ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року м.Дніпро Справа № 904/4511/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 року (повний текст рішення складено 27.01.2023 року) у справі № 904/4511/22 (суддя Кеся Н.Б.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш", м.Кам"янське Дніпропетровська область

про стягнення 171 974,43 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 року у справі № 904/4577/22 позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на користь позивача 171 974,43 грн., з яких: 168 548,05 грн. основного боргу, 3232,43 грн. пені, 193,95 грн. 3% річних та судовий збір у розмірі 2 579,62 грн.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується наявність боргу відповідача перед позивачем за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовими) від 01.01.2016 року у розмірі 168548,05 грн.

Суд вказав, що:

- погоджуючись з обсягами розподілу природного газу у жовтні-грудні 2020 року та січні-вересні 2021 року, споживач погодив обсяги розподілу природного газу, які покладені в обсяги річної замовленої потужності на 2022 рік;

- доводи відповідача про те, що розрахунок позовних вимог проведений з урахуванням обсягів природного газу за січень в кількості 348982,99 куб.м та лютий 2021 року у кількості 388603,44 куб.м, які не були ним спожиті, а тому нараховані безпідставно, є необгрунтованими;

- посилання відповідача на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі №904/3866/21 як на підставу для відмови у позові, є необґрунтованими, оскільки відносини транспортування та розподілу газу мають різну правову природу, тому внесення змін до інформаційної платформи оператора ГТС не змінює обов`язку споживача сплатити вартість послуг з розподілу природного газу;

- послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів газу;

- припинення (обмеження) розподілу природного газу не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору до моменту розірвання договірних відносин та механічного від`єднання газопроводу від газових мереж оператора ГРМ.

Не погодившись з рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш" подало апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення у цій справі суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, зокрема, не дотримався вимог щодо повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи та не врахував преюдиційні обставини, тому таке рішення не відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Апелянт вказує, що:

- спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що між сторонами існують розбіжності у частині визначення об`єму та обсягу спожитого (розподіленого) природного газу, тому є безпідставним висновок суду про те, що відповідач погодив обсяги розподілу природного газу, які покладені в обсяги річної замовленої потужності на 2022 рік;

- позивачем не було додано до позовної заяви детальний розрахунок заявленої суми стягнення, в тому числі щодо точки комерційного обліку ЕІС-код 56ZO06A05ILMR02D;

- судовими рішеннями у справі №904/3866/21, які мають преюдиційне значення для даної справи, зобов`язано АТ"Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора ГТС інформацію про обсяги поставленого природного газу шляхом направлення інформації, в якій необхідно відобразити обсяг спожитого природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 року по 09.02.2021 року в об`ємі 0 м3;

- у справі №904/3866/21 також встановлено, що протягом періоду з 01.01.2021 року по 11.02.2021 року АТ "Дніпропетровськгаз" не мав фізичної можливості щодо розподілу на користь ПрАТ "Дніпровагонмаш" природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу у газотранспортній системі до вказаного газорозподільчого газопроводу в зазначений період не відбувалась;

- враховані позивачем обсяги поставленого відповідачу природного газу за січень 2021 року в об`ємі 348982,99м.3, за лютий 2021року в об`ємі 388603,44 м3, не відповідають фактичним обставинам справи;

- висновки суду стосовно того, що визначення послуги з розподілу природного газу як сукупності певних послуг, що мають бути оплачені та впливають на розрахунок за цю послугу, є хибним та таким, що суперечить чинному законодавству;

- ненадання письмової відмови щодо підписання акта наданих у жовтні 2022 року послуг на суму 168548,05 грн. не спричиняє узгодженість такого акта;

- суд не врахував, що на теперішній час існує переплата відповідача за послуги розподілу природного газу на користь позивача за газовий рік 2021 2022 роки у сумі 237883,36грн.;

- суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотань відповідача щодо залучення третіх осіб та розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що ним були надані підписані сторонами акти наданих послуг розподілу природного газу у 2021- 2022 роках, що підтверджує надання оператором ГРМ послуг споживачу, які останній приймав та до певного часу оплачував без нарікань. На час виникнення спору між сторонами існували правовідносини, що підтверджуються чинним договором.

Також, за твердження позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно того, що послуга з розподілу газу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів.

Стосовно преюдиційності обставин, встановлених у справі №904/3866/21, позивач вказує на те, що у зазначеній справі суди дійшли висновку, що обсяги розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року є правомірними, вказані об`єми були враховані для розрахунку річної замовленої потужності для споживача на 2022 рік, отже за результатами застосування п.4 гл.3 розділу ІХ Кодексу ГРМ були виставлені об`єми за січень 348 982, 99м3, лютий 388603,44м3. Обсяги природного газу були нараховані відповідно п.4 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ.

Позивач зазначає, що законодавець не розділяє механізм фактичного споживання газу та донарахування обсягів природного газу на вимогу Кодексу ГРМ, виходячи з положень п.4 зазначеної глави Кодексу. Також позивач вказує на те, що АТ "Дніпропетровськгаз" надано споживачу акт приймання-передачі природного газу №ДГП0051249 від 30.09.2021 року, згідно з яким встановлена замовлена потужність на 2022 рік - 1337682,92 м3. Відповідно, місячна замовлена потужність на 2022 рік становить 111473,58м3. Цей акт був вручений представнику споживача під підпис.

Крім того, позивач зазначає, що рішення у справі №904/3866/21 не є приюдиційним для справи №904/4511/22. Воно виконано у повному обсязі, проте не тягне за собою наслідок у вигляді перерахунку РЗП для відповідача.

У відповіді на відзив відповідач посилається на те, що факт відсутності підключення, а саме механічного від`єднання споживача від газорозподільної системи позивача вже був встановлений при розгляді справи №904/3866/21.

Також відповідач зазначає, що спір у даній справі виник у зв`язку з розбіжностями сторін в частині визначення об`єму спожитого газу за певний період і ніяк щодо чинності або нечинності договору про розподіл природного газу. На думку відповідача, рішення у справі №904/3866/21 є преюдиційним для даної справи та обов`язковими в частині обсягу спожитого природного газу за період з 01.01.2021 - 31.01.2021 років, за період з 01.02.2021 року по 09.02.2021 року, який має враховуватися при розрахунку фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом за газовий рік.

Одночасно скаржник зазначає, що твердження позивача щодо різної правової природи відносин транспортування і розподілу природного газу є необґрунтованими, оскільки неможливість розподілу природного газу прямо залежить від відсутності транспортування природного газу від оператора ГТС до АТ "Дніпропетровськгаз".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2016 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" ( Оператором ГРМ) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровагонмаш" ( Споживачем) був укладений договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовими) шляхом підписання заяви-приєднання №094205ILMRAP016.

У пункті 1.1. договору сторонами узгоджено, що Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності.

Пунктом 1.2. договору визначено, що умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3 договору).

Згідно з п.2.1 договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.1. договору).

Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1. договору, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п.6.2 договору до встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта Споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

За умовами п.6.4 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Відповідно до п.6.8. договору надання Оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.7.4. договору).

За приписами п.12.1 договір укладається на невизначений строк. (п. 12.1. Договору).

Споживачу був присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу (ЕІС код) 56XO00005ILMR00Q.

Згідно з Постановою НКРЕКП від 22 грудня 2021 року №2745, для клієнтів Дніпропетровськгазу затверджено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ).

Позивач зазначав суду, що на виконання умов договору він надав відповідачу послуги з розподілу природного газу (потужності): у жовтні 2022 року на суму 168 548,05 грн. з ПДВ, що підтверджується актом наданих послуг №ДГП82018928 від 31.10.2022 року. Споживачу за вказані послуги було надано рахунок на оплату прийнятих послуг за жовтень №62002681 від 31.10.2022 року.

Акт наданих послуг №ДГП82018928 від 31.10.2022 року за жовтень місяць разом з рахунком №62002681 від 31.10.2022 року були направлені 04.11.2022 року листом від 03.11.2022 року вих.№49008-Сл-16639-1122, що підтверджується описом-вкладення, накладною та фіскальним чеком АТ "Укрпошта" та трекінгом відправлення АТ "Укрпошта" від 15.11.2022 року.

Також на адресу ПрАТ "Дніпровагонмаш" 03.11.2022 року була направлена вимога про виконання боргового зобов"язання за отримані у жовтні 2022 року послуги у розмірі 168548,05грн., що підтверджується відповідним описом вкладення та накладною "Укрпошта".

Встановлено, що відповідачем Акт наданих послуг №ДГП82018928 від 31.10.2022 року не підписаний, рахунок не оплачений. Позивач стверджував, що у відповідача виникла заборгованість в сумі 168 548,05 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати за цим договором позивачем нарахована пеня у розмірі 3232,43 грн. за період з 11.11.2022 року по 24.11.2022 року.

Крім того, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу суму 193,95 грн. 3% річних за період з 11.11.2022 року по 24.11.2022 року.

Несплата вказаних вище сум боргу, пені та річних слугувала підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Згідно із абзацом 1 пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому, якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.

Абзацом 1 пункту 6 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем передбачено, що визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної локації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

За приписами пункту 7 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що між сторонами існують розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу. Оскільки сторони не досягли згоди щодо обсягу розподіленого природного газу, даний спір вирішується в судовому порядку.

Господарський суд Дніпропетровської області, задовольняючи позов у даній справі, послався на те, що послуги з розподілу природного газу це сукупність певних послуг, що мають бути оплачені та впивають на розрахунок за цю послугу, а також на те, що обставини, встановлені у справі №904/3866/21, не є преюдиційними для цієї справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне:

Так, порядок розрахунків за договором розподілу природного газу визначений у розділі 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем.

У пунктах 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем зазначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Таким чином, замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, а розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величин рівної замовленої потужності об`єкта споживача.

Отже, розрахунок за послугу, надану споживачеві за договором, здійснюється на підставі спожитого споживачем та розподіленого Опеператором ГРМ фактичного обсягу природного газу.

Відповідно до імперативних положень ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Матеріали даної справи свідчать про те, що у справі № 904/3866/21 та у справі № 904/4511/22 беруть участь ті самі особи (позивач і відповідач), щодо яких встановлено преюдиціальні обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі № 904/3866/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 року та постановою Верховного Суду від 05.07.2022 року: зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Приватному акціонерному товариству "Дніпровагонмаш" (ЕІС-код 56ZO06A05ILMR02D) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору газотранспортної системи, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 року по 09.02.2021 року в об`ємі 0 м3.

Рішення судів у справі № 904/3866/21 мотивовані тим, що у зв`язку із неподанням позивачем звітів про дані комерційного вузла обліку за січень та лютий 2021 року, та за умов продовження дії протягом відповідного періоду договору розподілу природного газу № 094205ILMRAP016, визначення відповідачем об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту споживача у спосіб, передбачений пунктом 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, є правомірними; протягом періоду (з 01.01.2021 по 11.02.2021 року), відповідач, як оператор газорозподільної системи, взагалі не мав фізичної можливості щодо розподілу на користь позивача природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільчого газопроводу в зазначений період не відбувалась; отже, незважаючи на правомірність застосування відповідачем положень пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту позивача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року, надані в справу докази свідчать про те, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам, адже протягом спірного періоду, відповідач взагалі не здійснював розподіл газу на користь позивача.

Позивач, звертаючись з позовом у цій справі, не надав суду доказів виконання ним рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі № 904/3866/21 щодо здійснення корегування на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформації про обсяги поставленого (протранспортованого) Приватному акціонерному товариству "Дніпровагонмаш" природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору газотранспортної системи, в якій відображений обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 року по 09.02.2021 року в об`ємі 0 м3.

Крім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі № 904/3866/21 встановлено, що протягом періоду (з 01.01.2021року по 11.02.2021року) Акціонерне товариство "Дніпропетровськгаз", як Оператор ГРМ, взагалі не мав фізичної можливості щодо розподілу на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільного газопроводу в зазначений період не відбувалась.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Отже, обставини, встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі № 904/3866/21 між тим ж самими сторонами мають преюдиційний характер для даної справи.

З огляду на викладене, не підлягає доказуванню у справі № 904/4511/22 та обставина, що обсяги розподілу природного газу на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" ЕІС код 56XО00005ILMR00Q за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року та за період з 01.02.2021 року по 09.02.2021 року здійснено в об`ємі 0 м3.

Як було встановлено у справі № 904/3866/21, протягом періоду з 01.01.2021 року по 11.02.2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", як Оператор ГРМ, взагалі не мало фізичної можливості щодо розподілу на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільчого газопроводу в зазначений період не відбувалась. При цьому, незважаючи на правомірність застосування Оператором ГРМ положень пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року, надані в справу № 904/3866/21 докази свідчать про те, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам, адже протягом спірного періоду Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" взагалі не здійснювало розподіл газу на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш".

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач, не врахувавши рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі № 904/3866/21, яке набрало законної сили і є обов`язковим для виконання, подав до суду позов у справі № 904/4511/22 без врахування преюдиційних фактів, встановлених судовим рішенням у справі № 904/3866/21.

Як зазначалось вище, згідно з п. 1 розділу 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Таким чином, для визначення плати за жовтень 2022 року позивач мав виходити з того, що обсяги розподілу на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" ЕІС код 56XJО00005ILMR00Q за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року та з 01.02.2021 року по 09.02.2021 року дорівнювали 0 м3.

Однак, позивач визначив плату за жовтень 2022 року виходячи з таких об`ємів: у січні 2021 року 348 982,99 м3; у лютому 2021 року 388 603,44 м3, що є неправильним.

В свою чергу, наведені обставини унеможливлюють встановлення судом правильного розміру плати за жовтень 2022 року, а, відповідно, і встановлення наявності (відсутності) у відповідача заборгованості за спірний період (її розміру) з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

При цьому, за розрахунками відповідача, з урахуванням нульових показників за січень та лютий 2021 року у нього наявна переплата за послуги з розподілу газу.

Позивач не надав свого розрахунку, з урахуванням нульових показників за січень та лютий 2021 року, з якого б вбачалася наявність заборгованості за спірний період.

Щодо акту наданих послуг №ДГП82018928 від 31.10.2022 року, у відповідності до якого позивачем нарахована відповідачу вартість послуг з розподілу природного газу за жовтень 2022 року на суму 168 548,05 грн., колегія суддів зазначає, що вказаний акт відповідачем не підписаний. Між тим, згідно до пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акту наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акту наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

Водночас, ненадання письмової відмови щодо підписання акту наданих послуг не спричиняє узгодженість такого акту.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивач, здійснюючи розрахунок за послугу розподілу природного газу (потужності) у жовтні 2022 року, взяв неправильні вихідні дані за січень 2021 року та лютий 2021 року, що має наслідком неправомірно заявлену суму до стягнення з відповідача у справі № 904/4511/22.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за послуги з розподілу природного газу (потужності) відповідачу за жовтень 2022 року у розмірі 168 548,05 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення пені та процентів річних є нерозривно пов`язаними із сумою основної заборгованості та фактично є похідними від такої вимоги, у їх задоволенні також належить відмовити.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд наведеного не врахував, що призвело до неправильних висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами п.2 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з п.п.1, 4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що рішення господарського суду ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.269, 275, 277, 282 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 року у справі № 904/4511/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" (51925, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул. Українська, буд. 4, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 3 869,43 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А.Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков