РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/993/22 (927/376/23)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Репех О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: арбітражний керуючий Сиволобов Максим Маркович та Товариство з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» про визнання правочину недійсним, поданої в межах справи за заявою КРЕДИТОРА: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» 30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
БОРЖНИК: Фермерське господарство «САПФІР-М.М.» 15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24 (ІНФОРМАЦІЯ_2)
про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників учасників справи (в судовому засіданні 19.06.2023):

від позивача: Нечитайло Т.В. - адвокат, дов. б/н від 14.02.2023

від відповідача-1: Боєва О.В. - адвокат (ордер серії ВА № 1042890 від 24.11.2022)

від відповідача-2: не з`явився

від третіх осіб: арбітражний керуючий Сиволобов М.М. (особисто)

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 19.06.2023 по 17.07.2023, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 17.07.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було підписано вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (надалі - кредитор) про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (надалі - боржник) на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2022 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; визнано грошові вимоги ТОВ «Суффле Агро Україна» в розмірі 7 243 386,40 грн., 24 810,00 грн. судового збору та 60 300,00 грн. витрат на авансування винагороди арбітражному керуючому; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

24 січня 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 20.01.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 20 802 420,95 грн. та 5 368,00 грн. судового збору (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 20.01.2023).

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником взятих на себе зобов`язань по оплаті товару, поставленого згідно договору № 2801-21Д Поставки від 28.01.2021.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.01.2023 вказана вище заява прийнята, приєднана до матеріалів справи та призначена до розгляду в попередньому засіданні.

13 березня 2023 року, в межах даної справи про банкрутство, до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» про визнання правочину недійсним (присвоєно єдиний унікальний номер 927/376/23), згідно якої позивач просить:

визнати недійсним Договір поставки № 2801-21Д від 28.01.2021, укладений між відповідачами;

стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 грошові кошти в сумі 890 501,00 грн. та 5 368,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Звернення з даною заявою обумовлено тим, що, на думку позивача, укладення спірного правочину призвело до безпідставної оплати відповідачем-1 на користь відповідача-2 грошових коштів в сумі 890 501,00 грн.; крім того, відповідач-1 взяв на себе додаткові зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони (тобто без поставки товарів відповідачем-2) на суму, визначену товариством у заяві про визнання кредиторських вимог до боржника - 20 802 420,95 грн.

Позивач вважає, що спірний правочин очевидно вчинявся без наміру реального виконання, оскільки фізичного транспортування товару ніколи не здійснювалось, а оплата схожа на незаконну винагороду, виведення активів, а не на реальну оплату за договором; як наслідок - існують всі підстави для визнання спірного правочину недійсним.

Також позивач вважає за доцільне застосувати передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України наслідки недійсності правочину - зобов`язати відповідача-2 повернути відповідачу-1 отримані грошові кошти в сумі 890 501,00 грн.

Нормативно-правовим обґрунтуванням даної заяви позивачем визначено ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2023 постановлено:

прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 927/993/22 (927/376/23);

розгляд заяви здійснювати в межах справи № 927/993/22 про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» за правилами загального позовного провадження;

залучити арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1;

призначити розгляд заяви в підготовчому засіданні на 19 квітня 2023 року;

зобов`язати позивача не пізніше двох днів з дня вручення копії даної ухвали направити третій особі (арбітражному керуючому Сиволобову Максиму Марковичу) копії заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду;

встановити процесуальний строк для подання відповідачами відзиву на заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановити процесуальний строк для подання арбітражним керуючим Сиволобовим Максимом Марковичем письмових пояснень щодо заяви - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії заяви;

викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» в якості позивача з одночасним повідомленням останнього про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

викликати для участі в судовому засіданні представників Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» в якості відповідачів з одночасним повідомленням останніх про те, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи;

викликати для участі в судовому засіданні арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 з одночасним повідомленням останньої про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви.

У зв`язку з обмеженим фінансуванням на оплату поштових послуг вказана вище ухвала суду від 20.03.2023 учасникам справи 20.03.2023 була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду надійшла 22.03.2023 лише від Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»).

Ухвала суду від 20.03.2023, що в паперовій формі направлялась відповідачу-2 на адресу, зазначену в заяві і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 20.03.2023, є такою, що отримана відповідачем-2 28.03.2023, а тому останній є таким, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення призначеного на 19.04.2023 підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023:

залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1;

встановлено процесуальний строк для подання третьою особою письмових пояснень щодо заяви - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

викликано для участі в підготовчому засіданні представника третьої особи.

Ухвала суду від 27.03.2023, що направлялась Товариству з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС» на адресу, наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, а тому з урахуванням вищенаведених приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України є такою, що отримана третьою особою 04.04.2023; як наслідок - товариство є таким, що належним чином було повідомлено про дату, час та місце проведення призначеного на 19.04.2023 підготовчого засідання.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 19.04.2023 підготовчому засіданні учасники справи не скористались.

22.03.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області позивачем надіслані докази направлення третій особі (арбітражному керуючому Сиволобову М.М.) копії заяви з додатками.

18.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 18.04.2023 позивача про проведення призначеного на 19.04.2023 підготовчого засідання за відсутності повноважного представника товариства; одночасно позивач повідомив про те, що станом на 18.04.2023 відзив на заяву ним не отримано, а тому заявлені ним позовні вимоги підтримуються в повному обсязі.

До початку підготовчого засідання 19.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 17.04.2023 № 01-16/149 арбітражного керуючого Сиволобова М.М. щодо заяви, зі змісту яких вбачається, що остання підтримується третьою особою в повному обсязі.

За змістом ч. 3, 4 ст. 168 Господарського процесуального кодексу України, До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - сьомою статті 165 цього Кодексу. Пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Як вже було вказано вище, господарським судом встановлено процесуальний строк для подання арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. письмових пояснень щодо заяви - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії заяви.

З наданих позивачем доказів вбачається, що копії заяви з додатками були ним направлені третій особі 22.03.2023 електронною поштою; як наслідок - суд вважає за доцільне відлік встановленого п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подання арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. заяви по суті справи, починати з наступного дня (з 23.03.2023), а тому останнім його днем є 06.04.2023.

Оскільки письмові пояснення щодо заяви надійшли на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області 19.04.2023, останні є такими, що подані третьої особою з пропуском встановленого судом процесуального строку.

За змістом ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки письмові пояснення щодо заяви подані арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. після закінчення встановленого господарським судом процесуального строку, вони залишаються судом без розгляду. Крім того, суд враховує, що клопотання про поновлення процесуального строку на подання письмових пояснень щодо заяви третьої особою подано не було.

Також до початку підготовчого засідання 19.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 17.04.2023 № 01-16/154 арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про витребування доказів, яким останній просить витребувати у відповідача-1 докази щодо місцезнаходження та місця зберігання придбаного на підставі спірного правочину майна та використання його у господарській діяльності юридичної особи.

На думку третьої особи, запитувані докази мають значення для об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи та вирішення даного спору по суті.

Розглянувши дане клопотання, суд постановив протокольну ухвалу про залишення його без задоволення, виходячи з наступного:

за змістом ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вже було вказано вище, останнім днем строку на подання письмових пояснень щодо заяви (як і на подання клопотання про витребування доказів судом) є 06.04.2023.

Оскільки дане клопотання є таким, що подано з пропуском встановленого законом процесуального строку, відсутні підстави для його задоволення. При цьому, судом враховано, що третя особа не обґрунтувала неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, а також те, що клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів судом арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. подано не було.

Після закінчення підготовчого засідання 19.04.2023 о 10 год. 13 хв., у встановлений судом процесуальний строк (зданий для відправки до відділення поштового зв`язку 06.04.2023) до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив відповідача-1 на заяву, зі змісту якого вбачається, що господарство не погоджується з обставинами (фактами), викладеними у ній. На думку відповідача-1, вимоги позивача базуються виключно на його власних припущеннях та недопустимих доказах.

Крім того, господарство зазначає, що факт вчинення між відповідачами спірної операції відображений ним в податкових накладних, які були внесені до Єдиного реєстру податкових накладних.

Також відповідач-1 вважає, що позивачем необґрунтовано застосування при зверненні з даним позовом положень ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Процесуальним правом на подання відзиву на заяву відповідач-2, а третя особа (Товариство з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС») - письмових пояснень щодо заяви не скористались.

19.04.2023 господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.05.2023.

Разом з тим, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 01.05.2023 по 04.05.2023 включно на лікарняному, призначене на 02.05.2023 підготовче засідання не відбулось, про що учасники справи були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2023 призначено підготовче засідання на 23 травня 2023 року.

Однак, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 08.05.2023 по 26.05.2023 включно у відпустці, призначене на 23.05.2023 підготовче засідання не відбулось, про що сторони та третя особа були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.05.2023 постановлено:

продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів;

повідомлено, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви;

повідомлено третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС» про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви.

проведення судового засідання постановлено здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Примірники ухвали суду від 29.05.2023, що направлявся відповідачеві-2 та Товариству з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС» на адреси, зазначені в позові і які відповідають адресам, наявним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, були повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаними адресами.

Отже, враховуючи вищенаведені положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана вище ухвала суду від 29.05.2023, є такою, що отримана відповідачем-2 15.06.2023, а третьою особою - 06.06.2023; як наслідок - останні є такими, що належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 19.06.2023 підготовчого засідання.

Зважаючи на закінчення строку підготовчого провадження, в підготовчому засіданні 19.06.2023 (з урахуванням правил обчислення процесуальних строків), суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 19.06.2023 оголошено перерву до 17.07.2023; одночасно:

повідомлено відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» про призначення судового засідання, а також про те, що неявка його повноважного представника не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви;

повідомлено третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС» про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви;

клопотання арбітражного керуючого Сиволобова М.М., Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» та Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено;

проведення судового засідання постановлено здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвала суду від 19.06.2023, що в паперовій формі направлялась відповідачу-2 та Товариству з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС» на адреси, зазначені в позові і які відповідають адресам, наявним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, були повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаними адресами.

Отже, враховуючи вищенаведені положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана вище ухвала суду від 19.06.2023, є такою, що отримана відповідачем-2 28.06.2023, а третьою особою - 27.06.2023; як наслідок - останні є такими, що належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 17.07.2023 судового засідання, однак не скористались своїм процесуальним правом на участь у ньому.

Після перерви в судове засідання 17.07.2023 повноважні представники учасників справи до суду не з`явились.

До початку судового засідання 17.07.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 17.07.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» про проведення даного судового засідання за відсутності його повноважного представника; одночасно товариство повідомило про підтримання заявлених ним вимог в повному обсязі.

Аналогічне за змістом клопотання від 17.07.2023 № 01-16/283 надійшло до початку судового засідання 17.07.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області і від арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

Також до початку судового засідання 17.07.2023 повноважна представниця відповідача-1 в телефонному режимі повідомила про відсутність у неї можливості прийняти участь в даному судовому засіданні через погане самопочуття.

Ухвалюючи дане рішення, суд враховує, що в межах справи № 927/993/22 про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» 12.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 10.04.2023 адвоката Піскунова В.М. з повідомленням про розірвання договору № 23/02-005 від 13.02.2023 про надання правової допомоги ТОВ «Смартхем груп» у зв`язку з невиконанням останнім зобов`язань по оплаті гонорару; як наслідок - адвокат Піскунов В.М. припиняє представляти інтереси товариства в Господарському суді Чернігівської області у справі № 927/993/22.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення Заяви по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

як вбачається зі змісту Заяви та доданих до неї документів, 28.01.2021 між Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» в особі головного директора Корецького Олександра Онісімовича (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» в особі директора Клименка Олега Володимировича (Постачальник) був укладений Договір № 2801-21Д Поставки (надалі - Договір).

За умовами Договору, Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцю добрива (надалі - Товар), а Покупець прийняти та оплатити його у кількості та строки визначені умовами даного Договору.

Кількість Товару, його асортимент та вартість визначається Специфікацією(-ями), що є невід`ємною частиною Договору.

Постачальник зобов`язався передати, а Покупець прийняти Товар в порядку, визначено п. 3.1-3.2 цього Договору.

Право власності по даному Договору виникає з моменту передачі Продавцем Товару Покупцеві з відповідним документальним оформленням в порядку визначеному п. 3.2 даного Договору.

Поставка здійснюється на умовах EXW в тлумаченні термінів ІНКОТЕРМС 2010 (покупець повинен нести всі витрати та ризики пов`язані з перевезенням Товару від підприємства продавця до місця призначення).

Передача Товару оформлюється накладною та здійснюється Постачальником на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Покупець зобов`язався сплатити вартість Товару, визначені в п. 1.2 цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок або в касу Постачальника.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами розрахунків.

Договір складений в двох примірниках - по одному для кожної Сторони.

Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками Сторін.

Сторонами були підписані наступні додатки до Договору:

№1 - Специфікація від 28.01.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

мінеральне добриво «Яра Міла» кількістю 26.00 т ціною 15 733,85 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 409 080,10 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне TARNOGRAN 21 NPK (CaMgS) 3:10:21 кількістю 33.6 т ціною 9 100,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 305 760,00 грн,

селітра аміач (міш) кількістю 12.00 т ціною 8 864,79 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 106 377,50 грн,

карбамід кількістю 36.00 т ціною 11 200,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 403 200,00 грн,

карбамід кількістю 20.00 т ціною 11 874,56 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 593 727,92 грн,

селітра аміач (міш) кількістю 156.00 т ціною 8 923,51 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 1 392 067,30 грн, загалом сума без ПДВ - 3 210 212,82 грн, ПДВ - 642 042,56 грн, всього з ПДВ - 3 852 255,38 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець сплачує за Товар до 31 грудня 2021 року включно. Вартість неоплаченої частини Товару може бути змінена шляхом виставлення нового рахунку та/або складання акту корегування вартості Товару;

№2 - Специфікація від 29.01.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

добриво азотно-фосфорно-калійне 16:16:16-6(S) в мішках по 50 кг кількістю 44.4 т ціною 11 804,80 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 524 133,12 грн,

мін. добриво Siarkopol - Тарногран-21 (50кг) кількістю 441.00 шт ціною 448,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 197 568,00 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне 16:16:16-6(S) в мішках по 50 к кількістю 152.00 т ціною 11 962,11 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 1 818 240,83 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне NPK 16:16:16 (мішок 50 кг) кількістю 8.431 т ціною 11 842,61 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 99 845,03 грн, загалом сума без ПДВ - 2 639 786,98 грн, ПДВ - 527 957,40 грн, всього з ПДВ - 3 167 744,38 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець сплачує за Товар до 31 грудня 2021 року включно. Вартість неоплаченої частини Товару може бути змінена шляхом виставлення нового рахунку та/або складання акту корегування вартості Товару;

№3 - Специфікація від 23.04.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

мін. добриво Siarkopol - Тарногран-21 (50кг) кількістю 8,5 т ціною 9 704,80 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 82490,80 грн,

селітра аміач (міш) кількістю 71,62 т ціною 9800,02 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 701877,19 грн,

мін. добриво Siarkopol - Тарногран-21 (50кг) кількістю 84,00 т ціною 464,33 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 39003,68 грн, загалом сума без ПДВ - 823 371,67 грн, ПДВ - 164 674,34 грн, всього з ПДВ - 988 046,01 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець сплачує за Товар до 31 грудня 2021 року включно. Вартість неоплаченої частини Товару може бути змінена шляхом виставлення нового рахунку та/або складання акту корегування вартості Товару;

№4 - Специфікація від 24.04.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

карбамід кількістю 18,00 т ціною 12 300,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 221 760,00 грн,

селітра аміач (міш) кількістю 110,77 т ціною 9800,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 1 085 506,80 грн,

мін. добриво Siarkopol - Тарногран-21 (50кг) кількістю 861,00 шт ціною 471,33 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 405 814,78 грн, загалом сума без ПДВ - 1 713 081,58 грн, ПДВ - 342 616,32 грн, всього з ПДВ - 2 055 697,90 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець сплачує за Товар до 31 грудня 2021 року включно. Вартість неоплаченої частини Товару може бути змінена шляхом виставлення нового рахунку та/або складання акту корегування вартості Товару;

№5 - Специфікація від 30.04.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

селітра аміачна (міш) кількістю 143,00 т ціною 9 240,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 1 321 320,00 грн,

мін. добриво Siarkopol - Тарногран-21 (50кг) кількістю 46,5 шт ціною 9 800,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 455 700,00 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне 16:16:16 мішок 50 кг кількістю 43,8 т ціною 13 453,42 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 589 260,00 грн,

карбамід кількістю 10,00 т ціною 12 504,80 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 125 048,00 грн, загалом сума без ПДВ - 2 491 328,00 грн, ПДВ - 498 265,60 грн, всього з ПДВ - 2 989 593,60 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець сплачує за Товар до 31 грудня 2021 року включно. Вартість неоплаченої частини Товару може бути змінена шляхом виставлення нового рахунку та/або складання акту корегування вартості Товару.

На підтвердження факту передачі товару від Постачальника Покупцеві ТОВ «Смартхем груп» до заяви про визнання грошових вимог до ФГ «САПФІР-М.М.» в межах справи про банкрутство останнього надало видаткові накладні № 19 від 28.01.2021 на суму 3 852 255,38 грн, № 17 від 29.01.2021 на суму 3 167 744,38 грн, № 69 від 23.04.2021 на суму 988 046,01 грн, № 70 від 26.04.2021 на суму 2 055 697,90 грн, № 72 від 30.04.2021 на суму 2 989 593,60 грн, загальна сума поставки - 13 053 337,27 грн., а також товарно-транспортні накладні № 10 від 28.01.2021, № 10-7 від 28.01.2021, № 10-5 від 28.01.2021, № 10-6 від 28.01.2021, № 10-9 від 28.01.2021, № 12-6 від 29.01.2021, № 12-7 від 29.01.2021, № 12-1 від 29.01.2021, № 12-8 від 29.01.2021, № 12-4 від 29.01.2021, № 12-2 від 29.01.2021, № 30-4 від 30.04.2021, № 30 від 30.04.2021, № 30-2 від 30.04.2021, № 30-6 від 30.04.2021.

Також, ТОВ «Смартхем груп» вказало, що відповідач-1 частково розрахувався з ним за отриманий товар, сплативши останньому 890 501,00 грн (оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 «Контрагенти» за 2022 рік); як наслідок - заборгованість по оплаті поставленого Товару становить 12 162 836,27 грн.

Звертаючись із Заявою, позивач зазначає, що предметом Договору є Товар, а саме різноманітні мінеральні добрива, виробниками яких є різні підприємства, у т.ч. і нерезиденти.

Ринок мінеральних добрив характеризується тим, що зазвичай він є передплатним, оскільки продавцями мінеральних добрив є або прямі виробники-монополісти в Україні, або посередники-імпортери, для яких є недоцільним нести ризики неоплат кінцевими споживачами.

При цьому, відкриті джерела інформації свідчать про те, що деякі продавці мінеральних добрив разом з українськими банками запроваджують партнерські програми пільгових кредитів сільгоспвиробників на купівлі такого товару.

Також ринок мінеральних добрив є низькомаржинальним для посередників, тобто торгові посередники на ринку мають досить низьку маржу (націнку) на торгових угодах, оскільки мінеральне добриво є товаром, який здебільшого поставляється досить значними об`ємами. В даному випадку, несучі ризик неоплати на суму 13 млн грн, відповідач-2 як торговий посередник отримує досить низьку маржу (3-5%) і саме тому ринок є передплатним, а не постоплатним.

На переконання позивача ринок мінеральних добрив передбачає наявність складських приміщень та логістичних механізмів, оскільки добрива - досить об`ємний товар та поставляється здебільшого залізничним або вантажним автомобільним транспортом. Так, наприклад, загальний тоннаж мінеральних добрив, начебто поставлених відповідачем-2, складає понад 2 300 тон, що згідно товарно-транспортних накладних складає 39 вантажних автомобілів з причепами. Очевидно, що для зберігання такої продукції повинні бути значні складські приміщення та наявна логістична система, тобто не лише наявність місця зберігання, а наявність місця та умов зберігання, достатніх для дотримання усіх вимог законодавства щодо зберігання мінеральних добрив, зберігання добрив у розрізі їх номенклатури та наявність достатніх трудових ресурсів для забезпечення логістичних (складських) операцій щодо поставок добрив різної номенклатури.

Крім того, на переконання позивача, діяльність із торгівлі мінеральними добривами має ряд законодавчих та дозвільних вимог (наявність допусків, дозволів, санітарних паспортів, ліцензій тощо).

Отже, враховуючи наведене вище, відповідач-2 мав би відповідати всім вищевказаним критеріям щодо наявності значних фінансових ресурсів та матеріально-технічної бази з метою забезпечення не лише всієї логістики, а й безпосередньо поставки Товару на умовах постоплати без жодних гарантій з боку відповідача-1.

Натомість на переконання позивача відповідач-2 об`єктивно не мав жодних достатніх фінансових та матеріально-технічних можливостей виконати умови Договору шляхом поставки Товару.

Аналізуючи зміст Договору, специфікацій до нього, видаткових та товарно-транспортних накладних, позивач переконаний, що відповідні документи були оформлені сторонами за відсутності реального наміру здійснювати господарські операції з поставки мінеральних добрив.

Так, позивач звертає увагу на історію відповідача-2 та зазначає, що останній 15.08.2018 був зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності та мав назву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрукт Люкс» з основним видом діяльності 46.31. - Оптова торгівля фруктами й овочами (директор/засновник - ОСОБА_1 ); в подальшому, а саме 16.07.2019 товариство змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп», директора на ОСОБА_2 та основний вид діяльності на 46.75 - Оптова торгівля хімічними продуктами; через два тижні ОСОБА_2 продав 100% частки у статутному капіталі товариства ОСОБА_3 , яка, в свою чергу, 29.09.2020 продала свою частку (100%) нинішньому власнику та керівнику відповідача-2 ОСОБА_4 .

В той же час, як зазначає позивач, наявна у вільному доступі інформація (Єдиний державний реєстр судових рішень, онлайн-сервіс перевірки компаній Системи YouControl) щодо юридичних осіб, керівником та/або засновником яких є ОСОБА_4 , а також безпосередньо фізичної особи, свідчить про відсутність жодного публічного підтвердження причетності відповідача-2 до ринку мінеральних добрив.

Також, позивач зауважує, що:

1) -Додатком № 3 від 23.04.2021 року до Договору сторони погодили поставку Товару на загальну суму 988 046,01 грн з ПДВ зі сплатою до 31.12.2021 включно, термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця, а саме: мінеральне добриво Siarkopol - Тарногран-21 та селітра аміачна.

Як вбачається з цього додатку, поставці підлягало 8,5 тон добрива Siarkopol - Тарногран-21 за ціною 9 704,80 грн без ПДВ та 84 тон такого ж самого добрива за ціною 464,33 грн без ПДВ; при цьому, відмінність в ціні на один і той же вид товару у 21 раз нічим не пояснена;

-Додатком № 4 від 24.04.2021 року до Договору сторони погодили поставку Товару на загальну суму 2 055 697,90 грн з ПДВ, що підлягають оплаті до 31.12.2021 включно, термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця, а саме: мінеральне добриво Siarkopol - Тарногран-21, селітра аміачна, карбамід.

Як вбачається з цього додатку, поставці підлягало, крім іншого, 18 тон карбаміду за ціною 12 300,00 грн без ПДВ; разом з тим, згідно видаткової накладної № 70 від 26.04.2021 року щодо поставок за Специфікацією (додатком) № 4, вказані 18 тон карбаміду було поставлено за ціною 12 320,00 грн без ПДВ, що жодним чином не вплинуло на загальну вартість поставки: і за Додатком № 4, і за видатковою накладною № 70 вона складає 2 055 697,90 грн із ПДВ;

-Додатком № 5 від 30.04.2021 року до Договору сторони погодили поставку Товару на загальну суму 2 989 593,60 грн з ПДВ, що підлягають оплаті до 31.12.2021 включно, термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця, а саме: мінеральне добриво Siarkopol - Тарногран-21, селітра аміачна, карбамід, добриво азотно-фосфорно-калійне 16:16:16.

Згідно цього додатку поставці підлягало 46,5 мішків (по 50 кг) добрива Siarkopol - Тарногран-21 за ціною 9 800,00 грн без ПДВ, однак очевидно, що це ціна за 1 тонну, а не за мішок;

2) вищенаведені видаткові накладні не мають посилання на спірний Договір, натомість містять посилання на невідомий договір 1 (без дати);

3) Договір не містить умов, типових для ринку поставки мінеральних добрив, зокрема щодо надання сертифікатів якості на добрива, а також умов щодо утилізації використаної тари з-під добрив;

4) відповідач-1 не виконав взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасного та в повному обсязі розрахунку за поставлений Товар, сплативши лише 890 501,00 грн; в свою чергу, відповідач-2 не вжив жодних заходів, спрямованих на стягнення залишку заборгованості по оплаті поставленого Товару (ані в досудовому, ані в судовому порядку);

5) щодо товарно-транспортних накладних, які могли би підтвердити факт здійснення поставки Товару на відповідну суму та його транспортування, позивач зазначає:

-перевізником Товару є Товариство з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС», створене 07.10.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ ПРАВОСВІТ», основний вид діяльності - 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля; керівник Сухецька В.В., яка в січні 2021 року продала свою частку теперішньому керівнику та власнику ОСОБА_5 .

Оскільки мінеральні добрива є агрохімікатами, тобто є небезпечним вантажем, для перевезення яких потрібна ліцензія на перевезення небезпечних вантажів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним чи повітряним транспортом (п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

Натомість згідно даних онлайн-сервісу перевірки компаній Системи YouControl основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФІНГ ПЛЮС» після його продажу в січні 2021 року є 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування, що не має жодного відношення до перевезення небезпечних вантажів (іншими видами діяльності товариства є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування, 73.11 Рекламні агентства, 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки);

-як вбачається зі змісту товарно-транспортних накладних перевезення понад 2300 тон мінеральних добрив мало відбуватись за маршрутом «Рівненська область, Дубенський район, с. Озеряни, вул. Зелена 56 - Чернігівська обл,, Городянський р-н, село Хоробичі, вул. Гагаріна, 24», що в найкращому випадку складає 577 км.

На думку позивача, у відповідача-2 відсутні у власності складські приміщення за адресою Рівненська область, Дубенський район, с. Озеряни, вул. Зелена 56, а доказів права користування ними відповідач-2 до суду не надав.

Крім того, інформація, зазначена у товарно-транспортних накладних, підтверджує фізичну неможливість транспортування на підставі наступного:

транспортування Товару на підставі видаткової накладної № 19 від 28.01.2021 нібито було здійснено 11-ма перевезеннями згідно 11-ти товарно-транспортних накладних (№№10, 10-1... 10-10), датованих 28.01.2021. При цьому:

водій ОСОБА_6 на вантажному автомобілі № НОМЕР_1 із причепом № НОМЕР_2 здійснив перевезення за двома маршрутами за добу, тобто, проїхав 1731 км та здійснив 4 завантажувально-розвантажувальні операції на загальну вагу 104 тони із оформленням двох товарно-транспортних накладних друкарським способом (№№ 10, 10-7),

-водій ОСОБА_7 на вантажному автомобілі № НОМЕР_3 із причепом № НОМЕР_4 здійснив перевезення за трьома маршрутами за добу, тобто, проїхав 2 885 км та здійснив 6 завантажувально-розвантажувальних операцій на загальну вагу 144 тони із оформленням трьох товарно-транспортних накладних друкарським способом (№№ 10-5, 10-6, 10-9). Тобто, фура, наповнена агрохімією із причепом мала переміщуватися у просторі із середньою швидкістю 120 км/год 24 години поспіль і це без часу, зокрема на завантажувально-розвантажувальні роботи, документообіг, заправку тощо.

Транспортування Товару на підставі видаткової накладної № 17 від 29.01.2021 року нібито було здійснено 9-ма вантажними автомобілями із причепами згідно 9-ти товарно-транспортних накладних (№№12, 12-1... 12-8), датованих 29.01.2021 року. При цьому, водії ОСОБА_8 (за товарно-транспортними накладними №№ 12-1, 12-8 на автомобілі № НОМЕР_5 із причепом такого ж номерного знаку № НОМЕР_5 ), ОСОБА_9 (за товарно-транспортними накладними №№ 12-6, 12-7 на автомобілі № НОМЕР_6 із причепом № НОМЕР_7 ) та ОСОБА_10 (за товарно-транспортними накладними №№ 12-2, 12-4 на автомобілі № 8163ОМ) здійснили перевезення за двома маршрутами за добу, тобто, проїхали по 1731 км та здійснили по 4 завантажувально-розвантажувальні операції.

На підставі видаткової накладної № 70 від 26.04.2021 поставлено 110,770 тон селітри аміачної, однак відповідно до товарно-транспортних накладних на транспортування за видатковою накладною №70 від 26.04.2021 вбачається, що поставлено всього 85,770 тон та 25 мішків селітри, останнє підтверджується товарно-транспортною накладною № 25-1 від 26.04.2021.

Транспортування Товару на підставі видаткової накладної № 72 від 30.04.2021 нібито було здійснено 10-ма перевезеннями згідно 10-ти товарно-транспортних накладних (№№ 30, 30-1... 30-9), датованих 30.04.2021. При цьому водії ОСОБА_6 та Стешенко знову нібито здійснили перевезення за двома маршрутами за добу (товарно-транспортні накладні №№ 30, 30-2, 30-4, 30-6).

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дає наступне визначення поняття господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання;... зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, ст. 1 яких дає наступне визначення поняття товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно- матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до п. 8.25. Правил, час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті вантаження з моменту проставляння в товарно- транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред`явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження.

Відповідно до п. 11.1. Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил, Товарно- транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує господарську операцію із перевезення вантажів, що має обов`язково містити дату та місце її вчинення, дані та інформацію, що дають можливість однозначно ідентифікувати вантаж, автомобіль пункти навантаження та розвантаження за усім шляхом руху (транспортування) вантажу.

Як вбачається із доданих товарно-транспортних накладних, вони містять лише дату їх вчинення, однак жодна з них не містить ані дати навантаження мінеральних добрив у с. Озеряни Рівненської області (пункт відвантаження), ані підпису водія про прийняття товару, ані будь-якої інформації, що деталізувала б дату розвантаження вантажу у пункті приймання - с. Хоробичі Чернігівської області, посадова особа вантажовідправника (відповідача-2) не ідентифікована, посадова особа вантажоодержувача (відповідача-1) не ідентифікована, підписи водіїв відсутні.

Таким чином, позивач вважає, що відповідні товарно-транспортні накладні не підтверджують фактичне транспортування Товару, а отже не підтверджують рух активів, що є обов`язковою вимогою реальності господарської операції. Прийняття ж за дату здійснення господарської операції дату вчинення товарно-транспортних накладних є неможливим через фізичну неможливість водіями вчиняти по два, не говорячи вже про три, перевезення за добу; як наслідок - товарно-транспортні накладні вчинені без фактичного здійснення господарської операції із поставки (транспортування) мінеральних добрив.

Підсумовуючи вищевказане, позивач вважає, що з урахуванням того, що поставці підлягала досить широка номенклатура товарів від різних виробників, у т.ч. і нерезидентів, відповідач-2 є юридичною особою, яка не має достатніх активів для організації діяльності з організації логістики та постачання мінеральних добрив в передбачених обсягах, оскільки не має для цього необхідної матеріально-технічної бази (паспортизованих складських приміщень, будь-яких інших об`єктів нерухомості, транспортних засобів тощо) та досвіду роботи в даній сфері; як наслідок - на момент вчинення спірного правочину у відповідачів був відсутній намір його фактичного виконання, а тому існують підстави для визнання його недійсним на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора з підстави, коли боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства є правовою нормою, що регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство та визначає спеціальні підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси. Тобто, стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

З огляду на сферу регулювання Кодексу України з процедур банкрутства загалом і за змістом зазначеної норми статті 42, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених Цивільним кодексом України підстав для визнання правочинів недійсними.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Як вже неодноразово зазначалось вище, звернення із Заявою позивач обумовлює відсутністю, на його думку, у відповідача-2 фінансових ресурсів та матеріально-технічної бази для виконання умов Договору в частині поставки мінеральних добрив на умовах післяоплати на суму 13 053 337,27 грн.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Вищезгаданою ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.04.2023, серед іншого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» в строк до 02.05.2023 включно надати суду докази наявності у нього достатніх фінансових та матеріально-технічних можливостей для виконання умов укладеного між відповідачами Договору № 2801-21Д Поставки від 28.01.2021 шляхом поставки мінеральних добрив на умовах післяоплати на суму 13 053 337,27 грн.

З урахуванням вищенаведених приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 19.04.2023 є такою, що отримана відповідачем-2 01.05.2023, однак у встановлений строк вимоги суду щодо надання відповідних доказів товариством виконані не були.

Згідно зі ст. 2, 13, 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи письмові докази та невиконання відповідачем-2 вимог суду щодо надання доказів на підтвердження наявності у нього фінансових ресурсів та матеріально-технічних можливостей для виконання умов Договору в частині поставки Товару на суму на суму 13 053 337,27 грн на умовах післяоплати, тобто відмову юридичної особи від спростування фактів, на наявність яких вказує позивач, суд визнає встановленою обставину невчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» майнових дій, спрямованих на виконання умов Договору в частині поставки Товару на відповідну суму; як наслідок - відповідач-1 взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій відповідача-2, що є підставою для визнання недійсним Договору, вчиненого Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заява в частині застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов`язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 отримані грошові кошти в сумі 890 501,00 грн залишається судом без задоволення, виходячи з наступного:

у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину (ч. 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства).

За змістом ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Однак звертаючись з вимогою щодо застосування наслідків недійсності Договору, позивачем всупереч вищенаведеним положенням ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України належними засобами доказування не доведено факт перерахування відповідачем-1 на користь відповідача-2 грошових коштів в сумі 890 501,00 грн, а тому відсутні підстави для задоволення Заяви в цій частині.

Частиною 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Усталена практика Європейського суду з прав людини відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишаються поза увагою як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Зауваження відповідача-1 щодо неналежності та недопустимості наданих позивачем доказів стосовно діяльності відповідача-2 (зміни назв, керівництва тощо), отриманих з сайту онлайн-сервісу перевірки компаній Системи YouControl, судом відхиляються, оскільки останні (у взаємозв`язку з іншими наявними в матеріалах справи доказами) не спростовують висновків суду, зроблених під час вирішення даного спору.

При цьому, суд враховує, що, вважаючи дану інформацію неналежною та недопустимою, відповідач-1 не скористався своїм процесуальним правом на подання доказів на її спростування.

Також на переконання суду надані відповідачем-1 податкові накладні від 28.01.2021 № 19 на суму 3 852 255,38 грн, від 29.01.2021 № 17 на суму 3 167 744,38 грн, від 23.04.2021 № 69 на суму 988 046,01 грн, від 26.04.2021 № 70 на суму 2 055 697,90 грн та від 30.04.2021 № 72 на суму 2 989 593,60 грн не можуть бути беззаперечним доказом належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за спірним договором.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Відповідний висновок господарського суду узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.07.2023 у справі № 905/1223/21.

Натомість як вже було вказано вище, вирішуючи даний спір, суд визнав встановленою обставину невчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» майнових дій, спрямованих на виконання умов Договору в частині поставки відповідачу-1 Товару на відповідну суму, тобто відсутність реального здійснення господарської операції.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд ухвалює рішення.

Позивачем за подання до господарського суду даної позовної заяви було сплачено 5 368,00 грн. судового збору, який в рівних частинах покладається на відповідачів.

Керуючись ст. 2, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 2, 13, 73, 74, 123, 126, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» про визнання правочину недійсним задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір № 2801-21Д Поставки, укладений 28.01.2021 між Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» (код 35274787) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» (код 42397286).

Решту вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» на користь Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» 890 501 грн 00 коп. залишити без задоволення.

Стягнути з Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24; код 35274787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43; код 34863309) 2 684 грн 00 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем груп» (02132, м. Київ, вул. Трускавецька, 6-В, кв. 0205; код 42397286) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43; код 34863309) 2 684 грн 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2023.

Суддя А.С.Сидоренко