ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2023 р. Справа№ 910/8804/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Тирсіна Олександра Володимировича

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022

у справі № 910/8804/22 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця Тирсіна Олександра Володимировича

до Національної служби здоров`я України

про стягнення 90 709,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Тирсін Олександр Володимирович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної служби здоров`я України про стягнення 90 709,45 грн, з яких: 67 106,16 грн заборгованість, 12 998,34 грн пеня, 1290,64 грн 3 % річних та 9314,31 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем виконання ним зобов`язання за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 000-РМ1Р-М000 від 12.05.2021 з урахуванням додаткової угоди до нього в частині оплати наданих позивачем послуг.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 відмовлено у задоволенні позову.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись із прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець Тирсін О.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8804/22, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що судом першої інстанції помилково не було враховано те, що станом на 31.12.2021 звіт є належним поданим відповідачеві у строки визначені договором, оскільки останній отримавши звітність 29.12.2021 від позивача, не надав ніякої відповіді щодо необхідності вчинення інших дій, на які відповідач посилався у відповіді на претензію.

Разом з цим, позивач зауважує на тому, що до грудня 2021 він неодноразово за попередні календарні місяці підписував та направляв звіти у зворотньому напрямку відповідачеві, зауважень щодо направлених підписаних звітів у відповідача не виникало.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги відповідач наголошує на тому, що позивачем складено звіти, які були створені у невірному форматі та без накладення КЕП позивача, а саме: 21.12.2021 о 10:25, 28.12.2021 о 10:24, 29.12.2021 о 14:27, 29.12.21 о 14:29 та 30.12.2021 о 15:15.

Таким чином станом на 31.12.2021 звіт позивача фактично не був поданий відповідачу, що насамперед є порушення вимог п. 22 договору.

За таких обставин, відповідач вказує на те, що п. 26 договору сторони визначили, що у разі неподання звіту або уточненого звіту за грудень поточного року в установлений строк дані такого звіту не враховуються в наступних звітних періодах та не підлягають оплаті.

У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що у нього відсутні правові підстави стосовно оплати послуг за договором за грудень 2021 року.

Враховуючи, що відповідач не прострочив виконання зобов`язань за договором, то на переконання останнього, у позивача відсутня підстава стосовно стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст письмової відповіді на відзив та узагальнення її доводів

Позивач у письмовій відповіді повністю підтримав викладені ним доводи у апеляційній скарзі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/8804/22 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/8804/22 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Тирсіна Олександра Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Тирсіна Олександра Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8804/22 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В. Вирішено апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12.05.2021 між Національною службою здоров`я України (замовником, відповідачем) та фізичною особою-підприємцем Тирсіним. О.В. (надавачем, позивачем) укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 000-РМ1Р-М000 (надалі - договір).

Додатковою угодою від 10.12.202 № 000-РМ1Р-М000/10.12.2021 договір від 12.05.2021 № 000-РМ1Р-М000 викладено в новій редакції, за умовами якої позивач зобов`язався надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а відповідач - оплачувати ці послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Дана угода є договором на користь третіх осіб - пацієнтів, у частині падання їм медичних послуг позивачем (п.п. 8, 13 договору).

За умовами п. 9 договору медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього договору.

Відповідно до п.п. 1 п. 18 та п.п. 13 п. 19 договору позивач має право вимагати від відповідача належного, своєчасного та у повному обсязі виконання своїх зобов`язань згідно з цим договором, проте зобов`язаний своєчасно вносити до системи повну та достовірну інформацію, зокрема, звіти про медичні послуги в порядку, встановленому законодавством, з урахуванням положень специфікації.

Пунктом 22 вказаної угоди сторони передбачили, що позивач зобов`язався складати звіти про медичні послуги за формою, наданою відповідачем, в якому зазначаються: назва звіту, дата його складання, найменування надавача, посади відповідальних осіб надавача та замовника із зазначенням їх прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також перелік та обсяг надання медичних послуг, які підлягають оплаті за звітний період. Звіт про медичні послуги є первинним документом. Звіт про медичні послуги формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства.

Згідно з п. 24 договору позивач зобов`язався подавати відповідачу звіти про медичні послуги у строки, встановлені у додатках до цього договору. Якщо останній день строку подання звіту про медичні послуги припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку подання вважається робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі виявлення невідповідностей між даними звіту про медичні послуги та інформацією, що міститься в системі, даними фінансової чи статистичної звітності, медичної документації, відповідач має право подати позивачу заперечення до звіту про медичні послуги протягом 10 календарних днів з дати його надходження. Позивач зобов`язаний розглянути заперечення та подати уточнений звіт про медичні послуги з усунутими невідповідностями протягом трьох календарних днів з дати їх надсилання замовником. Якщо позивач у встановлений строк не подав звіт за звітний період або уточнений звіт із урахуванням заперечень відповідача відповідно до п. 25 цього договору, позивач має право подати такий звіт разом із звітом за наступний звітний період (п.п. 25, 26 договору).

У разі неподання звіту або уточненого звіту за грудень поточного року в установлений строк дані такого звіту не враховуються в наступних звітних періодах та не підлягають оплаті (п. 26 договору).

Пунктом 29 зазначеного правочину встановлено, що відповідач зобов`язується оплачувати медичні послуги, включені до звіту про медичні послуги, щодо якого замовник не подав заперечення відповідно до пункту 25 цього договору, згідно з тарифом із застосуванням відповідних коригувальних коефіцієнтів, затверджених у порядку, визначеному законодавством, інформацію про надання яких надавач належним чином вніс до системи, в межах загальної орієнтовної ціни договору з урахуванням граничної суми оплати у відповідному звітному періоді, якщо така гранична сума зазначена у додатках до цього договору.

За умовами п. 30 даної угоди сплата медичних послуг здійснюється на підставі звіту про медичні послуги позивача протягом 10 робочих днів з дати підписання обома сторонами звіту про медичні послуги з урахуванням вимог п. 25 цього договору.

Пунктами 54, 55 договору визначено, що цей правочин вважається укладеним та набирає чинності з дати його підписання обома сторонами, якщо інше не передбачено в додатку до договору, але не раніше дати встановлення в кошторисі відповідного бюджетного призначення для служби на відповідний рік. Цей договір діє з дати його підписання обома сторонами до 31.12.2021. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін не більше ніж на три місяці.

Згідно з умовами п. 4 додатку № 1 до договору (Спеціальні умови надання медичних послуг, пов`язаних з первинною медичною допомогою) звітним періодом є один календарний місяць. Позивач зобов`язався подавати звіти про медичні послуги до 5 числа звітного періоду.

Н виконання укладеного між сторонами правочину позивач склав звіт від 08.12.2021 № F21L1A про обсяг медичних послуг, пов`язаних з первинною медичною допомогою за грудень 2021 року на суму 64 106,16 грн.

Як зазначив позивач у позові, вказаний звіт ним був направив вперше відповідачу 21.12.2022, а також повторно: 28.12.2021, 29.12.2021 та 30.12.2021. Дана обставина не заперечувалась відповідачем.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із претензією, у якій вказав, що станом на 11.01.2022 відповідач не сплатив вартість наданих медичних послуг за грудень 2021 року на суму 67 106,16 грн та запропонував сплатити вказану суму до 25.01.2022.

У своїй відповіді від 11.02.2022 № 3465/5-15-22 відповідач вказав, що надіслані позивачем звіти за грудень 2021 року вважаються неподаними, оскільки їх було збережено в невірному форматі та/або не підписано електронним цифровим підписом у зв`язку з чим, керуючись п. 26 договору, у відповідача відсутні підстави для задоволення цієї претензії.

Спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що у відповідача виникла заборгованість за надані позивачем медичні послуги у грудні 2021 року, на підставі якої позивач нарахував відповідачу пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 відмовлено у задоволенні позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Державні фінансові гарантії надання необхідних пацієнтам послуг з медичного обслуговування (медичних послуг) та лікарських засобів належної якості за рахунок коштів Державного бюджету України за програмою медичних гарантій визначено Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення".

Згідно з ч. 8 ст. 10 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оплата надання медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій здійснюється на підставі інформації та документів, що внесені надавачем медичних послуг до електронної системи охорони здоров`я. Надавач медичних послуг складає звіт в електронній системі охорони здоров`я, в якому зазначається обсяг наданих пацієнтам медичних послуг та лікарських засобів. Оплата тарифу за надані медичні послуги та лікарські засоби здійснюється в порядку черговості надходження таких звітів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону електронна система охорони здоров`я - це інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує автоматизацію ведення обліку медичних послуг та управління медичною інформацією шляхом створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією, даними і документами в електронному вигляді, до складу якої входять центральна база даних та електронні медичні інформаційні системи, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією, даними та документами через відкритий програмний інтерфейс (АРI).

Порядок функціонування електронної системи охорони здоров`я затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних (стаття 11 вказаного Закону).

Відповідно до пунктів 16-18 Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 411, (далі - Порядок), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, документообіг у електронній системі охорони здоров`я здійснюється відповідно до вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. На всі електронні документи та інформацію, що вносяться до електронної системи охорони здоров`я, накладається кваліфікований електронний підпис автора відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Про кожен документ та інформацію, що внесені до центральної бази даних, автоматично робиться унікальний запис у відповідному реєстрі.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

За умовами частини 1 статті 20 цього Закону кваліфікована електронна довірча послуга формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки включає: створення умов для генерації пари ключів особисто підписувачем чи створювачем (уповноваженим представником створювача) електронної печатки за допомогою засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки; формування кваліфікованих сертифікатів електронного підпису чи печатки, що відповідають вимогам цього Закону, та видачу їх користувачу електронної довірчої послуги; скасування, блокування та поновлення кваліфікованих сертифікатів електронного підпису чи печатки у випадках, передбачених цим Законом; перевірку та підтвердження чинності кваліфікованих сертифікатів електронного підпису чи печатки шляхом надання третім особам інформації про їхній статус та відповідність вимогам цього Закону; надання доступу до сформованих кваліфікованих сертифікатів електронних підписів та печаток шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг, за умови згоди підписувача чи створювача електронної печатки на публікацію кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судовою колегією встановлено, що вказані звіти за грудень 2021 року були направлені відповідачу на його електронну адресу. Доказів того, що вказані звіти були надіслані через електронну систему охорони здоров`я, матеріали справи не містять.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані звіти були направлені з порушенням строку, визначеного пунктом 4 додатку № 1 до договору, оскільки були надіслані відповідачу після 05.12.2021.

У той же час у п. 26 договору сторони чітко погодили, що у разі неподання звіту або уточненого звіту за грудень поточного року в установлений строк дані такого звіту не враховуються в наступних звітних періодах та не підлягають оплаті.

Також як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїм електронним листом від 27.12.2021, копія якого знаходиться в матеріалах справи, повідомив позивача про те, що вказаний звіт має бути збережено в форматах "docx.p7s". Однак у порушення вказаних вимог звіт був збережений позивачем у форматах "docx.asice.p7s", "docx.asice", які не використовуються відповідачем, у зв`язку з чим останній не міг перевірити його зміст та подати обґрунтовані заперечення.

Разом із тим, за змістом пункту 29 договору відповідач зобов`язаний оплачувати медичні послуги, інформацію про надання яких надавач належним чином вніс до системи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірний звіт за грудень 2021 року було подано позивачем з порушенням строку, визначеного умовами договору, а також в електронному форматі, відмінному від того, про який зазначив відповідач.

У той же час п. 26 договору прямо передбачено неможливість подання звіту за грудень 2021 року в інший звітний період у випадку порушення строків його подання.

Доводи позивача про те, що поданий 22.12.2021 звіт вважається прийнятим відповідачем, оскільки від останньої не надходило заперечень у строк, визначений пунктом 25 договору, колегією суддів оцінюються критично, оскільки договір не містять положень, за яких після закінчення строку для подачі заперечень звіт вважається прийнятим. Навпаки, п. 30 договору чітко встановлено, що обов`язок оплати виникає протягом 10 робочих днів після підписання звіту обома сторонами.

Водночас судовою колегією встановлено, що звіт позивача за грудень 2021 року відповідач не підписував.

Подані позивачем докази скріплення 29.12.2021 цифровим підписом звіту також не беруться судом апеляційної інстанції до уваги в зв`язку з тим, що не спростовують факту порушення ним строків, порядку та форми його подачі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної суми основного боргу не підлягає задоволенню.

У зв`язку з необґрунтованістю позовної вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості, позовні вимоги про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат також не підлягають задоволенню.

Відтак, місцевий господарський суд надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Інші доводи позивача з приводу неправильного застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

В свою чергу, викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи про відсутній його обов`язку в частині сплати наданих медичних послуг по договору за період грудень 2021 року є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Тирсіна Олександра Володимировича залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8804/22 - без змін.

Матеріали справи № 910/8804/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко