ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

31.07.2023 м. Дніпро Справа № 904/917/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач у справі)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Панна С.П.) від 13.06.2023р. у справі № 904/917/23

за позовом Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світличної Ганни, 64 А, в інтересах держави в особі

позивача-1: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, 03035, м.Київ, вул. Митрополита В. Липківського, будинок, 35,

позивача-2: Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), 50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, будинок 92,

позивача-3: Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації, 49000, м. Дніпро, вул. Лабораторна, 69,

до відповідача-1: Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області, 51300, Дніпропетровська область, Павлоградський район, смт. Юр`ївка, вул. Центральна, буд.67/1,

відповідача-2: Виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області, 51300, Дніпропетровська область, Павлоградський район, смт. Юр`ївка, вул. Центральна, 67/1,

відповідача-3: фізичної особи-підприємця Терещенко Віталія Леонідовича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідача-4: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, 49000, м. Дніпро, вул. Філософська, буд.39-А,

про скасування правовстановчих актів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього, зобов`язання повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023р. у справі № 904/917/23:

- позовні вимоги задоволено у повному обсязі;

- визнано незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.02.2016 № 4-907/15-16-СГ «Про передачу земельної ділянки, що розташована на території Чернявщинської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області в оренду ( ОСОБА_1 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , для сінокосіння та випасання худоби», на підставі якого ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0597, площею 35,8653 га для сінокосіння та випасання худоби;

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.02.2016 з кадастровим номером :01:002:0597, площею 35,8653 га для сінокосіння та випасання худоби, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), на підставі якого 01.03.2016р. здійснена державна реєстрація іншого речового права права оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 (номер запису про інше речове право №13590260);

- визнано незаконним та скасувати рішення Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області від 06.12.2019р. №1108-39/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду зі зміною цільового призначення із земель, призначених для сінокосіння та випасання худоби, на землі, призначені для ведення фермерського господарства (за межами) ОСОБА_1 , площею 35.8653 га», на підставі якого земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0597, площею 35,8653 га передано в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства;

- визнано недійсною додаткову угоду № 43 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29.02.2016р., укладену між Виконавчим комітетом Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), предметом якої є земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0597, площею 35,8653 га для ведення фермерського господарства, на підставі якої 13.01.2020р. здійснена державна реєстрація змін до іншого речового права права оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 (номер запису про інше речове право №13590260);

- зобов`язано фізичну особу-підприємця Терещенка Віталія Леонідовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду з кадастровим номером :01:002:0597 площею 35,8653 га, Юр`ївській селищній територіальній громаді, на території якої вона розташована, в особі Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області ();

- стягнуто з Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір в сумі 5 899,88 грн.;

- стягнуто з Виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір в сумі 5 899,88 грн.;

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Терещенко Віталія Леонідовича на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір в сумі 5 899,88 грн.;

- стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір в сумі 5 899,88 грн.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023р. у справі № 904/917/23 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог прокурора відмовити в повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, Центральний апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч. 1 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається у письмовій формі.

За положеннями ч.ч. 5-8 ст. 42 ГПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Водночас відповідно до пункту 17.16. Перехідних положень ГПК України cтворення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюються поетапно.

Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

При цьому, відповідно до пункту 17.1. Перехідних положень ГПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку, зокрема, подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Водночас Закон України від 22 травня 2003 року № 852-IV «Про електронний цифровий підпис», який визначав статус електронного цифрового підпису, втратив чинність 7 листопада 2018 року на підставі Закону України від 5 жовтня 2017 року № 2155-VIII «Про електронні довірчі послуги» (далі - Закон № 2155-VIII).

Тобто на сьогодні порядок використання електронного цифрового підпису врегульований Законом № 2155-VIII.

Положенням частини другої статті 17 цього Закону встановлено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Саме тоді абзацом першим частини першої статті 18 Закону № 2155-VIII було передбачено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Отже, надсилання процесуальних документів до Центрального апеляційного господарського суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20 (провадження № 11-361заі20).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, представником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області апеляційну скаргу надіслано на електронну адресу апеляційного господарського суду з використанням електронного підпису, що не відповідає вищенаведеним положенням ГПК України з дотримання відповідної форми для її подання, зокрема, апеляційну скаргу подано не у письмовій формі та без застосування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що суд може поновити строк на апеляційне оскарження лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Апеляційна скарга на вказане рішення, повний текст якого складено та підписано 14.06.2023р., подана згідно із вхідним штампом апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги 20.07.2023р., тоді як останнім днем процесуального строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі є 04.07.2023 року, тобто з пропуском процесуального строку для її подання, встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України. В апеляційній скарзі у прохальній частині не наведено клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги. Відсутнє таке клопотання і у додатках до апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про небхідність залишення апеляційної скарги бех руху та надання апелянту строку для можливості подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Окрім того, згідно п. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011р. (зі змінами та доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно підпункту 1 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно підпункту 4 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, судовий збір за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті у розмірі 35 399,27 грн. (23 599,51 (10 736 грн. (2 684 х 4 вимоги немайнового характеру) + 12 863,51 грн. (1,5 відсотка від вартості земельної ділянки) за вимогу майнового характеру) х 150%).

Однак, скаржник просить апеляційний суд відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, в обгрунтування чого посилається на недостатність коштів на сплату судового збору у зв`язку із несвоєчасним фінансуванням Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, оскільки є бюджетною установою, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, тому сплата судового збору на час подання апеляційної скарги не виявляється можливим з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Втім, наведені умови, перелік яких є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, не поширюються на скаржника та виключають можливість відстрочення сплати судового збору, отже в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023р. у справі № 904/917/23 слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано до скарги належних доказів направлення копії апеляційної скарги учасникам справи.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

За ст. 174 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 174 ГПК України в новій редакції, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 235, 258, ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023р. у справі № 904/917/23 - залишити без руху.

Скаржнику у строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме подати до апеляційного суду:

- апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог ГПК України з дотримання відповідної форми для її подання (у письмовій формі або із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи);

- заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку;

- належні докази сплати судового збору у сумі 35 399,27 грн.;

- належні докази направлення копії апеляційної скарги учасникам справи листом з описом вкладення у відповідності до вимог ст. 259 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя А.Є. Чередко