РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.07.2023Справа №910/6579/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/6579/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Вольтен»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Volten ARM»

про стягнення 2590,39 доларів США

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Вольтен" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Volten ARM" (далі - відповідач) про стягнення 2590,39 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактом №1/1810/ВУ від 18.10.2018 не розрахувався за отриманий товар, у зв`язку з чим позивач просить стягнути борг у розмірі 2590,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.04.2020 еквівалентно 70717,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/6579/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та, оскільки відповідач, є резидентом Республіка Вірменія, зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Вірменія на судове доручення про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Volten ARM" судових документів із даної справи.

Від компетентного органу Республіки Вірменія надійшли докази на виконання судового доручення щодо вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Volten ARM" позовної заяви та ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі №910/6579/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 поновлено провадження у справі.

Статтею 366 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Частиною 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

У пункті 8.2 та 8.3 зовнішньоекономічного контракту на поставку товару №1/1810/ВУ від 18.10.2018 сторони погодили, що якщо сторони не можуть прийти до згоди, всі спори, розбіжності підлягають вирішенню в Господарському суді міста Києва у відповідності з діючим законодавством України. Рішення судів України будуть обов`язковими для виконання обома сторонами.

З огляду на викладене, враховуючи приписи пунктів 8.2 та 8.3 зовнішньоекономічного контракту №1/1810/ВУ від 18.10.2018 підлягає застосуванню право України, а спір підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

При цьому судом враховано, що відповідно до приписів статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Приймаючи до уваги, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Volten ARM» (00906514) є нерезидентом та зареєстровано у Республіці Вірменія за адресою: 0060, Республіка Вірменія, м. Єреван, Аван Саят-Нова, 1/4, кв. 20, а матеріали справи не містять належних доказів реєстрації представництв чи філій на території України, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та створення належних умов для забезпечення реалізації його права на подання відзиву на позов, Господарський суд міста Києва звернувся із судовим дорученням до компетентного органу Республіки Вірменія із судовим дорученням про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Volten ARM" судових документів у справі.

Від компетентного органу Республіки Вірменія надійшли докази на виконання судового доручення щодо вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Volten ARM" позовної заяви та ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі №910/6579/20 в яких зазначено, що уповноважений орган Республіки Вірменія належним чином повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Volten ARM», однак конверт адресований відповідачу було повернуто з відміткою «незатребувано».

За таких обставин, господарським судом виконано обов`язок з належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи та створення умов для забезпечення реалізації його права на подання відзиву на позов.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Вольтен» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Volten ARM» (далі - покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт на поставку товару №1/1810/ВУ (далі - контракт) за умовами пункту 1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених в цьому контракті і специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

Постачальник гарантує, що є власником товару, який постачається. Країна походження товару - Україна (пункти 1.2 та 1.3 контракту).

Умовами пункту 2.1 контракту визначено, що загальна кінцева суму контракту складає суму всіх специфікацій, підписаних сторонами. Вартість одиниці товару вказана у специфікаціях до цього контракту.

Умови, зазначені в специфікації, мають пріоритет перед умовами викладеними в цьому контракті. Валютою цього контракту є долар США (пункти 2.3 та 2.4 контракту).

Пунктом 3.1 контракту сторони визначили, що оплата товару здійснюється в іноземній валюті долар США, у формі банківського переказу на рахунок постачальника, згідно реквізитам, вказаним в інвойсі чи специфікації на кожну окрему партію товару. Всі банківські витрати в країні постачальника несе постачальник, всі інші банківські витрати несе покупець (пункт 3.2 контракту).

Товар має бути поставлений на умовах, згідно специфікацій на кожну окрему партію товару (у відповідності до умов Інкотермс-2010). Вантажоотримувачем товару є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Volten ARM», Вірменія (пункти 4.1 та 4.2 контракту).

За умовами пункту 4.4 контракту, строк поставки товару обумовлюється в специфікації на товар.

Якість товару має відповідати вимогам, які зазначені в додатках та/або в специфікаціях до цього контракту та підтверджується відповідними документами (пункт 5.1 контакту).

Прийом товару здійснюється покупцем на складі вантажоотримувача (пункт 6.1 контракту).

Цей контракт вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019 року (пункту 11.1 контракту).

Обсяги поставки продукції електротехнічного призначення, умови поставки та ціна визначена сторонами у специфікації №2 від 22.10.2018 (далі - специфікація №2) до контракту №1/1810/ВУ від 18.10.2018, а саме найменування продукції, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю товару (долар США) та вартість (долар США).

Окрім того, пунктами 2 та 5 специфікації №2 сторони визначили умови поставки - FCA, м. Слов`янськ, Україна (Інкотермс - 2010). Вантажоотримувачем товару є Товариство з обмеженою відповідальністю «Volten ARM», Вірменія.

Пунктом 3 специфікації №2 сторони погодили умови оплати, а саме 50% вартості партії товару у вигляді попередньої оплати протягом 7 днів з дати підписання специфікації й інша частина у розмірі 50% протягом 40 днів після відвантаження товару.

На виконання умов укладеного контракту та специфікації до нього, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято узгоджений товар, що підтверджується наявною в матеріалах справи міжнародною товарно-транспортною накладною №700113 з відміткою уповноваженої особи вантажоотримувача про його отримання.

Про відправлення товарів також свідчать наявні в матеріалах справи копії вантажної митної декларації за формою МД-2 та МД-3 №UA112080/2018/032026 зі строком доставки - 01.01.2019, повідомлення про фактичне вивезення товарів за ВМД №UA112080/2018/032026 - 24.12.2018 року, сертифікату походження товару №1809876 від 22.12.2018 року, пакувальний лист №2112/ЕК від 21.12.2018 року та інвойси №1-1810-5/ЕК на суму 530,00 доларів США та №1-1810-4/ЕК на суму 2386,00 доларів США від 21.12.2018.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки товару.

Позаяк, відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару за міжнародною товарно-транспортною накладною №700113 виконав лише частково, у зв`язку з чим виник борг в сумі 2590,39 доларів США, що не заперечується відповідачем та визнано ним шляхом підписання акту звіряння взаємних розрахунків за період 02.04.2018-08.04.2020 року.

При цьому, з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив сплати наявну заборгованість, а за результатом її розгляду відповідач запевнив про сплату боргу протягом місяця.

Втім, після відведеного місячного строку відповідач грошове зобов`язання не виконав, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вищевказаної статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 1.1 контракту сторонами узгоджено, що постачальник зобов`язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених в цьому контракті і специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

Пунктом 3 специфікації №2 сторони погодили умови оплати, а саме 50% вартості партії товару у вигляді попередньої оплати протягом 7 днів з дати підписання специфікації й інша частина у розмірі 50% протягом 40 днів після відвантаження товару.

Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Наведене свідчить, що здійснення продажу обумовленого договором товару без попередньої оплати не є вчиненням конклюдентних дій, які призвели до фактичної зміни умов договору, зокрема щодо порядку розрахунків, оскільки продавець користується своїм законним правом у зустрічному зобов`язанні.

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №925/31/17.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що попередня оплата відповідачем у належному розмірі не здійснена, втім позивачем передано відповідачу на виконання умов контракту та специфікації №2 узгоджений товар, а відтак, з врахуванням приписів статті 538 ЦК України, відповідач зобов`язаний оплатити переданий йому товар за специфікацією №2 від 22.10.2018 протягом 40 днів після відвантаження товару у відповідності до приписів статті 692 Цивільного кодексу України.

Тоді як, частина 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки обумовленого сторонами товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати отриманого товару, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 2590,39 доларів США.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не скористався своїм правом на подання відзиву, як і не надав доказів які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти.

Водночас, судом враховано, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Аналогічні висновки Верховного Суду про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, від 16.01.2019 у справах №373/2054/16-ц, №464/3790/16-ц, від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц та у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 165, 202, 236-242, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Вольтен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Volten ARM» про стягнення 2590,39 доларів США задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Volten ARM" (0060, Республіка Вірменія, м. Єреван, Аван Саят-Нова, 1/4, кв. 20; ідентифікаційний код 00906514) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Вольтен" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26; ідентифікаційний код 39037771) заборгованість у розмірі 2590 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто) доларів США 39 центів та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2023.

Суддя Т.В. Васильченко