ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/32/20

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., розглянувши справу

За позовом Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «К-Агро» та ОСОБА_1

про визнання недійсними наказів, договорів оренди земельних ділянок та скасування реєстрації

Учасники судового процесу:

прокурор: Холоденко А.С.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився:

від відповідача-2: Прохун О.П. (в режимі ВКЗ);

від відповідача-3: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Київської області (судді Рябцевої О.О.) перебувала справа за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «К-Агро» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про:

- Визнання недійсними наказів Головного територіального управління Держземагентсва у Київській області за № КИ/:03:008/00015503 від 05.03.2014, № КИ/:03:008/00014837 від 28.02.2014, № КИ/:05:003/00015494 від 03.03.2014 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки»;

- Визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :03:008:0021, № :05:003:0033, № :03:008:0022, укладених 13.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 ;

- Скасування рішень приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю. про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :03:008:0021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699673 від 22.05.2016, № :05:003:0033 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699692 від 22.05.2016, № :03:008:0022 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699706 від 22.05.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначені накази Головного управління Держземагентства у Київській області прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, а договори оренди землі укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, при укладенні яких сторонами не було дотримано вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України. Також прокурор вважає, що враховуючи, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Потаповим М.Ю. прийняті рішення про реєстрацію права оренди на оспорюванні земельні ділянки, підлягають скасуванню і рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень про державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельні ділянки.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.10.2020 у справі № 911/32/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 апеляційна скарга Заступника керівника Київської обласної прокуратури залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 29.10.2020 у справі № 911/32/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у справі № 911/32/20 від 15.03.2023 касаційна скарга Заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволена частково; рішення Господарського суду Київської області від 29.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 911/32/20 скасовано, а справу № 911/32/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

16.02.2023 матеріали справи № 911/2854/21 надійшли до Господарського суду Київської області.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано на розгляд судді Сокуренко Л.В..

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.04.2023 прийнято справу № 911/32/20 до свого провадження та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 03.05.2023.

03.05.2023 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшли пояснення по справі.

03.05.2023 до канцелярії суду від прокуратури надійшли пояснення по справі та клопотання про відкладення розгляду справи.

03.05.2023 представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 03.05.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 18.05.2023.

08.05.2023 до канцелярії суду від прокуратури надійшли письмові пояснення.

18.05.2023 до канцелярії суду від прокуратури надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_1

18.05.2023 в судове засідання з`явились представники відповідачів та надали свої пояснення щодо предмета спору; представники інших сторін в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомленні належним чином.

В судовому засіданні 18.05.2023 суд повідомив сторін, що клопотання прокурора про залучення до участі у справі співвідповідача буде розглянуто в наступному судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.05.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 15.06.2023.

08.06.2023 до канцелярії суду від прокурора надійшло клопотання № 50-5299 вих-23 від 06.06.2023 (вх. № суду 11197/23 від 08.06.2023) про залучення до участі у справі правонаступника, в якому прокурор просить суд замінити позивача Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, на його процесуального правонаступника Володарську селищну раду.

15.06.2023 в судове засідання з`явився прокурор та надав свої пояснення щодо предмета спору та клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача; представники інших сторін в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомленні належним чином.

Суд повідомив учасників справи, що розгляд клопотання прокурора про залучення до участі у справі правонаступника буде розглянуто в наступному судовому засіданні.

Ухвалою суду від 15.06.2023 відкладено підготовче судове засідання у справі № 911/32/20 на 13.07.2023; клопотання Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури (вх. № суду 9715/23 від 18.05.2023) про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено та залучено ОСОБА_1 до участі у справі № 911/32/20 як співвідповідача; змінено процесуальний статус ОСОБА_1 з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на відповідача-3.

12.07.2023 до канцелярії суду від прокурора надійшло додаткове обґрунтування підстав для задоволення клопотання про залучення до участі у справі правонаступника.

13.07.2023 в судове засідання прибули прокурор та представник відповідача-2; інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 13.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 20.07.2023.

17.07.2023 до канцелярії суду від прокурора, на виконання вимог ухвали суду від 15.06.2023, надійшли докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу-3.

20.07.2023 в судове засідання прибули прокурор та представник відповідача-2 та надали усні пояснення по справі; інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 20.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 02.08.2023.

31.07.2023 до канцелярії суду від прокурора надійшов лист щодо представництва інтересів Володарської селищної ради.

02.08.2023 в судове засідання прибули прокурор та представник відповідача-2 (в режимі ВКЗ); інші учасники судового процесу не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 02.08.2023 прокурор надав усні пояснення щодо раніше поданого клопотання про залучення до участі у справі правонаступника, підтримав його та просив суд задовольнити.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що на момент звернення прокурора до суду із зазначеним позовом спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0021, :05:003:0033, :03:008:0022 перебували у державній власності в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Саме тому прокурором було подано вказану позовну заяву в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Як зазначає прокурор, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021 року, доповнено Розділ Х Перехідних Положень Земельного кодексу України пунктом 24.

Відповідно пункту 24 Розділу Х Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, Що перебувають y постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не с підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки.

Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, сифітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що одіснос розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Частиною 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Як зазначає прокурор, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 67761903 від 26.05.2023, 67761064 від 26.05.2023, 67759913 від 26.05.2023 право власності на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0021, :05:003:0033, :03:008:0022 зареєстровано за Володарською селищною радою ().

Таким чином, як зазначає прокурор, на даний час органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Володарська селищна рада, яка у зв`язку із внесенням змін до законодавства та реєстрацією права власності на спірні земельні ділянки є правонаступником позивача в частині розпорядження спірними земельними ділянками.

З урахуванням зазначеного, на думку прокурора, наявні підстави для заміни позивача Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, на його процесуального правонаступника (у спірних правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками) на Володарську селищну раду.

02.08.2023 в судовому засіданні представник відповідача-2 проти вищенаведеного клопотання прокурора заперечувала та просила суд у його задоволенні відмовити.

В судовому засіданні 02.08.2023 суд, заслухавши усні пояснення прокурора та відповідача-2 щодо клопотання про заміну позивача його процесуальним правонаступником, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та обставини справи, що мають значення для справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора для заміни позивача на його процесуального правонаступника з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).

У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи-правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16, від 20.09.2021 року у справі № 909/51/17).

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво це унормована можливість заміни судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, наприклад, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

Таким чином, як зазначив Верховний Суд у постанові від 27.05.2021 року у справі № 2а/1215/98/2012 підставою для переходу компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття такої компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.10.2019 року у справі № 812/1408/16. Відтак, під час процесу публічного правонаступництва, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Таким чином, законодавством визначені умови та обставини заміни сторони при процесуальному або публічному правонаступництві.

З матеріалів справи вбачається, що 08.01.2020 року до Господарського суду Київської області звернувся прокурор із позовною заявою вх. № суду 27/20 в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «К-Агро» про визнання недійсними наказів Головного територіального управління Держземагентсва у Київській області за № КИ/:03:008/00015503 від 05.03.2014, № КИ/:03:008/00014837 від 28.02.2014, № КИ/:05:003/00015494 від 03.03.2014 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :03:008:0021, № :05:003:0033, № :03:008:0022, укладених 13.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 , та скасування рішень приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю. про державну реєстрацію відповідних договорів оренди земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначені накази Головного управління Держземагентства у Київській області прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, а договори оренди землі укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, при укладенні яких сторонами не було дотримано вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України. Також прокурор вважає, що враховуючи, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Потаповим М.Ю. прийняті рішення про реєстрацію права оренди на оспорювані земельні ділянки, підлягають скасуванню і рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень про державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельні ділянки.

При цьому, прокурор визначив позивачем Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, як орган який уповноважений державою здійснювати контролюючі повноваження відносно діяльності підпорядкованого органу Головного управління Держгеокадастру Київської області, що є його структурним територіальним підрозділом, в якості позивача у даному спорі.

Прокурор, посилаючись на ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, зазначав, що розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення на час звернення із даним позовом до суду була Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України в редакції, що була чинною на момент прийняття спірних наказів, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України у зазначеній редакції громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

За змістом ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Так відповідно до п. 1 Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (далі Положення) центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Основними завданнями Держгеокадастру є, зокрема, реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів (п. 3 Порядку).

Згідно з п. 4 Порядку Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Враховуючи викладене, органи Держгеокадастру можуть виконувати, зокрема, дві абсолютно різні функції, а саме: - функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності; - функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 920/1/18, від 05.02.2019 у справі № 910/7813/18.

Поряд із цим, відповідно до п. 7 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і їй підпорядковане. Відповідно до п. 3 цього Положення завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно підп. 13 п. 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 р. № 1423-ІХ, яким змінено положення Земельного кодексу України щодо повноважень відповідних уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками.

Зокрема, відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

З урахуванням зазначеного, розпорядниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів є відповідні органи місцевого самоврядування.

Питання про заміну сторони її правонаступником вирішується виключно судом у порядку, передбаченому ст. 52 Господарського процесуального кодексу України.

Так, як було зазначено судом раніше, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 у справі № 908/2168/19 зазначив, що вирішуючи питання процесуального правонаступництва, суд зобов`язаний керуватися доказами, які беззаперечно підтверджують факт настання матеріального правонаступництва за конкретним предметом спору та відносно конкретного учасника у відносинах, щодо яких виник спір.

Як зазначає прокурор та встановлено судом, наразі згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 67761903 від 26.05.2023, 67761064 від 26.05.2023, 67759913 від 26.05.2023 право власності на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0021, :05:003:0033, :03:008:0022 зареєстровано за Володарською селищною радою ().

При цьому в обґрунтування поданого клопотання про заміну позивача Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, на його процесуального правонаступника Володарську селищну раду, прокурор посилається на те, що на момент звернення прокурора до суду із зазначеним позовом спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0021, :05:003:0033, :03:008:0022 перебували у державній власності в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Так судом досліджені наявні в матеріалах справи витяги щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0021, :05:003:0033, :03:008:0022 та встановлено наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0021, номер запису про право власності 14606963, дата та час державної реєстрації: 14.05.2016; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29699673 від 22.05.2019, приватний нотаріус Потапов Михайло Юрійович, Києво-Святошинський районний нотаріальний округ, Київська обл.; форма власності: державна; розмір частки: 1; власники: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, , країна реєстрації України (том. 1. а.с. 55).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0022, номер запису про право власності 14607004, дата та час державної реєстрації: 14.05.2016; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29699706 від 22.05.2019, приватний нотаріус Потапов Михайло Юрійович, Києво-Святошинський районний нотаріальний округ, Київська обл.; форма власності: державна; розмір частки: 1; власники: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, , країна реєстрації України (том. 1. а.с. 56).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0033, номер запису про право власності 14606980, дата та час державної реєстрації: 14.05.2016; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29699692 від 22.05.2019, приватний нотаріус Потапов Михайло Юрійович, Києво-Святошинський районний нотаріальний округ, Київська обл.; форма власності: державна; розмір частки: 1; власники: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, , країна реєстрації України (том. 1. а.с. 57).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (), не був власником та розпорядником земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:008:0021, :05:003:0033 та :03:008:0022.

Водночас, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 р. № 1423-ІХ, яким змінено положення Земельного кодексу України щодо повноважень відповідних уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками, зареєстрованим власником вказаних земельних ділянок було Головне управління Держгеокадастру у Київській області(), тобто відповідач-1.

З огляду на викладене, відсутні підстави для заміни саме позивача Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру у справі № 911/32/20 на нового власника спірних земельних ділянок Володарську селищну раду.

Доказів того, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру () припинила свою діяльність шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) для наявності підстав для заміни останньої її правонаступником в порядку, передбаченому ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи також не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, про заміну або про відмову в заміні учасника справи його процесуальним правонаступником суд постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про залучення до участі у справі правноступника.

Частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Таким чином, враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність необхідності для відкладення підготовчого засідання, судом вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/32/20 до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 52, 182, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури № 50-5299 вих-23 від 06.06.2023 (вх. № суду 11197/23 від 08.06.2023) про залучення до участі у справі правонаступника відмовити.

2. Закрити підготовче провадження по справі № 911/32/20 та призначити справу до судового розгляду по суті на 07.09.2023 о 14:30. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108, зал № 6.

3. Запропонувати учасникам справи направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у статті 60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

4. Рекомендувати учасникам справи у зв`язку з відсутністю фінансування суду вихідну кореспонденцію отримувати особисто в суді або через систему Електронний суд та за наявності зазначати електронну адресу для отримання поштової кореспонденції.

5. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, яка розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

6. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.08.2023.

Суддя Л.В. Сокуренко