ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" липня 2023 р. Справа № 911/2067/23

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши

заяву Заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області

про забезпечення позову

у справі № 911/2067/23

за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння

встановив:

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області з позовною заявою № 55-4587вих-23 від 03.07.2023 (вх. № 1781/23 від 10.07.2023) про витребування із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» на користь територіальної громади в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області земельних ділянок: площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568, площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор посилається на те, що, в порушення вимог законодавства, у приватній власності відповідача перебувають земельні ділянки, рішення про відведення яких не приймалося, а право приватної власності у законний спосіб не встановлювалося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2023 прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 14.08.2023; залучено до участі у розгляді даної справи третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; зобов`язано учасників справи надати суду певні документи.

20.07.2023 до Господарського суду Київської області від заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшла заява № 55-5040вих-23 від 17.07.2023 (вх. № 137/23 від 20.07.2023) про забезпечення позову, у якій заявник просить суд накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568, площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569, а також здійснювати їх поділ чи об`єднання, заборонити проведення на вказаних ділянках будь-яких робіт.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає таке.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області посилається на те, що спірна земельна ділянка з часу її первинної державної реєстрації вже зазнала поділу та відчуження на користь відповідача, що свідчить про можливий поділ чи об`єднання такої земельної ділянки з іншими земельними ділянками під час розгляду даної справи, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду та нівелює захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною відповідачу вчиняти певні дії (ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 3, 4, 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частиною 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тобто, відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання судового рішення відповідачем без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, з вищевказаного вбачається, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного господарського спору.

Дослідивши матеріали даної справи та подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заступником керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту інтересів держави, саме за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, які є предметом даного спору.

Як вбачається з поданої заяви № 55-5040вих-23 від 17.07.2023 (вх. № 137/23 від 20.07.2023), заявник не зазначає в заяві та не надає до неї жодних доказів, які б свідчили, що відповідач має намір вчинити певні дії, спрямовані на поділ чи об`єднання спірних земельних ділянок, підготовку їх до реалізації, реєстрації чи перереєстрації, а також проведення на спірних земельних ділянках будь-яких робіт.

Отже, заступником керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області не надано належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених, оспорюваних прав чи інтересів держави, за захистом яких він звернувся, саме лише посилання заявника в поданій ним заяві про забезпечення позову на потенційну неможливість виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, керуючись принципами законності, диспозитивності, пропорційності та справедливого балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області № 55-5040вих-23 від 17.07.2023 (вх. № 137/23 від 20.07.2023) про забезпечення позову та відсутність підтверджених належними доказами підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області № 55-5040вих-23 від 17.07.2023 (вх. № 137/23 від 20.07.2023) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 24.07.2023.

Суддя Т.В. Лутак