ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2023 р. Справа №909/69/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Семенюк Наталії Петрівни №02-01/82 від 26.05.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1734/23 від 01.06.2023)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 (суддя Шкіндер П.А.),

у справі №909/69/22

за заявою: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліваро», провулок Новопечерський, буд. 5, м. Київ, 01042

до боржника: Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» вул. Євгена Коновальця, буд. 229, м. Івано-Франківськ, 76014

про банкрутство

за участю представників:

від апелянта: Гонта О.А. адвокат (в режимі відеоконференції)

від інших учасників справи: не з`явились

Учаснику процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 у справі №909/69/22 частково затверджено звіт арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про нарахування та відшкодування грошової винагороди, про нарахування та відшкодування витрат за період виконання повноважень розпорядника майном ПАТ «ІФАЗ» з 20.12.2022 по 31.03.2023; затверджено звіт арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про нарахування та відшкодування грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майном ПАТ «ІФАЗ» у розмірі 46030,00 грн. та затверджено звіт арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про нарахування та відшкодування витрат за виконання повноважень розпорядника майном ПАТ "ІФАЗ" у розмірі 36260,23грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, арбітражний керуючий Семенюк Н.П. звернулася до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 у справі №909/69/22 та прийняти нове рішення, яким заяву №01-20/03 від 10.01.2023 про затвердження звітів про витрати на винагороду арбітражного керуючого Семенюк Н.П. у справі №909/69/22 задоволити повністю; затвердити звіт про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Семенюк Н.П. у справі №909/69/22 про банкрутство ПАТ Івано-Франківський арматурний завод за період 21.06.2022 по 29.11.2022 на загальну суму 51485,23 грн., які не відшкодовані; затвердити звіт про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Семенюк Н.П. у справі №909/69/22 про банкрутство ПАТ Івано-Франківський арматурний завод за період 21.06.2022 по 29.11.2022 на загальну суму 104530,00 грн., з них виплачена сума 58500,00 грн.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 апеляційну арбітражного керуючого Семенюк Н.П. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання суду заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023, після усунення недоліків апеляційної скарги, поновлено арбітражному керуючому Семенюк Н.П. строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 у справі №909/69/22, відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 17.07.2023, призначено розгляд справи №909/69/22 на 19.07.2023.

06.07.2023 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив ТзОВ «Люнер» на апеляційну скаргу, у якому кредитор просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі та залишити оскаржену ухвалу без змін.

Інші учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористались.

В судовому засіданні 19.07.2023 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву про затвердження звітів про нарахування та відшкодування грошової винагороди, про нарахування та відшкодування витрат за період виконання повноважень розпорядника майном ПАТ «ІФАЗ» у повному обсязі.

Інші учасники справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати з прийняттям нового рішення, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває на розгляді справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліваро» про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» (ідентифікаційний код 00218271).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод»; визнано грошові вимоги кредитора ТзОВ «Ліваро» в розмірі 3502772,65 грн. основної заборгованості; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Семенюк Н.П.; встановлено оплату послуг арбітражному керуючому у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявників, авансованих на депозитний рахунок суду.

21.06.2022 на сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Івано-Франківської області провадження у справі №909/69/22 про банкрутство ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод».

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 за результатами попереднього засідання суду розглянуто та визнано вимоги кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а саме: Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на загальну суму 2 054 335,91 грн заборгованості та 4962,00 грн судового збору; ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» на загальну суму 144481,50грн та 4962,00 грн судового збору; ТзОВ «Днепропресс Сталь» на загальну суму 2 532 774,92 грн та 4 962,00 судового збору; - ТзОВ «Люнер» на загальну суму 12834784,83грн. та 4 962,00 судового збору; ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на загальну суму 746 597,12грн. та 4 962,00 судового збору; ТзОВ «Перлина ІФ» на загальну суму 6647956,66грн. та 4 962,00 судового збору; та ряду фізичних осіб, перелік та розмір грошових вимог яких щодо заробітної плати визначено в ухвалі.

Згідно з ухвалами Господарського суду Івано-Франківської області арбітражному керуючому Семенюк Н.П. сплачено основну грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у загальному розмірі 46030,00грн. з депозитного рахунку Господарського суду Івано-Франківської області за рахунок коштів, авансованих ініціюючим кредитором станом на час подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема: відповідно до ухвали від 09.08.2022 на суму 26 000,00 грн; відповідно до ухвали від 14.09.2022 на суму 19 500,00 грн; відповідно до ухвали від 13.10.2022 (з урахуванням виправлення описки ухвалою від 25.10.2022) на суму 13 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2022 задоволено клопотання арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про припинення повноважень розпорядника майном ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод» та припинено повноваження арбітражного керуючого Семенюк Н.П. від виконання повноважень розпорядника майном розпорядника майном.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2022 розпорядником майна ПрАТ «ІФАЗ» призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

13.01.2023 арбітражний керуючий Семенюк Н.П. звернулась до господарського суду з клопотанням про затвердження звітів про витрати та винагороду у справі №909/69/22, у якому зокрема, просила:

- затвердити Звіт про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Семенюк Наталі Петрівни у справі №909/69/22 про банкрутство ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21 червня 2022 року по 29 листопада 2022 року на загальну суму 51 485,23 грн, які невідшкодовані;

- затвердити Звіт про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Семенюк Наталі Петрівни у справі №909/69/22 про банкрутство ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21 червня 2022 року по 29 листопада 2022 року на загальну суму 104 530,00 грн., з них виплачена сума 58 500,00 грн.

09.02.2023 відбулось засідання комітету кредиторів у справі №909/69/22, на якому, зокрема, було ухвалено: «Схвалити звіт про винагороду арбітражної керуючої Семенюк Н.П. за період 21.06.2022-29.11.2022 у сумі 104 530,00 грн. Відмовити у частині затвердження витрат арбітражної керуючої та запропонувати арбітражній керуючій Семенюк Н.П. скоригувати свій звіт на витрати в частині витрат на пальне, витрат на канцелярію (зокрема: картриджі, магніти, маркери та ін.), а також: витрати згідно з Рахунком на оплату №РУ-09/22-А-01 від 10 жовтня 2022 року щодо послуг, пов`язаних з підготовкою інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ», виїзду 28.07.2022 представника ТзОВ «ПРІМУМ ВЕРІТАС» до м. Івано-Франківськ, про що складено акт встановлення наявності транспортних засобів та техніки та акт щодо неможливості проведення інвентаризації, - як такі, що не були необхідними для реалізації арбітражної керуючої Семенюк Н.П. та подати Звіт про витрати повторно та розгляд комітету кредиторів ПрАТ «ІФАЗ»».

Місцевий господарський суд, розглянувши заяву арбітражного керуючого, в оскарженій ухвалі від 04.04.2023 дійшов висновків про те, що звіт арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про нарахування та відшкодування грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майном ПАТ «ІФАЗ» підлягає затвердженню в розмірі 46030,00 грн., а звіт арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про нарахування та відшкодування витрат за виконання повноважень розпорядника майном боржника - в розмірі 36260,23грн.

Також 04.04.2023 постановою Господарського суду Івано-Франківської області Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржена ухвала в частині незатверджених сум є незаконною, необґрунтованою, постановленою при неповному дослідженні матеріалів справи неповній оцінці доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, щодо звіту про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Семенюк Н.П. у справі №909/69/22 про банкрутство ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 апелянт зазначає, що загальна сума основної винагороди за вказаний період становить 104 530,00 грн., з яких згідно з відповідними ухвалами суду за рахунок коштів, авансованих ініціюючим кредитором, було здійснено оплату на загальну суму 58 500,00 грн, а заборгованість з виплати грошової винагороди становить 46 030,00 грн. В оскарженій ухвалі суд встановив, що у процедурі розпорядження майном арбітражний керуючий Семенюк Н.П. належним чином виконувала всі дії, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, врахував те, що на засіданні комітету кредиторів 09.02.2023 було схвалено звіт про винагороду арбітражного керуючого Семенюк Н.П. за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 в розмірі 104 530,00 грн., проте, з незрозумілих причин, затвердив звіт лише у розмірі невиплаченої суми 46 030,00 грн., а не за весь період виконання повноважень.

Щодо звіту про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Семенюк Н.П. у справі №909/69/22 про банкрутство ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 апелянт зазначає, що заявлені до відшкодування витрати в загальному розмірі 51485,23 грн. є повністю обґрунтованими, понесеними виключно з метою виконання повноважень розпорядника майна та підтверджуються матеріалами справи. Проте, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно дійшов висновку про те, що не підлягають затвердженню витрати: - на виплату добових арбітражному керуючому Семенюк Н.П. згідно зі звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 29.07.2022, від 10.08.2022, від 14.09.2022, від 30.09.2022, від 21.10.2022 на суму 500,00 грн кожен; - на послуги залученої організації ТзОВ «Прімум Верітас», пов`язані з підготовкою інвентаризації активів та зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ»; дослідження документів та інформації; виїзд 28.07.2022 залученого спеціаліста до м.Івано-Франківська, про що складено акт встановлення наявності транспортних засобів та техніки та акт щодо неможливості проведення інвентаризації - в сумі 3000,00 грн; - за аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ПрАТ «ІФАЗ» в сумі 6000,00 грн, виконаний залученою організацією ТзОВ «Пріміум Верітас».

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що понесені витрати підлягають відшкодуванню лише частково, на суму 36 260,23 грн, та наводить наступні аргументи:

- добовими витратами є витрати на харчування та інші особисті потреби під час відрядження, які б не були понесені, якби не необхідність відбуття у відрядження з метою виконання обов`язків арбітражного керуючого, тому неможливо розрізняти окремо як різні види витрат на відрядження та добові, такі витрати є витратами, пов`язаними з розглядом справи в розумінні п.4 ч.3 ст.123 ГПК України, тому суд безпідставно відмовив у затвердженні витрат на виплату добових;

- право арбітражного керуючого на залучення для забезпечення виконання своїх повноважень інших осіб та спеціалізовані організації прямо передбачено п.4 ч.1 ст.12 КУзПБ, тому з огляду на ігнорування керівництвом ПрАТ «ІФАЗ» усіх звернень щодо проведення інвентаризації активів і зобов`язань боржника, послуги ТзОВ «Прімум Верітас» (що полягали в тому числі у дослідженні наданих арбітражним керуючим документів та інформації, підготовки проектів відповідних форм та виїзду 28.07.2022 до м.Івано-Франківськ з метою проведення інвентаризації активів і зобов`язань боржника) спрямовані на забезпечення належного виконання повноважень розпорядника майна, повністю обґрунтовані та підтверджені належними доказами;

- арбітражний керуючий Семенюк Н.П. має вищу юридичну освіту, тому з метою виконання ч.3 ст.44 КУзПБ (для здійснення аналізу фінансово-господарського стану боржника) було залучено спеціалізовану організацію - ТзОВ «Прімум Верітас», і саме виконаний цією організацією звіт про аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, було взято до уваги судом у постанові про визнання боржника банкрутом;

- за загальним правилом ч.4 ст.30 КУзПБ, усі витрати арбітражного керуючого, які пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, мають бути відшкодованими йому повністю в порядку, передбаченому цим Кодексом, за виключенням окремого переліку витрат, які не відшкодовуються.

У відзиві на апеляційну скаргу кредитор у справі ТзОВ «Люнер», заперечує проти її задоволення та наводить наступні аргументи на спростування доводів апелянта:

- арбітражний керуючий Семенюк Н.П., подаючи заяву на участь у справі про банкрутство, усвідомлювала, що місцезнаходженням боржника є м.Івано-Франківськ, а вона працює на постійній основі у м.Вінниця;

- за період своєї діяльності з 21.06.2022 по 29.11.2022 арбітражний керуючий Семенюк Н.П. не здійснила інвентаризації майна боржника, не виступила з жодними ініціативами з приводу створення відповідної комісії, натомість, наполягала на створенні фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі та схваленні орієнтовної вартості активів боржника в розмірі 300 000,00 грн., лише після призначення нового розпорядника майна було проведено інвентаризацію за відсутності додаткових витрат;

- клопотання про припинення повноважень розпорядника майном було подано арбітражним керуючим Семенюк Н.П. лише після звернення кредитора ТзОВ «Люнер» з клопотанням про припинення повноважень керівника боржника, який самоусунувся від виконання обов`язків, в тому числі не передав жодної документації розпоряднику майна;

- 09.03.2023 на засіданні комітету кредиторів було вирішено схвалити звіт арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про винагороду в сумі 104530 грн., відмовити у схваленні звіту про витрати в частині витрат на пальне та канцелярію, підготовку та проведення інвентаризації як такі, що не були необхідними, та запропонувати арбітражному керуючому скоригувати звіт про витрати, однак, повторно на розгляд комітету кредиторів скоригований звіт про витрати арбітражного керуючого Семенюк Н.П. не надходив;

- наведена в апеляційній скарзі аналогія норм Господарського процесуального кодексу України з витратами, пов`язаними з розглядом справи в суді, щодо добових витрат є помилковою, адже у здійсненні процедур банкрутства відсутня сторона, на користь якої приймається рішення, і сторона, яка несе тягар судових витрат, пов`язаних з розглядом судового спору, який був вирішений не на її користь;

- відносини між арбітражним керуючим та боржником (кредиторами) мають бути прирівняні до договору надання послуг, за яким арбітражний керуючий надає свої професійні послуги та отримує регламентовану законом або погоджену сторонами щомісячну грошову винагороду;

- Кодекс України з процедур банкрутства чітко визначає перелік витрат, які підлягають компенсації арбітражному керуючому, однак, на переконання кредитора, такими є витрати, безпосередньо не пов`язані з виконанням самим арбітражним керуючим своєї роботи, а ті, які є невід`ємно пов`язані з його діяльністю, є необхідними для здійснення такої діяльності, однак, надаються на платній основі іншими суб`єктами;

- залучення представника ТзОВ «Прімум Верітас» до процедури підготовки інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ» є необґрунтованим і таким, в якому була відсутня необхідність; арбітражний керуючий не є особою, яка на договірних засадах залучає різного роду осіб та організації для реалізації безпосередньо своїх функцій, а у відповідності до ч.2 ст.12 КУзПБ може залучати інших осіб для забезпечення виконання своїх повноважень професійних оцінювачів, нотаріусів тощо;

- обов`язок проведення аналізу фінансово-господарського стану боржника є безпосереднім обов`язком арбітражного керуючого, а у разі недостатності кваліфікації для проведення процедури розпорядження майном арбітражний керуючий мала повідомити про такі обставини суд та подати відповідну заяву відразу після встановлення таких обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ч.1 ст.12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Частиною 6 ст.30 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

При визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним процедури ліквідації у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури розпорядження майном, а й які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом відповідної процедури та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки, на думку суду, оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №29/5005/486/2012.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір мінімальної зарплати з 01.01.2022 складає у місячному розмірі - 6 500,00 гривень, з 01.10.2022 складає у місячному розмірі - 6 700,00 гривень.

Отже, встановлений ст.30 КУзПБ та ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2022 розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень розпорядника майна становить 19 500,00 грн (червень - вересень 2022 року) та 20 100,00 грн (жовтень - листопад 2022 року) за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна.

Враховуючи викладене, за період виконання повноважень розпорядника майна ПрАТ «ІФАЗ», а саме за період з 21 червня 2022 року по 29 листопада 2022 року арбітражним керуючим було нараховано основну грошову винагороду в загальному розмірі 104 530,00 грн, з них: за період з 21.06.2022 по 30.06.2022 року в сумі 6 500,00 грн; за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 року в сумі 19 500,00 грн; за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 року в сумі 19 500,00 грн; за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 року в сумі 19 500,00 грн; за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 року в сумі 20 100,00 грн; за період з 01.11.2022 по 29.11.2022 року в сумі 19 430,00 грн.

Згідно з відповідними ухвалами суду, за рахунок коштів, авансованих ініціюючим кредитором, було здійснено сплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому Семенюк Наталі Петрівні за виконання повноважень розпорядника майна ПрАТ «ІФАЗ» із депозитного рахунку Господарського суду Івано-Франківської області в загальній сумі 58 500,00 грн, з них: згідно ухвали суду від 09.08.2022 на суму 26 000,00 грн; згідно ухвали суду від 14.09.2022 на суму 19 500,00 грн; згідно ухвали суду від 13.10.2022 (з урахуванням виправлення описки ухвалою від 25.10.2022) на суму 13 000,00 грн;

Таким чином, заборгованість з виплати грошової винагороди арбітражного керуючого Семенюк Н.П. становить 46 030,00 грн

Згідно з вимогами п.6 ст.48 КУзПБ під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.02.2023 рішенням комітету кредиторів схвалено звіт арбітражного керуючого про винагороду арбітражного керуючого Семенюк Н.П. за період 21.06.2022-29.11.2022 в сумі 104 530,00 грн.

Отже, сума невиплаченої основної грошової винагороди за період 21.06.2022 по 29.11.2022 складає 46030,00грн.

Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі обґрунтовано вказав, що оплата послуг арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, є обов`язковою та є платою за працю арбітражного керуючого, а також встановив, що в процедурі розпорядження майном розпорядником майна арбітражний керуючий Семенюк Н.П. виконувала всі дії, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, про що були подані відповідні звіти, скарг щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Семенюк Н.П. своїх обов`язків у даній справі до суду не надходило.

Водночас, суд затвердив звіт про винагороду арбітражного керуючого Семенюк Н.П. за період 21.06.2022 - 29.11.2022 лише в розмірі несплаченої грошової винагороди.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що затвердження звіту арбітражного керуючого передбачає оцінку судом обґрунтованості та правильності нарахування грошової винагороди, і у разі висновку суду про відповідність звіту цим критеріям, такий підлягає затвердженню судом.

У цьому випадку суд першої інстанції правильно встановив обґрунтованість та правильність нарахування грошової винагороди, однак, дійшов помилкового висновку про затвердження звіту про винагороду арбітражного керуючого лише в розмірі несплаченої грошової винагороди.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги арбітражного керуючого Семенюк Н.П. щодо затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна у справі №909/69/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 на загальну суму 104 530,00 грн., з яких виплачена сума 58 500,00 грн., невиплачена сума 46 030,00 грн.

Крім того, арбітражний керуючий Семенюк Н.П. звернулась до суду із клопотанням про затвердження звіту про понесені нею та не відшкодовані витрати в загальній сумі 51485,23грн. за період виконання повноважень розпорядника майна в цій справі, а саме: - офісні витрати у тому числі поштові витрати, канцтовари, тощо в сумі 18244,19грн.; - за отримання інформації та витягів з державних реєстрів (в тому числі через нотаріуса) в сумі 2 500,00 грн; - за аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ПрАТ ІФАЗ в сумі 6 000,00 грн; - за розміщення оголошення в сумі 1 200,00 грн; - за послуги, пов`язані з підготовкою інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ»; дослідження документів та інформації; виїзд 28.07.2022 залученого спеціаліста до м. Івано-Франківська, про що складено акт встановлення наявності транспортних засобів та техніки та акт щодо неможливості проведення інвентаризації в сумі 3 000,00 грн; - судовий збір за надання копій судових рішень в сумі 133,97 грн; - витрати на відрядження (в т.ч. транспортні витрати, добові) в сумі 20 398,08 грн; - комісія банку в сумі 9,00 грн.

09.02.2023 відбулось засідання комітету кредиторів у справі №909/69/22, на якому, серед іншого, було відмовлено у частині затвердження витрат арбітражної керуючої та вирішено запропонувати арбітражному керуючому Семенюк Н.П. скоригувати свій звіт на витрати в частині витрат на пальне, витрат на канцелярію (зокрема: картриджі, магніти, маркери та ін.), а також витрат згідно з рахунком на оплату №РУ-09/22-А-01 від 10.10.2022 щодо послуг, пов`язаних з підготовкою інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ», виїзду 28.07.2022 представника ТзОВ «ПРІМУМ ВЕРІТАС» до м. Івано-Франківськ, про що складено акт встановлення наявності транспортних засобів та техніки та акт щодо неможливості проведення інвентаризації, - як такі, що не були необхідними для реалізації арбітражної керуючої Семенюк Н.П. та подати звіт про витрати повторно та розгляд комітету кредиторів ПрАТ «ІФАЗ»».

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, викладеними в оскарженій ухвалі, про те, що з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий безумовно має право як на оплату послуг, наданих в межах справи про банкрутство, так і на відшкодування фактично понесених витрат.

Витрати арбітражного керуючого повинні бути пов`язані саме зі справою та здійснені арбітражним керуючим за власні кошти, а затвердженню підлягають фактично понесені арбітражним керуючим витрати, які підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції встановив, що витрати, які були понесені арбітражним керуючим у процедурі розпорядження майном та складаються з витрат, пов`язаних з оплатою послуг поштового зв`язку, канцтоварів, витрат за отримання інформації та витягів з державних реєстрів (в тому числі через нотаріуса), витрат за розміщення оголошення, комісії банку, витрат на оплату пального, нотаріального засвідчення процесуальних документів та витрат по сплаті судового збору, є документально підтвердженими та підлягають відшкодуванню. В цій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується апелянтом.

Водночас, суд першої інстанції, відмовив у затвердженні витрат арбітражного керуючого в частині сплати арбітражному керуючому добових, витрат на послуги зі здійснення аналізу фінансового стану боржника та послуги з підготовки інвентаризації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст.121 Кодексу законів про працю України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Згідно з пунктом 15 розділу 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59, добові витрати - витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням.

Проте, стаття 121 Кодексу законів про працю України не може бути застосована до відносин щодо оплати праці арбітражному керуючому, оскільки за своєю правовою природою виконання повноважень арбітражного керуючого у справі про банкрутство є цивільно-правовими відносинами з надання послуг суб`єктом незалежної діяльності. Арбітражний керуючий призначається судом і діє відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, а виконання арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна не передбачає укладення трудового договору, наявності трудових відносин з боржником чи кредиторами та відповідних гарантій, які з ними пов`язані тощо.

Також витрати арбітражного керуючого не є витратами, що підлягають розподілу між сторонами за правилами, встановленими у ст.123-ст.130 ГПК України, натомість можливість відшкодування таких витрат врегульована нормами Кодексу України з процедур банкрутства, які є спеціальними, зокрема положеннями ст.30 КУзПБ.

Таким чином, витрати на виплату добових арбітражному керуючому Семенюк Н.П.. згідно зі звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 29.07.2022 на суму 500,00грн., звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 10.08.2022 на суму 500,00грн., звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 14.09.2022 на суму 500,00грн., звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 30.09.2022 на суму 500,00грн., звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 21.10.2022 на суму 500,00грн., не підлягають затвердженню.

Окрім того, згідно із приписами частини першої статті 12 Кодексу України з питань банкрутства арбітражний керуючий має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами.

Як вбачається з матеріалів справи, між арбітражним керуючим Семенюк Н.П. (замовником) та ТзОВ «ПРІМУМ ВЕРІТАС» (виконавцем) було укладено договір №РУ-07/22-1 від 14.07.2022 про надання послуг, предметом якого було надання виконавцем послуг, пов`язаних з проведенням інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ».

Відповідно до п.1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, пов`язані з проведенням інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ», а замовник зобов`язується оплатити виконавцю вартість наданих послуг.

Згідно із п.1.2 договору послуги, зазначені в п. 1.1., включають, але не обмежуються: участь представника виконавця в інвентаризаційній комісії; документальне оформлення результатів інвентаризації активів і зобов`язань підприємства, а саме складання форм для відображення результатів інвентаризації, складених згідно вимог чинного законодавства, а також усіх інших необхідних супровідних матеріалів; участь в інших заходах, що здійснюються з метою інвентаризації активів і зобов`язань підприємства.

Разом з тим акт наданих послуг від 10.10.2022 містить найменування послуг: «послуги, пов`язані з підготовкою інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ»; дослідження документів та інформації; виїзд 28.07.2022 представника виконавця до м. Івано-Франківська, про що складено акт встановлення наявності транспортних засобів та техніки та акт щодо неможливості проведення інвентаризації.

Таким чином, договором передбачено саме проведення інвентаризації активів і зобов`язань ПрАТ «ІФАЗ» , а не підготовки.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.44 КУзПБ проведення інвентаризації майна боржника та визначення його вартості є прямим обов`язком розпорядника майна у справі, проте арбітражним керуючим не доведено доцільності та необхідності замовлення та оплати послуги з підготовки інвентаризації активів і зобов`язань боржника вартістю 3000,00 грн., а твердження апелянта про ухилення керівника боржника від визначення дати проведення інвентаризації жодним чином не обґрунтовують необхідності залучення представника юридичної особи, обраної арбітражним керуючим, до участі в інвентаризаційній комісії та підготовки документів, складення яких є безпосереднім обов`язком розпорядника майна у справі.

Також з матеріалів справи вбачається, що між арбітражним керуючим Семенюк Н.П. (замовником) та ТзОВ «ПРІМУМ ВЕРІТАС» (виконавцем) було укладено договір №РУ-07/22-а від 14.07.2022 про надання послуг, предметом якого було надання виконавцем послуг, пов`язаних з аналізом щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ПрАТ «ІФАЗ».

Відповідно до п.1.1. договору замовник замовляє, а виконавець зобов`язується здійснити аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ПрАТ «ІФАЗ» згідно Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 року за №14 у редакції Наказу Міністерства економіки України від 26 жовтня 2010 року за № 1361, на підставі наданої Замовником фінансової, статистичної та податкової звітності товариства, а також інших наявних документів.

Відповідно до акту наданих послуг від 1810.2022 виконавцем здійснено аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ПрАТ «ІФАЗ», за результатами якого оформлено відповідний звіт.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в силу вимог ч.3 ст.44 КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний, в тому числі, проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

У спірному випадку, арбітражним керуючим не доведено необхідності та доцільності залучення арбітражним керуючим самостійно обраної нею юридичної особи - ТзОВ «Преміум Верітас» для проведення аналізу фінансово-господарського стану боржника, адже відшкодування недоцільних послуг покладає додатковий тягар витрат на кредиторів.

При цьому, доводи апелянта про наявність лише юридичної освіти в арбітражного керуючого не спростовують наявності свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, а отже, проходження відповідної кваліфікаційної підготовки.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції затвердив звіт арбітражного керуючого Семенюк Н.П. про відшкодування витрат за період виконання повноважень розпорядника майна ПрАТ «ІФАЗ» з 21.06.2022 по 29.11.2022 частково, а саме в сумі 36260,23 грн. Проте, шляхом зіставлення відхилених судом в оскарженій ухвалі витрат із вказаними у звіті витратами апеляційний суд встановив помилку в затвердженій судом першої інстанції сумі.

Так, загальна сума заявлених до відшкодування витрат становить 51 485,23 грн. і, з вирахуванням відхилених судом витрат сума, що підлягає затвердженню, становить 39 985,23 грн.: 51 485,23 (загальна сума) 2500,00 (загальна сума добових) 6000,00 (послуги за аналіз фінансового становища боржника) 3000,00 (послуги з підготовки інвентаризації) =39 985,23.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити частково, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 у справі №909/69/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву №01-20/03 від 10.01.2023 про затвердження звітів про витрати та винагороду арбітражного керуючого Семенюк Н.П. задоволити частково, а саме: затвердити звіт про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Семенюк Наталії Петрівни у справі №909/69/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 на загальну суму 104 530,00 грн., з яких виплачена сума 58 500,00 грн., невиплачена сума 46 030,00 грн.; затвердити звіт про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Семенюк Наталії Петрівни у справі №909/69/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 частково - на суму 39 985,23 грн.

Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 277, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги арбітражного керуючого Семенюк Наталії Петрівни №02-01/82 від 26.05.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1734/23 від 01.06.2023) задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 у справі №909/69/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву №01-20/03 від 10.01.2023 про затвердження звітів про витрати та винагороду арбітражного керуючого Семенюк Н.П. задоволити частково.

Затвердити звіт про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Семенюк Наталії Петрівни у справі №909/69/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 на загальну суму 104 530,00 грн., з яких виплачена сума 58 500,00 грн., невиплачена сума 46 030,00 грн.

Затвердити звіт про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Семенюк Наталії Петрівни у справі №909/69/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» за період з 21.06.2022 по 29.11.2022 частково - на суму 39 985,23 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 31.07.2023.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.