ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/465/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транспортна компанія «С.П.Г», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Інтер Транс», м. Берегове Закарпатської області

про стягнення 67 001,96 грн

секретар судового засідання Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська транспортна компанія «С.П.Г» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Інтер Транс» 49 985,00 грн боргу, 3811,76 грн інфляційних втрат, 743,19 грн 3% річних та 12 462,01 пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язання за Договором на транспортне обслуговування № 14/0722-1 від 14.07.2022.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/465/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.06.2023, яка надіслана судом на офіційну юридичну адресу відповідача (90202, м. Берегове Закарпатської області, вул. Б. Хмельницького, буд. 163) вручена Товариству з обмеженою відповідальністю «Берег-Інтер Транс» 14.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 415 та вбачається з відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення за трек-номером 415.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості наданих позивачем транспортних послуг за Договором на транспортне обслуговування №14/0722-1 від 14.07.2022, у зв`язку чим в нього виникла заборгованість в розмірі 49 985,00 грн, на яку позивачем нараховано за період з 05.10.2022 по 29.05.2023 інфляційні втрати в сумі 3811,76 грн, 743,19 грн 3% річних та за період з 19.11.2022 до 19.05.2023 12 462,01 грн пені.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відзив на позов по суті заявлених вимог відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

14 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Інтер Транс», як Експедитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська транспортна компанія «С.П.Г», як Перевізником було укладено Договором на транспортне обслуговування №14/0722-1 (надалі Договір) за умовами п. 1.1. якого Експедитор замовляє, а Перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міських, міжміських і міжнародних сполученнях.

Згідно з п. 3.1. Договору ціни на послуги узгоджуються сторонами в заявці на перевезення і вказуються у рахунках-фактурах Перевізника.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Договору розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з розрахункового рахунку Експедитора на розрахунковий рахунок Перевізника протягом 5-ти банківських днів після отримання оригіналів документів: акту виконаних робіт, підтверджену відміткою вантажоодержувача про прийняття вантажу товарно-транспортну накладну. За згодою сторін Експедитор може здійснювати попередню оплату за перевезення. Днем здійснення платежу вважається день надходження грошових сум на розрахунковий рахунок Перевізника.

За фактом виконання перевезення сторони складають та підписують Акт виконаних робіт (п. 8.1. Договору).

За змістом п. 8.2. Договору він вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2022. якщо жодна із сторін за три місяці до закінчення строку дії Договору не попередить іншу сторону про розірвання договору, то даний Договір зберігає свою силу для сторін кожного разу ще на один рік.

Відповідно до умов Договору Позивачем та Відповідачем укладено Заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом №5 від 02.09.2022 (надалі Заявка) згідно з якою Перевізник узяв на себе зобов`язання по перевезенню вантажу Бензину А-95, вагою 24 тони (29 м.куб.) за маршрутом м. Ізмаїл Одеської області (вантажовідправник Grand Logistic Company) м. Коростень Житомирської області.

У зазначеній Заявці було погоджено, зокрема, дату завантаження (03.09.2022) та розвантаження (05.09.2022), вартість послуг з перевезення 45,50 грн за 1 км та умови оплати послуг перевезення 5-8 банківських днів після розвантаження.

Згідно з підписаною сторонами товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №38 від 03.09.2022 підтверджується надання Перевізником визначених в Заявці послуг з перевезення вантажу (бензину А-95) за визначеним маршрутом м. Ізмаїл Одеської області м. Коростень Житомирської області, дата завантаження 04.09.2022, дата розвантаження 06.09.2022.

У зв`язку з виконання Перевізником умов Заявки, Експедитору надано рахунок-фактуру №СФ-0000038 від 07.09.2022 на оплату вартості транспортних послуг за визначеною в Заявці вартістю (45,50 грн за 1 км) на суму 75 985,00 грн.

03 вересня 2022 року сторонами підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0000035, яким підтверджено, що Перевізником були проведені такі роботи (надані такі послуги) по рахунку №СФ-0000038 транспортні послуги на загальну суму 75 985,00 грн (з ПДВ).

Факт надання відповідних послуг та їх вартість сторонами не заперечується та додатково підтверджується актом звірки взаєморозрахунків №2 від 03.01.2023, який підписаний без заперечень обома сторонами Договору, в тому числі й відповідачем у даній справі.

За твердженням позивача належним чином свої зобов`язання відповідач не виконав та не погасив заборгованість за надані Виконавцем згідно з актом здачі-прийняття робіт №0000035 від 03.09.2022 в повному обсязі, здійснивши лише часткову сплату вартості наданих послуг на загальну суму 26 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №812 від 05.10.2022 (на суму 13 000,00 грн) та №816 від 25.10.2022 (на суму 13 000,00 грн), у зв`язку з чим у ТОВ «Берег-Інтер Транс» виникла заборгованість в загальній сумі 49 985,00 грн, стягнення якої разом з нарахованими позивачем пенею, відсотками річних та втратами від інфляції є предметом судового розгляду в даній справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів перевезення вантажу.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 ЦК України).

За встановленими обставинами справи, у відповідності до умов Договору та Заявки позивач взяв на себе зобов`язання забезпечити доставку вантажу, переданого вантажовідправником до місця призначення і передати його вантажоодержувачу (п. 2.2.6. Договору), а відповідач, в свою чергу, зобов`язався своєчасно оплачувати послуги Перевізника (п. 2.1.7. Договору).

За приписами статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частини перша статті 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Оплатність за договором транспортного експедирування визначена в ст. 931 ЦК України за якою розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Як встановлено судом вище, умовами укладеного між сторонами Договору (п. 4.1.) встановлено строк оплати вартості наданих послуг 5 банківських днів після отримання оригіналів документів.

В той же час, у Заявці №5 від 02.09.2022 сторонами конкретизовано такий строк оплати та встановлено його 5-8 банківських днів після розвантаження.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження дати отримання відповідачем оригіналів документів, суд вважає, що до застосування в спірних правовідносинах підлягає встановлений у Заявці строк оплати вартості послуг перевезення.

Матеріали справи, зокрема товарно транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №38 від 03.09.2022, акт здачі-прийняття робіт №0000035 від 03.09.2022 свідчать про належне виконання позивачем, як Перевізником умов укладеного між сторонами Договору та Заявки щодо доставки за замовленням відповідача вантажу (бензину А-95) за маршрутом м. Ізмаїл Одеської області м. Коростень Житомирської області

В той же час відповідач у порушення наведених норм закону, умов Договору та Заявки в визначений в Заявці строк взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості послуг перевезення в повній мірі не виконав, допустивши перед позивачем заборгованість, яка станом на 19.05.2023 становить 49 985,00 грн.

Наведена сума заборгованості не спростована відповідача, навпаки, визнана шляхом підписання акту звірки взаєморозрахунків №2 від 03.01.2023.

За таких обставин, сума основної заборгованості перед позивачем станом на час звернення з позовом та вирішення даного спору становить 49 985,00 грн, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Щодо пені.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Підпунктом 5.6. Договору сторони погодили, що у випадку затримки оплати, вказаних у пунктах 3.1., 4.1. Договору, Експедитор виплачує Перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки оплати.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми пені, остання ТОВ «Українська транспортна компанія «С.П.Г» обрахована в розмірі 12 462,01 грн за період прострочення оплати з 19.11.2022 по 19.05.2023.

При цьому, відповідно до ч. 6. ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як встановлено судом, відповідно до умов Заявки зобов`язання відповідача з оплати послуг перевезення повинно було бути виконано в строк 5-8 банківських днів з моменту розвантаження, а відтак, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, право нараховувати штрафні санкції за прострочення відповідачем виконання зобов`язання по оплаті вартості послуг перевезення за Заявкою у позивача виникає 17.09.2022 (по закінченню 8 банківських днів з моменту розвантаження (08.09.2022)) та таке право припиняється 17.03.2023.

З урахуванням викладеного, беручи до увагу, що відповідно до змісту ч. 2 ст. 237 ГПК України суд при ухваленні рішення невправі виходити за межі позовних вимог та, відповідно, змінювати чи збільшувати період за який позивачем нараховується пеня, суд вважає правомірним нарахування відповідачу пені за період з 19.11.2022 по 17.03.2023, а відтак, правомірними та обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача 8148,24 грн пені, а позов в цій частині є таким, що підлягає задоволенню.

В частині стягнення з відповідача 4313,77 грн пені, суд відмовляє, позаяк вимоги в цій частині розраховані позивачем помилково та з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України.

Щодо 3 % річних та втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з поданим позивачем розрахунком, за неналежне виконання відповідачем зобов`язань зі сплати вартості послуг перевезення ТОВ «Українська транспортна компанія «С.П.Г» нараховано за період з 05.10.2020 року по 19.05.2023 року (з урахуванням частковою сплати) 743,19 грн 3% річних та 3811,76 грн втрат від інфляції.

Здійснивши власний арифметичний розрахунок заявлених вимог в цій частині, з урахуванням частковою сплати відповідачем вартості послуг перевезення, судом встановлено, що розмір 3% річних за цей період становить 951,83 грн, а втрат від інфляції 4177,84 грн.

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог при ухваленні рішення, а відтак підлягають до задоволення судом вимоги про стягнення з відповідача нарахованих позивачем за період з 05.10.2020 року по 19.05.2023 року 3% річних в сумі 743,19 грн та 3811,76 грн втрат від інфляції.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення судом.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79,126, 129, 221, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Інтер Транс» (90202, м. Берегове Закарпатської області, вул. Б. Хмельницького, 163, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транспортна компанія «С.П.Г» (79000, м. Львів, вул. Рилєєва К., буд. 10, ) 49 985,00 грн (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок) заборгованості, 8148,24 грн (вісім тисяч сто сорок вісім гривень 24 копійки) пені, 743,19 грн (сімсот сорок три гривні 19 копійок) 3% річних, 3811,76 грн (три тисячі вісімсот одинадцять гривень 76 копійок) втрат від інфляції та 2511,20 грн (дві тисячі п`ятсот одинадцять гривень 20 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 28 липня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.