УХВАЛА

01.08.2023Справа № 910/14429/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс"

до Антимонопольного комітету України

про визнання протиправним та скасування рішення

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" (надалі - ТОВ "Хозхімсервіс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (надалі - "Комітет") про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання протиправним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 02.09.2021 у справі №67/60/74-рп/к.20, яким на позивача накладено штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023: у задоволенні позовних вимог Товариства відмовлено; позов ТОВ "Віртум Строй" залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 09.05.2023 постановлено: касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" задовольнити частково; рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі № 910/14429/21 скасувати в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс"; справу в цій частині передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва; в іншій частині, яка стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртум Строй", зазначені рішення та постанову залишити без змін.

16.05.2023 справа № 910/14429/21 надійшла до Господарського суду міста Києва.

За наслідками проведеного автоматизованого розподілу справу № 910/14429/21 передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 5 ч. 4 ст. 247 ГПК України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 суд ухвалив: прийняти справу № 910/14429/21 до розгляду; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 20.06.2023.

12.06.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли пояснення.

19.06.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 20.06.2023 прибув представник відповідача, представники позивача в підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У підготовчому засіданні 20.06.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 25.07.2023.

24.07.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про призначення експертизи.

У підготовче засідання 25.07.2023 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.08.2023.

28.07.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

У підготовче засідання 01.08.2023 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав клопотання про призначення судової експертизи, представник відповідача проти задоволення клопотання позивача заперечив.

Розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи необхідність призначення судової експертизи, позивач вказує на те, що відповідачем при винесені оспорюваного Рішення, з метою доведення вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції зроблені висновки на підставі власного дослідження і аналізу даних IP адрес, які викладені в пунктах 65-74 розділу 4.6. оскаржуваного Рішення, які полягають в наступному: на підставі інформації отриманої від ГУ ДПС у м. Києві (від 18.05.2020 № 1090/9/26-15-02-06-19) та від АТ «ТаскомБанк» (лист від 12.06.2020 №2614/47-BT), відповідачем виявлено поодинокі факти збігу ІР-адреси ( НОМЕР_1 ) з якої ТОВ «Хозхімсервіс» та ТОВ «Віртум Строй» протягом 2018 року здійснювали доступ до електронних адрес, керування банківськими рахунками та подання податкової звітності.

3 урахуванням наведеного відповідачем зроблені висновки, що вищевказані факти свідчать про спільне здійснення ТОВ «Хозхімсервіс» та ТОВ «Віртум Строй» господарської діяльності, доступ до інформації про господарську діяльність один одного, а також про сприяння в обміні інформацією між ними під час підготовки до участі в торгах.

ТОВ «Хозхімсервіс» вважає, що відповідні висновки є недоведеними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що не можуть вважатись належними доказами, оскільки, в основу оспорюваного Рішення покладено висновки у сфері телекомунікаційних систем (обладнання), які потребують спеціальних знань, у зв?язку з чим ТОВ «Хозхімсервіс» вважає, що для з?ясування обставин, що мають значення для справи, а саме встановлення відповідності висновків зроблених відповідачем у Рішенні, необхідні спеціальні знання, без яких неможливе встановлення вказаних обставин.

При цьому, з метою всебічного та об?єктивного розгляду антиконкурентної справи, ТОВ «Хозхімсервіс» разом із запереченнями до подання з попередніми висновками від 14.07.2021 №60-03/182п у справі №67/60/74-рп/к.20, направило на адресу відповідача клопотання про призначення та проведення телекомунікаційної експертизи у справі №67/60/74-рп/к.20, яке, як зазначає позивач, проігноровано відповідачем, а питання дослідження збігу ІР-адреси ( НОМЕР_1 ) відповідними фахівцями (експертами) залишено поза увагою.

Позивач зазначає, що ним подавалося клопотання про призначення судової експертизи при першому розгляді даної справи, яке було задоволено судом першої інстанції, однак, постановою суду апеляційної інстанції ухвала про призначення експертизи була скасована.

Таким чином, позивач зазначає, що фактично його було позбавлено права у передбачений законодавством спосіб доводити свою правову позицію та законним шляхом встановити дійсні обставини справи в частині використання IP-адрес, про що, зокрема, зазначив Верховний Суд передаючи справу № 910/14429/21 на новий розгляд в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс".

Відповідач проти задоволення клопотання позивача заперечує та, зокрема, зазначає, що позивач не заперечує щодо обставини використання ІР-адреси ( НОМЕР_1 ), тому, відсутня необхідність для встановлення додаткових обставин з використанням спеціальних знань; запропоновані позивачем питання мають ймовірний характер настання обставин з невичерпним характером відповідей на них, а тому проведення телекомунікаційної експертизи неможливе, у зв`язку з тим що неможливо визначити її об`єкт; позивачем не обґрунтовано неможливості самостійно подати до суду висновок, зроблений на його замовлення.

За змістом ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судом встановлено, що рішенням Антимонопольного комітету України від 02.09.2021 у справі №67/60/74-рп/к.20:

- визнано, що позивач і ТОВ "Віртум Строй" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі закупівлі "Реконструкція двох Білогорівських магістральних водоводів Ду600 мм та Ду500 мм протяжністю 10.8 км кожної ділянки" (Коригування) (I етап)", яку проводив Департамент житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації за допомогою електронної системи "Prozorro", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2018-08-09-000471-c (пункт 1);

- за зазначене порушення відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону накладено штрафи на позивача в розмірі 18 480 128 грн. та на ТОВ "Віртум Строй" у розмірі 6 668 518 грн. (пункти 2 і 3);

- визнано, що позивач і ТОВ "Віртум Строй" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі "ПГВ18(П)-045 Будівництво бурового майданчика оціночно-експлуатаційної свердловини № 203 Березівського ГКР", яку проводило приватне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії "Полтавагазвидобування" за допомогою електронної системи "Prozorro", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2018-04-17-002786-a (пункт 4);

- за зазначене порушення відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону накладено штраф на позивача у розмірі 18 480 128 грн. та на ТОВ "Віртум Строй" у розмірі 6 668 518,00 грн (пункти 5 і 6).

Так, у Рішенні Комітетом наведено обставини щодо наявності родинних зв`язків між посадовими особами відповідачів в антимонопольній справі, що за твердженням Комітету виключає змагальність останніх між собою та, відповідно, самостійне здійснення ними господарської діяльності, що свідчить про наявність умов обміну інформацією між зазначеними відповідачами; вказано, що одночасне перебування однієї й тієї ж фізичної особи у трудових відносинах і з позивачем, і з ТОВ "Віртум Строй" може свідчити про спільне здійснення відповідачами в антимонопольній справі господарської діяльності; зазначено, що між відповідачами в антимонопольній справі у період проведення Торгів існували сталі господарські відносини та проводилися грошові взаєморозрахунки, зокрема щодо надання поворотної фінансової допомоги; вказано, що позивач і ТОВ "Віртум Строй", зокрема в період проведення Торгів, подавали фінансову звітність та здійснювати доступ до електронних адрес з однієї й тієї ж IP-адреси; встановлено, що в період проведення Торгів між засновником позивача та директором ТОВ "Віртум Строй" періодично відбувалися телефонні розмови, а також відбувалися телефонні дзвінки між директором ТОВ "Віртум Строй" та економістом позивача, між останнім та інженером з проектно-кошторисної роботи позивача і ТОВ "Віртум Строй".

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до приписів ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, 3 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При розгляді клопотання позивача, суд, зокрема, враховував, що Верховний Суд конкретизував правові висновки, викладені у постановах від 19.08.2019 у справі № 910/12487/18 та від 30.01.2020 у справі № 910/14949/18, зазначивши таке. За приписами пунктів 23 та 32 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням АМК від 19.04.94 № 5 (в редакції розпорядження АМК від 29.06.98 № 169-р), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.94 за № 90/299 (далі - Правила), службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін; у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення.

Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що Рішення АМК має містити усі докази, якими обґрунтовуються його висновки.

Водночас положення статті 40 Закону № 2210 та пункту 16 названих Правил стосовно прав осіб, які беруть (брали) участь у справі (зокрема, щодо наведення доказів) не обмежують цих осіб у наданні до суду доказів, які раніше не були подані ними в процесі розгляду АМК справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Більше того, скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі № 910/14429/21 в частині, що стосується товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" та передаючи справу в цій частині на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, зокрема, про таке:

«Стосовно зазначеної в оскаржуваних судових рішеннях (і, відповідно, в Рішенні АМК) інформації (відомостей) стосовно збігу ІР-адреси, з якої Товариство і ТОВ "Віртум Строй" здійснювали доступ до електронних адрес, керування банківськими рахунками та податкової звітності, слід звернути увагу на таке.

Скаржник вказував, що в матеріалах антимонопольної справи наявні докази, в тому числі лист ТОВ "Держзакупівлі. Онлайн" від 06.07.2020 № 060720-1 і лист ДП "Прозорро" від 22.06.2020 № 206/1367/03, які (на думку скаржника) підтверджували, що Товариство і ТОВ "Віртум Строй" здійснювали завантаження тендерних пропозицій, перегляд інформації та вхід до аукціонів з різних ІР-адрес, тобто здійснювали самостійну підготовку до Торгів, самостійне завантаження тендерних пропозицій та окрему один від одного участь у Торгах. Відповідні обставини та докази попередніми судовими інстанціями залишено без дослідження.

Також, як зазначається скаржником і підтверджується матеріалами справи, ним під час розгляду останньої подавалося клопотання про проведення техкомунікаційної судової експертизи. У зв`язку з цим ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2022 у справі призначено судову техкомунікаційну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи, - з метою підтвердження або спростування доводів та аргументів АМК, що викладені в оспорюваному рішенні. Не погодившись з такою ухвалою, АМК звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, постановою якого від 06.07.2022 відповідну скаргу задоволено, ухвалу місцевого господарського суду від 21.02.2021 про призначення судової експертизи скасовано.

Відповідну постанову апеляційної інстанції мотивовано тим, що "поодиноке дослідження встановленого Комітетом у рішенні факту використання однієї і тієї ж ІР-адреси не є доцільним, оскільки при визначенні ознак антиконкурентних узгоджених дій, докази зібрані та наведені у матеріалах справи Комітету мають досліджуватися судом комплексно як цілісна обставина, тобто виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, в їх взаємозв`язку".

З подібною аргументацією суду погодитися не можна. Із з`ясованого судами змісту Рішення АМК випливає, що у питанні використання відповідачами в антимонопольній справі ІР-адреси йшлося не про "поодиноке дослідження" АМК певного факту, а про комплексне дослідження технічних питань (щодо обґрунтування фактів збігу ІР-адреси учасників Процедури закупівель-1 і 2, мережевої адреси вузла в комп`ютерній мережі, побудованій за протоколом ІР, тотожності метаданих, завантажених Товариством і ТОВ "Віртум Строй" у кожній з цих процедур окремо, тощо), з`ясування яких потребувало спеціальних знань у сфері техніки.

Крім того, неправильним є посилання апеляційного господарського суду на те, що "у відповідності до статей 99, 101 ГПК України саме на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходів для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, що також має бути підтверджено відповідними доказами, звертається з клопотанням про призначення експертизи до суду". Нічого подібного у відповідних нормах ГПК України не зазначено і з їх змісту не випливає. Натомість частина перша статті 101 названого Кодексу чітко визначає право, а не обов`язок учасника справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Відсутність такого висновку не перешкоджає зверненню учасника справи з клопотанням про призначення судової експертизи у справі в порядку частини першої статті 99 ГПК України.

Неправомірне скасування судом апеляційної інстанції ухвали про призначення судової експертизи фактично позбавило Товариства права у визначений законом спосіб доводити свою правову позицію та встановлювати обставини справи в частині використання ІР-адреси. Наведене мало наслідком порушенню принципу змагальності сторін та поставило позивача у суттєво менш сприйнятливі, ніж у відповідача, умови, оскільки дослідження питання збігу ІР-адреси звелося до висновків самого відповідача».

Приписами ч. 5 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно зі ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З огляду на наведене, враховуючи висновки суду касаційної інстанції, викладені у постанові від 09.05.2023 у справі № 910/14429/21, дослідивши викладені позивачем доводи та надані докази, зважаючи на наявність умов, визначених приписами ст. 99 ГПК України, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору та дотримання основних засад (принципів) господарського судочинства, зокрема, принципу змагальності сторін, суд вважає за необхідне призначити судову експертизу, яку доручає провести атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України щодо питань, визначених в резолютивній частині даної ухвали.

У свою чергу, доводи Комітету, викладені в запереченнях на клопотання про призначення експертизи спростовуються викладеним вище.

За приписами п.2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу, - на час проведення експертизи (ст. 229 ГПК України).

З огляду на те, що підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів та у разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів, з урахуванням передбаченого Господарським процесуальним кодексом України строку розгляду справи судом, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 910/14429/21 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України на час проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 99, 100, 228, 229, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 910/14429/21 судову експертизу, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, місто Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок 6).

2. На вирішення судової експертизи поставити наступні питання:

2.1. Чи є збіг IP (Internet Protocol address) адреси НОМЕР_1 , визначений пунктом 4.6 розділу 4 "Встановлення антиконкурентних узгоджених дій" Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № № 122-р/тк від 02.09.2021 у справі № 67/60/74-рп/к.20, доказом використання ТОВ "Хозхімсервіс" та ТОВ "Віртум Строй" одного й того ж комп`ютерного обладнання під час здійснення доступу до електронних адрес, керуванні банківськими рахунками та поданні податкової звітності?

2.2. Чи можливо, що вхід до електронних адрес поштових скриньок та/або особистих кабінетів, який здійснено з використанням різного комп`ютерного обладнання, має однакову мережеву адресу вузла в комп`ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protocol address)?

2.3. У яких випадках можливий збіг мережевого адресу вузла в комп`ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protocol address)?

2.4. Про що свідчить збіг мережевого вузла в комп`ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protocol address)?

2.5. У випадку використання одних (спільних) IP адрес - встановити, чи знаходились ТОВ "Хозхімсервіс" та ТОВ "Віртум Строй" при використанні одних (спільних) ІР адрес за різними адресами та/або за однією адресою? Якщо можливо встановити - вказати відповідні адреси або адресу.

3. Попередити судового експерта, що за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків експерт несе кримінальну відповідальність, відповідно до статей 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Витрати на проведення експертизи покласти на позивача. У разі несплати витрат на проведення експертизи позивачем, дану оплату може бути здійснено відповідачем.

5. Матеріали справи № 910/14429/21 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

6. Зобов`язати експерта провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. У разі необхідності дозволено проведення експертизи у більш довгий строк відповідно до чинного законодавства.

7. Зупинити провадження у справі № 910/14429/21 на час проведення експертизи.

8.Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева