 000,00 грн.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 77-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж" (69035, м. Запоружжя, пр. Маяковського, 7, кв. 95; ) 76 603,38 грн. інфляційних втрат, 2 684,00 грн. витрат зі сплати судового збору, 5 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський