ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.07.2023м. ДніпроСправа № 904/797/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Валері 2016"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс"
про стягнення заборгованості за договором перевезення
Суддя Юзіков С.Г.
При секретарі судових засідань Юрченко В.В.
Відповідача Макаров В.Г., Неведров П.С.
Позивач просив стягнути з Відповідача борг за Договором перевезення у розмірі 129 552,31 грн., який складається з: 120 000,00грн. - основного боргу, 840,00грн. - інфляційні втрати, 493,15грн. - 3% річних, 8 219,16грн. - пеня за прострочення сплати боргу та судовий збір у розмірі 2 684,00грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Валері 2016" 120 000,00 грн. основного боргу, 840,00 грн. індексу інфляції, 493,15 грн. 3 % річних, 2 513,72 грн. судового збору, 11 238,69 грн. витрат на правничу допомогу.

До Господарського суду Дніпропетровської області від представника Позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду.

Ухвалою суду від 25.07.2023 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суду на 12:00 год. 28.07.2023.

24.07.2023 від Відповідача надійшла заява (заперечення) на заяву представника Позивача про ухвалення додаткового рішення суду, в якій зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України). Позивач жодної заяви з вказаного приводу (збільшення витрат на правничу допомогу) в передбачені ГПК України терміни не зробив, а відповідно і його заява повинна залишитися без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що правова допомога Позивачеві надавалася згідно договорів про надання правової допомоги № 4/22 від 05.06.2022 та № 11/23 від 01.06.2023, наявними в матеріалах справи, які за своїм змістом та правовим навантаженням є ідентичними і вказують на ті ж самі правничі послуги, крім того, жоден з вказаних договорів не носить ознаки додаткового, який укладено у зв`язку зі збільшенням об`єму робіт передбаченим раніше укладеним договором. Позивач помилково вважає, що під час розгляду справи поніс наступні додаткові витрати на надання професійної правничої допомоги: "оскільки під час підготовчого провадження виникла необхідність у направленні додаткових адвокатських запитів і оформленні додаткових клопотань, які не були охоплені сумою очікуваних витрат у зв`язку із розглядом справи". Договорами не конкретизовано який саме об`єм клопотань та запитів охоплюється сумою очікуваних витрат. Крім того немає жодних правових підстав вважати, що сума очікуваних витрат і вартість правничої допомоги це тотожні поняття. В договорах не вказано, з чого формується ціна за надані послуги, не вказано вартість годити роботи адвоката в суді, не вказано вартість підготовленого клопотання, вартість підготованого запиту та інш., тобто немає чіткого розуміння вартості послуг адвоката і формування конкретної ціни послуг.

Представник Позивача у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду заяви повідомлений належно.

У судовому засіданні представники Відповідача наполягали на залишені без розгляду заяви Позивача, мотивуючи тим, що останнім порушено вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, для перевірки виконання представником Позивача вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, досліджено відеозапис судового засідання від 19.07.2023 та встановлено, що представник Позивача просила стягнути судові витрати, суми яких зазначено в позовній заяві та на 20-й хвилинні відеозапису представник Позивача повідомила, що: "якщо буде підстава звертатися із додатковою заявою стосовно судових витрат, відповідно ми звернемося".

Вказану фразу представника Позивача суд розцінює, як заяву в розумінні ч.8 ст. 129 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2022 ТОВ "Валері 2016" (далі Клієнт) та Адвокат Бруцька Т.А. (далі Адвокат) уклали Догові про надання правової допомоги № 4/22 (далі Договір 4/22), за п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору Клієнт приймає на себе наступні зобов`язання: оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень (підп. 3.1.3. Договору); оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору (підп. 3.1.4. Договору 4/22).

Правову допомогу, що надається Адвокатом, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, що дорівнює вартості робіт згідно акта виконаних робіт (п. 4.1. Договору).

При розрахунку вартості правової допомоги, вказаної в п. 4.1. цього Договору, враховується час, витрачений Адвокатом, та вид правової допомоги, що надається (п.4.3. Договору 4/22).

За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується кожною стороною. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги і її вартість. Акт вручається Клієнту особисто, надсилається Клієнту Адвокатом факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу Клієнта, Адвокат може надавати Акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією (п. 4.5. Договору 4/22).

Сума, вказана в п.4.1. цього Договору є гонораром Адвоката за надання правової допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.7. Договору 4/22).

Цей Договір укладений на строк до 31 грудня 2022 р. та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.1. Договору 4/22).

Після закінчення строку дії Договору,якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на строк до 01.06.2023 року (п. 7.3. Договору 4/22).

29.03.2023 сторони підписали Акт приймання-передачі виконаної роботи № 5, відповідно до якого, Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: підготовка відповіді на відзив на позовну заяву по справі № 904/797/23 та підготовка письмових заперечень на клопотання про врегулювання спору за участю судді, про залучення третіх осіб, клопотання про витребування доказів; підготовка та направлення адвокатських запитів по справі № 904/797/23 (№ 2-23 від 21.03.2023 До Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта", № 3-23 від 21.03.2023 до ІП "Ретал Україна", № 4-23 від 21.03.2023 до ТОВ "Ретал Україна",. № 6-23 від 21.03 2023 до ФОП Ломачук Г.А., № 5-23 від 21.03.2023 до ФОП Петренчук М.О.) для підтвердження фактів доставки вантажу, для підтвердження дат доставки вантажу та для підтвердження факту і дати отримання ТОВ "Альттранссервіс" документів для оплати за надані послуги. За виконану роботу Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі 9 000,00 грн.

01.05.2023 сторони підписали Акт приймання-передачі виконаної роботи № 7, відповідно до якого, Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: підготовка клопотань у справі № 904/797/23 (клопотання про витребування інформації з ТОВ "РеталУкраїна" та ІП "РеталУкраїна", клопотання про приєднання до матеріалів справи оригіналу претензії ТОВ "Валері 2016", оригіналу листа АТ "Укрпошта", заяви свідка Нетребіної Н.С.); - підготовка додаткових доводів та аргументів у зв`язку із поданням заперечень ТОВ "Альттранссервіс" від 30.03.2023 та від 07.04.2023. За виконану роботу Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі 6 000,00 грн.

01.06.2023 ТОВ "Валері 2016" (далі Клієнт) та Адвокат Бруцька Т.А. (далі Адвокат) уклали Догові про надання правової допомоги № 11/23 (далі Договір 11/23), за п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Цей Договір укладений на строк до 31 червня 2024 р. та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.1. Договору).

Умови Договору 11/23 за своїм змістом ідентичні умовам Договору 4/22.

07.06.2023 сторони підписали Акт приймання-передачі виконаної роботи № 9, відповідно до якого, Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: ознайомлення із заявою ТОВ "Альттранссервіс" щодо клопотань позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи та раніше поданих заяв та клопотань відповідача від 24.04.2023 на 31 аркуші у справі № 904/797/23; підготовка до судового засідання у справі № 904/797/23, яке призначене на 06.06.2023; підготовка заперечень на заяви ТОВ "Альттранссервіс" про витребування доказів, про залучення третіх осіб без самостійних вимог, про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 904/797/23. За виконану роботу Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі 6 000,00 гри.

30.06.2023 сторони підписали Акт приймання-передачі виконаної роботи № 9, відповідно до якого, Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: участь в судових засіданнях у справі № 904/797/23 06.06.2023 та 21.06.2023. За виконану роботу Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі 4 000,00 гри.

Позивач оплатив надані Адвокатом послуги, що підтверджується платіжними інструкціями: № 3102 від 03.04.2023 на суму 9 000,00 грн., № 3280 від 01.05.2023 на суму 6 000,00 грн., № 3499 від 07.06.2023 на суму 6 000,00 грн., № 3668 від 03.07.2023 на суму 4 000,00 грн.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 127 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Законодавчо передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п.5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з Відповідача за надані Позивачеві послуги.

Стосовно вимог Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу, суд вважає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини Позивача з Адвокатом стосовно надання правової допомоги і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг Відповідачем.

Щодо першого аспекту, суд виходить з основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката.

Стосовно другої площини питання, що розглядається, то згідно з положенням ГПК України, стягнення вартості послуг адвоката, по-суті, є оплатою Відповідачем наданих Позивачеві послуг з правової допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг Позивачем не має беззаперечного статусу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Частиною 4 ст. 129 ГПК встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: … у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заперечуючи заяву про ухвалення додаткового рішення Позивач посилається на те, що правова допомога Позивачеві надавалася згідно договорів про надання правової допомоги № 4/22 від 05.06.2022 та № 11/23 від 01.06.2023, наявними в матеріалах справи, які за своїм змістом та правовим навантаженням є ідентичними і вказують на ті ж самі правничі послуги, крім того, жоден з вказаних договорів не носить ознаки додаткового, який укладено у зв`язку зі збільшенням об`єму робіт передбаченим раніше укладеним договором. Позивач помилково вважає, що під час розгляду справи поніс наступні додаткові витрати на надання професійної правничої допомоги: "оскільки під час підготовчого провадження виникла необхідність у направленні додаткових адвокатських запитів і оформленні додаткових клопотань, які не були охоплені сумою очікуваних витрат у зв`язку із розглядом справи". Договорами не конкретизовано який саме об`єм клопотань та запитів охоплюється сумою очікуваних витрат. В договорах не вказано, з чого формується ціна за надані послуги, не вказано вартість годити роботи адвоката в суді, не вказано вартість підготовленого клопотання, вартість підготованого запиту та інш., тобто немає чіткого розуміння вартості послуг адвоката і формування конкретної ціни послуг.

Таку позицію Відповідача суд не приймає, оскільки чинне законодавство не обмежує сторін в укладанні договорів про надання правничої допомоги, не зобов`язує визначати якісь із них - як додаткові. Обидва договори, хоч і є ідентичними, однак охоплюють різні періоди відносин. Обидва договори містять положення щодо порядку визначення обсягів і вартості робіт, зокрема сторони узгодили, що саме в акті виконаних робіт вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги і її вартість.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, та те, що рішенням від 19.07.2023 у даній справі з Відповідача стягнуто 11 238,69 грн. витрат на правничу допомогу, суд вважає, що стягненню з Відповідача підлягають 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, решта витрат не підлягають розподілу.

Керуючись ст.126, 129, 221, 244 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Валері 2016" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альттранссервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Краснопільська, буд. 23, прим. 2-А, код 40093310) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Валері 2016" (61153, м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 54-А, оф. 232, код 43296559) 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

У решті заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду в строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Повне судове додаткове рішення складене 01.08.2023.

Суддя С.Г. Юзіков