ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 серпня 2023 року Справа № 903/472/19

Суддя Господарського суду Волинської області Кравчук А.М., розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс"

про заміну сторони стягувача його правонаступником

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення 58 373,16 грн.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від боржника: н/з

від стягувача: н/з

встановив: рішенням Господарського суду Волинської області від 27.08.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 58 373,16 грн. заборгованості за кредитом та 960,50 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 59 333,66 грн.

На виконання рішення суду видано наказ №903/472/19-1 від 24.09.2019.

Ухвалою суду від 10.02.2022 замінено сторону (стягувача) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №90/472/19-1 від 24.09.2019, виданого на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 27.08.2019 у справі № 903/472/19: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", як вибулої сторони на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".

01.08.2023 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про заміну стягувача ТОВ "Вердикт Капітал" його правонаступником ТОВ "Дебт Форс".

Ухвалою суду від 02.08.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" від 28.07.2023 про заміну стягувача його правонаступником прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 07.08.2023 о 12 год. 30 хв. Запропоновано боржнику подати суду пояснення по суті заяви.

Учасники справи правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 02.08.2023, витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №720.

Ч.5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Така ж адреса зазначена у заяві.

З метою повідомлення боржника про розгляд справи та про його право подати пояснення по суті заяви, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 02.08.2023 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу боржника, однак повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою "відправлення не вручено під час доставки".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцем реєстрації боржника, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення йому ухвали суду - 04.08.2023.

Згідно постанов Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 вказано, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Заперечення від учасників справи на адресу суду не надходили.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

При цьому судом врахований встановлений ст. 334 ГПК України строк розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 27.08.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 58 373,16 грн. заборгованості за кредитом та 960,50 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 59 333,66 грн.

На виконання рішення суду видано наказ №903/472/19-1 від 24.09.2019.

Ухвалою суду від 10.02.2022 замінено сторону (стягувача) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №90/472/19-1 від 24.09.2019, виданого на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 27.08.2019 у справі № 903/472/19: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (м. Київ, вул. Лєскова, 9, ), як вибулої сторони на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, ). Підставою зазначено договір про відступлення прав вимоги №114/2-47 від 30.11.2021.

09.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Кампсіс Фінанс» (новий кредитор) укладено договір №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги до боржників, визначених у додатку №1 та №3 до цього договору. Право вимоги належить первинному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги №114/2-47 від 30.11.2021, укладеного між первинним кредитором та АТ «Райффайзен Банк Аваль» (п. 2.1). Права вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонам акту приймання-передачі реєстру боржників у друкованому вигляді (додаток №4) (п. 5.2). За відступлення прав вимоги за договорами позики новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти в сумі 210 1420 грн. 89 коп. (п. 7.1). Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Будь які зміни та доповнення до договору є чинними за умови їх підписання сторонами і скріплення печатками сторін (п. 11.6).

Згідно додатку №3 до договору первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 на підставі договору №011/1101/83391 на загальну суму заборгованості - 137 020 грн. 11 коп.

09.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Кампсіс Фінанс» (новий кредитор) підписано акт прийому-передачі реєстру боржників.

11.05.2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» (первісний кредитор) та ТОВ «Дебт Форс» (новий кредитор) укладено договір №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги до боржників, визначених у додатку №1 та №3 до цього договору. Право вимоги належить первинному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги №09-03/23 від 09.03.2023, укладеного між первинним кредитором та ТОВ «Вердикт Капітал» (п. 2.1). Права вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонам акту приймання-передачі реєстру боржників у друкованому вигляді (додаток №4) (п. 5.2). За відступлення прав вимоги за договорами позики новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти в сумі 166 377 грн. 73 коп. (п. 7.1). Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Будь які зміни та доповнення до договору є чинними за умови їх підписання сторонами і скріплення печатками сторін (п. 11.6).

Згідно додатку №3 до договору первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 на підставі договору №011/1101/83391 на загальну суму заборгованості - 137 020 грн. 11 коп.

11.05.2023 ТОВ «Кампсіс Фінанс» (первісний кредитор) та ТОВ «Дебт Форс» (новий кредитор) підписано акт прийому-передачі реєстру боржників.

Договори не були предметом судового розгляду, докази про їх розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинними на день розгляду справи.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1).

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За правилами ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 334 ГПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження (якщо виконавче провадження є незакінченим через право стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання), тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі №10/56-08.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 234-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" від 28.07.2023 про заміну стягувача його правонаступником задовольнити.

2. Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, ) його правонаступником Товариством з обмеженою. відповідальністю «Дебт Форс» (вул. Харківське шосе, буд. 201/203, літ. 2А, оф. 602, м. Київ, ) щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області від 24.09.2019 №903/472/19-1.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 07.08.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук