ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 Справа № 917/666/23

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (Код за Юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А, Електронна адреса: )

до Фізичної особи - підприємця Саркісяна Араіка Агвановнча (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Паспорт (ID-картка) НОМЕР_2 , виданий 23.02.2021 р. органом 5316, адреса за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про стягнення 130 174,42 гривень,

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Саркісяна Араіка Агвановнча про стягнення заборгованості за Заявою про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/41939/1092495 від 18.05.2021 р. у розмірі 130 174,42 гривень, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 115200,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 7939,40 грн.; у тому числі прострочена заборгованість із обов`язкового щомісячного внеску - 32902,77 грн.; заборгованість за відсотками - 7035,02 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 01.05.2023 про відкриття провадження у справі, надіслана відповідачеві рекомендованим листом, на адресу: АДРЕСА_1 (адреса, що зазначена позивачем у позові) - повернулася до суду з відміткою поштового відділення: "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 01.05.2023 про відкриття провадження у справі, надіслана відповідачеві рекомендованим листом, на адресу: АДРЕСА_1 - повернулася до суду з відміткою поштового відділення: "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, зазначена ухвала вважається врученою.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та право подати заяви по суті спору, ухвалу суду від 01.05.2023 направлено судом на електронну пошту відповідачу, яка зазначена позивачем у позові.

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, відзив на позов не надав.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/666/23.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

04.03.2020 р. між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та фізичною особою - підприємцем Саркісян Араік Агванович було укладено угоду № СМDРЕ-9312146 від 04/03/2020 р. (далі - «Угода). Відповідно до цієї угоди Відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування клієнтів малого та мікробізнесу - фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які проводять незалежну професійну діяльність в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі по тексту - «Правила»), що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами.

18.05.2021 р. між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі «Позивач», «Банк», «Кредитор та фізичною особою - підприємцем Саркісян Араік Агванович (надалі по тексту «Відповідач», «Боржник»,«Позичальник») укладено Заяву про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/41939/1092495 (надалі по тексту «Кредитний договір»).

Згідно умов Заяви /договору Кредитор зобов`язався надавати Позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 100000,00 гривень та максимального ліміту 300000.00 гривень строком на 48 місяців під 29.9 % річних, а при користуванні сумою кредиту «Оплата частинами» під процентну ставку 0,0001 % річних, за користування недозволеним овердрафтом - 49 % річних. Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні Заявою про надання кредиту.

Відповідно до п. 4.1 Заяви про надання кредиту (кредитний договір) проценти нараховуються та сплачуються клієнтом в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.2 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил.

Пунктом 4.2. цієї Заяви /договору визначено, що в порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5, 2.5.6 клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом, в т.ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.- 2.5.13. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Клієнт зобов`язався здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом.

Відповідно до умов п.4.3 Заяви /Договору відповідач зобов`язався забезпечити наявність коштів на картковому рахунку або на інших його рахунках у банку для подальшого здійснення банком договірного списання коштів. Погашення заборгованості за кредитом та процентів здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках, з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснено будь-яким іншим шляхом, погодженим із банком.

Відповідно до умов п. 10 Заяви - Договору Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою - Договором поширюється положення Договору, Правил, в тому числі Розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання Банком кредитів. Підписанням цієї Заяви - Договору Клієнт підтвердив, що до відносини Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2,6 Правил так само, як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом.

Крім того, відповідно до п.2.2 Заяви /Договору сторони узгодили, що зобов`язання банку щодо видачі кредиту є відкличними. Банк у будь-який момент має безумовне право встановити обмеження на видаткові операції клієнта в розмірі поточного ліміту, або встановити поточний ліміт в розмірі нуль гривень (скасування ліміту) в порядку та на умовах, передбачених п.2.4 ст. 2 розділу 8 Правил.

Позивач вказує, що 18.05.2021 р. надав позичальнику платіжну картку як інструмент доступу до кредитних коштів. Згідно умовами Заяви - Договору, з дати початку кредитування, Банк надав Клієнту в межах Поточного ліміту кошти у сумі 115200,00 грн. 22.06.2022 р. кредитний ліміт відповідно до умов договору, без укладання додаткових угод, був збільшений із 100000,00 грн. до 115200,00 грн.

Кредит надавався шляхом зарахування коштів Кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком, із здійсненням банком Договірного списання коштів Кредиту з карткового рахунку у випадках, визначених Договором.

Позивач вказує, що виконав свої зобов`язання по Договору в повному обсязі, що підтверджується відповідними видатковими накладними, проте всупереч вимогам Заяви про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/41939/1092495 від 18.05.2021 р. відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання - не здійснює погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 05.12.2022 р. заборгованість останнього перед Позивачем становить 130174,42 грн., яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 115200,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 7939,40 грн.; у тому числі прострочена заборгованість із обов`язкового щомісячного внеску - 32902,77 грн.; заборгованість за відсотками - 7035,02 грн.

Оскільки будь-які дії із сторони відповідача були відсутні, позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача вказані розміри основного боргу та здійснених нарахувань за неналежне виконання умов Договору.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 14.8 ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Вказані норми не встановлюють обов`язкового підписання всіх складових документів, які складають один цілий договір, а узгодження приєднання до них з боку сторони, яка не приймає участь у їх розробці та лише приєднується до них, може відбуватись у будь-якій формі, зокрема, підписанням типового бланку або типової анкети-заяви.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, укладений між сторонами кредитний договір № 011/41939/1092495 від 18.05.2021 р. за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних Угоди, Заяви та Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.05.2021 р. позивач надав позичальнику платіжну картку як інструмент доступу до кредитних коштів. Згідно умовами Заяви - Договору, з дати початку кредитування, Банк надав Клієнту в межах Поточного ліміту кошти у сумі 115200,00 грн. 22.06.2022 р. кредитний ліміт відповідно до умов договору, без укладання додаткових угод, був збільшений із 100000,00 грн. до 115200,00 грн.

Кредит надавався шляхом зарахування коштів Кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком, із здійсненням банком Договірного списання коштів Кредиту з карткового рахунку у випадках, визначених Договором.

Суд зазначає, що банківські виписки є належними та достатніми доказами на підтвердження видачі кредиту.

У позові банк зазначає та підтверджується матеріалами справи, що у відповідача виникла заборгованість, яка становить 130174,42 грн. та складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 115200,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 7939,40 грн.; у тому числі прострочена заборгованість із обов`язкового щомісячного внеску - 32902,77 грн.; заборгованість за відсотками - 7035,02 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Як свідчать матеріали справи, 09.12.2022 банк звернувся до позичальника з вимогою сплатити наявну в нього заборгованість за кредитом.

Доказів надання відповідачем відповіді на вимогу, погашення заборгованості за кредитним договором або заперечень щодо отримання вказаної вимоги матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи, а саме розрахунком заборгованості та банківською випискою про рух коштів підтверджується, що відповідач користувався грошовими коштами в межах кредитної лінії, однак не здійснював погашення кредиту.

Згідно вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 Кодексу).

За змістом частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, не вчинив жодних юридично значимих дій щодо подання до суду доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості перед позивачем за вказаним Кредитним договором та/або пояснень щодо неможливості подання таких доказів з причин, що не залежать від його волі.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

Відтак, суд, спираючись та ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, ніж ті, що надані позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, розцінює докази позивача належними, допустимими та такими, що підтверджують факт заборгованості відповідача.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Саркісяна Араіка Агвановнча (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Паспорт (ID-картка) НОМЕР_2 , виданий 23.02.2021 р. органом 5316, адреса за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (Код за Юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А) заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі 115200,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 7939,40 грн.; у тому числі прострочену заборгованість із обов`язкового щомісячного внеску у розмірі 32902,77 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 7035,02 грн., а також 2684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.07.2023р.

Суддя Киричук О.А.