ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2023 р. м. Київ Справа №911/2613/22

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №911/2613/22

За позовом Приватного акціонерного товариства фірми «Фундамент» (02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-Б)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд-2012» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, просп. Шевченка, буд. 2Д, оф. 402)

про стягнення 128542,72 грн

без повідомлення (виклику) сторін

обставини справи:

Приватне акціонерне товариство фірма «Фундамент» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд-2012» (далі відповідач) 128542,72 грн, з яких 70000,00 грн основного боргу, 19549,78 грн пені, 8885,28 грн 3% річних та 30107,66 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором підряду від 13.06.2019 №16-19 щодо здійснення повного розрахунку за виконані роботи у строк, визначений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2022 відкрито провадження у справі №911/2613/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у зв`язку з малозначністю справи в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.12.2022 про відкриття провадження у даній справі отримано відповідачем 11.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №970.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 20.11.2022 строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вище перелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд-2012» (далі замовник) та Приватним акціонерним товариством фірма «Фундамент» (далі підрядник) укладено договір підряду від 13.06.2019 №16-19 (далі договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами виконати роботи по улаштуванню буроін`єкційних паль дослідних кущів та роботи по улаштуванню буроін`єкційних паль пальового поля, надалі по тексту роботи, на об`єкті: «Будівництво та експлуатація багатосекційного багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями по вул. Ватутіна, м. Вишгород Київської області. (надалі об`єкт), відповідно до погодженої договірної ціни (додаток №1 договірна ціна) та проектної документації, а замовник зобов`язується прийняти якісно виконані роботи та оплатити їх вартість у порядку та розмірі передбаченому цим договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору підрядник розробляє та погоджує із замовником проект виконаних робіт.

Згідно з п.1.6 договору склад та обсяги робіт визначаються проектною документацією та кошторисними розрахунками, затвердженими замовником. Склад та обсяги робіт за взаємною згодою сторін можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації у порядку, зазначеному у п.53 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від « 01» серпня 2005 р. №668 (далі «Загальні умови»).

Відповідно до п.2.1 договору ціна договору визначається на підставі приблизної (динамічної) договірної ціни (додаток №1 до договору).

Ціна договору, передбачена п.2.1 договору, є приблизною (динамічною) та може бути змінена шляхом складання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, що підписується уповноваженими представниками сторін, скріплюється печатками сторін, після чого стає невід`ємною частиною даного договору (п.2.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору після підписання договору, замовник протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунка-фактури перераховує підряднику авансовий платіж у розмірі 60000,00 грн (шістдесят тисяч грн 00 коп.) з ПДВ на перебазування будівельної техніки та обладнання, а також 30% від вартості договірної ціни по кожному з етапів окремо (дослідні кущі, польове поле) згідно додатка №1 до даного договору.

Згідно з п.3.2.1 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються шляхом перерахування грошових коштів замовника на поточний рахунок підрядника протягом 7 (семи) банківських днів після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ форми КБ-3. Замовник проводить розрахунки за виконані та прийняті роботи згідно підписаних сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ форми КБ-3.

Відповідно до п.3.4 договору замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи, шляхом підписання протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання наданих підрядником акта приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідки про про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ форми КБ-3, які підтверджують фактично виконані підрядником обсяги робіт і їх вартість.

Підрядник зобов`язаний своїми силами і засобами виконати роботи, передбачені п.1.1 договору, у відповідності з вимогами технічної документації, затвердженої замовником проектно-кошторисної документації, діючих будівельних норм та правил України в обсязі і строки, передбачені п.4.1 даного договору. До проектної документації належать всі необхідні для виконання робіт за даним договором документи, включаючи затверджені замовником креслення, розрахунки, ескізи, схеми, специфікації, обґрунтування прийнятих рішень та ін., що необхідні для визначення і деталізації робіт на об`єкті (п.5.1.1 договору).

Відповідно до п.5.1.2 договору підрядник зобов`язаний здати замовнику належно виконані роботи в стані, що відповідає затвердженій замовником проектно-кошторисній документації.

Відповідно до п.5.2.1 договору замовник зобов`язаний прийняти виконані підрядником роботи за актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/форми КБ-3 в порядку, передбаченому пунктами 3.2-3-7 договору.

Замовник зобов`язаний оплатити підряднику виконані роботи у порядку та на умовах, в розмірах і строки, які встановлені договором (п.5.2.2 договору).

Відповідно до п.7.1 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по договору, визначену цим договором і діючим в Україні законодавством.

Пунктом 7.11 договору сторони домовились, на підставі ст.259 ЦКУ, змінити тривалість позовної давності та збільшити її до 5 (п`яти) років.

Даний договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і скріплення печатками сторін та діє до моменту повного виконання сторонами покладених на них зобов`язань згідно цього договору та додатків до нього (п.10.1 договору).

На виконання умов вказаного договору позивач виконав на користь відповідача, а останній прийняв без зауважень визначені вказаним договором роботи на загальну суму 528603,11 грн, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2019 від 31.07.2019 (форма КБ-3) на загальну суму 423603,11 грн, за вересень 2019 від 30.09.2019 (форма КБ-3) на загальну суму 105000,00 грн та актами приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 від 31.07.2019 №1 (форма КБ-2в) на загальну суму 423603,11 грн, за вересень 2019 від 30.09.2019 (форма КБ-2в) на загальну суму 105000,00 грн. Вказані документи підписані з боку позивача та відповідача та скріплені їх печатками.

Відповідач частково розрахувався за виконані роботи за вищевказаним договором у сумі 458603,11 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку в АТ «Укрсиббанк» за період з 20.06.2019 по 25.08.2021.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 18.08.2022 №171, якою вимагав у п`ятиденний строк сплатити суму заборгованості за вказаним договором у розмірі 70000,00 грн.

Проте відповідач зазначену претензію залишив без відповіді та задоволення, за виконані роботи за вказаним вище договором в повному обсязі не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення 70000,00 грн основного боргу, що становить різниця між вартістю виконаних робіт та сплаченими коштами.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Нормами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч.1 ст.175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач не здійснив розрахунку за прийняті ним роботи, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Спір у справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань за вказаним вище договором.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за укладеним договором своєчасно не виконав, заявлена до стягнення сума відповідачем не сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернувся до суду з заявленими вимогами про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 70000,00 грн, а тому позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню, як такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за укладеним договором позивачем заявлено до стягнення з відповідача 19549,78 грн пені за загальний період прострочки з 10.10.2019 по 10.04.2020 відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.7.3 договору за порушення термінів оплати згідно п.3.2.1 даного договору замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Здійснений позивачем розрахунок пені відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу 8885,28 грн 3% річних за загальний період прострочки з 10.10.2019 по 17.11.2022 та 30107,66 грн інфляційних втрат за загальний період прострочки з 10.10.2019 по 17.11.2022.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 70000,00 грн основного боргу, 19549,78 грн пені, 8885,28 грн 3% річних та 30107,66 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Приватного акціонерного товариства фірми «Фундамент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд-2012» про стягнення 70000,00 грн, основного бору, 19549,78 грн пені, 8885,28 грн 3% річних та 30107,66 грн інфляційних втрат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбуд-2012» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, просп. Шевченка, буд. 2Д, оф. 402, ідентифікаційний код 38398268) на користь Приватного акціонерного товариства фірми «Фундамент» (02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-Б, ідентифікаційний код 01416332) 70000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 19549 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн 78 коп. пені, 8885 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн 28 коп. 3% річних, 30107 (тридцять тисяч сто сім) грн 66 коп. інфляційних втрат та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21.07.2023.

Суддя О.О. Третьякова