ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" липня 2023 р. Справа № 911/357/22
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельної компанії ЕЛІТ СТРОЙ про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія ЕЛІТ СТРОЙ
до Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича
про стягнення 7108,91 гривень
Рішенням Господарського суду Київської області від 09.08.2022 у справі №911/357/22 позов задоволено повністю та ухвалено стягнути з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (далі ФОП Герасименко О.А.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія «ЕЛІТ СТРОЙ» (ідентифікаційний код 40086333) 6546,12 грн основного боргу, 562,79 грн 3% річних, а також 2481,00 грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

21.07.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія «ЕЛІТ СТРОЙ» (далі позивач/заявник) надійшла заява вих. №25 від 10.07.2023 про ухвалення додаткового рішення.

Вказана заява мотивована тим, що у рішенні суду від 09.08.2022 у вказаній справі не відображено питання про судові витрати, а тому, посилаючись, зокрема, на ст. 244 ГПК України, позивач просить суд стягнути з ФОП Герасименка О.А. поштові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи у сумі 364,63 грн.

На підтвердження надання послуг поштового зв`язку позивачем до відповідної заяви додано:

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 182 від 22.03.2019, опис вкладення у лист за номером 182 від 22.03.2019, накладну за номером 182 від 22.03.2019на суму 38,44 грн, а також фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 22.03.2019на суму 38,44 грн;

- опис вкладення у лист за номером 692 від 17.05.2021, накладну за номером 692 від 17.05.2021 на суму 43,60 грн;

- опис вкладення у лист за номером 121 від 02.02.2022, накладну за номером 121 від 02.02.2022 на суму 52,80 грн; а також фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 на суму 52,80 грн;

- опис вкладення у лист за номером 903 від 01.02.2022, накладну за номером 903 від 01.02.2022 на суму 24,00 грн; а також фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 01.02.2022 на суму 24,00 грн;

- опис вкладення у лист за номером 690 від 15.08.2022, накладну за номером 690 від 15.08.2022 на суму 54,79 грн; а також фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 15.08.2022 на суму 54,79 грн;

- копію опису вкладення у лист за номером 759 від 03.01.2023, накладної за номером 759 від 03.01.2023; а також фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 03.01.2023;

- опис вкладення у лист за номером 189 від 08.01.2023, накладну за номером 189 від 08.01.2023 на суму 25,99 грн; а також фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 08.01.2023 на суму 26,00 грн;

- опис вкладення у лист від 27.06.2023, накладну за номером 170 від 27.06.2023 на суму 25,99 грн; а також фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 27.06.2023 на суму 26,00 грн;

- копію фіскального чека АТ «Укрпошта» від 25.06.2023 на суму 37,00 грн;

- опис вкладення у лист за номером 200 від 10.07.2023, накладну за номером 200 від 10.07.2023 на суму 36,00 грн; а також фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 10.07.2023 на суму 36,00 грн разом із копією відповідних поштових документів.

Згідно частин 1, 2, 3, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Приписами ч. ч. 1, 3 ст. 123, ч. 2 ст. 128 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Частина 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України презюмує, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З системного аналізу вказаних вище норм процесуального закону слідує, що сторона, яка має намір отримати відшкодування судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, зобов`язана виконати такі послідовні дії:

1) у своїй першій заяві по суті сторона має навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

2) подати до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;

3) подати до суду докази, які обґрунтовують розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи або ж зробити заяву про подання до суду доказів, які обґрунтовують розмір судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у зв`язку з наявністю поважних причин, які унеможливлюють подання таких доказів до закінчення судових дебатів.

Дотримання стороною зазначеного порядку необхідно для інформування іншої сторони про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які можуть бути покладені на неї судом за наслідками розгляду справи, що може вплинути на стратегією захисту прав і інтересів такої сторони під час розгляду справи, що враховується судом під час визначення розміру судових витрат, що заявлені до відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №922/676/21 та у постанові Верховного Суду від 28.04.2023 у справі №924/427/22.

З огляду наведеного суд також вважає за необхідне звернутися до викладеної у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №922/4022/20 правової позиції, згідно якої приписи ч. 8 статті 129 та статті 221 ГПК України вказують на те, що, при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Так, у змісті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія ЕЛІТ СТРОЙ зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які понесено у зв`язку з поданням позовної заяви та будуть понесені у зв`язку з розглядом справи, складається із судового збору у розмірі 2481,00 грн та витрат на професійну допомогу у розмірі 12 000,00 грн, загалом 14 481 грн.

Також у позовній заяві вказано, що докази на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Жодних інших заяв щодо судових витрат позивачем до ухвалення 09.08.2022 рішення у вказаній справі не зроблено.

Як слідує з матеріалів справи, копію рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2022 у справі №911/357/22 представником позивача, адвокатом Щигловим Є.О. отримано особисто у приміщенні суду 10.08.2022.

Водночас з-поміж поштових документів, поданих 21.07.2022 до суду, до ухвалення рішення суду у вказаній справі та протягом 5-ти днів після цього позивачем було долучено лише:

- до позовної заяви та заяви про усунення недоліків - копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 182 від 22.03.2019, опису вкладення у лист за номером 182 від 22.03.2019, накладної за номером 182 від 22.03.2019 на суму 38,44 грн,

- до заяви про усунення недоліків - копію опису вкладення у лист за номером 121 від 02.02.2022, накладної за номером 121 від 02.02.2022 на суму 52,80 грн; а також фіскального чека АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 на суму 52,80 грн;

- до позовної заяви - опис вкладення у лист за номером 903 від 01.02.2022 ;

- до заяви про ухвалення додаткового рішення №33 від 15.08.2022 - опис вкладення у лист за номером 690 від 15.08.2022.

Втім, подаючи решту, окрім зазначених вище, поштових документів 21.07.2022, тобто через 11 місяців та 11 днів після ухвалення рішення суду і отримання його представником позивача, без попередження суду про те, що саме такі докази будуть подані після ухвалення рішення у зазначеній справі, позивач не дотримався передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України порядку та строку для подання цих документів, а також не обґрунтував поважність причин пропуску строку для вчинення зазначених процесуальних дій, як і не заявив про поновлення такого строку.

В розрізі зробленого висновку суд звертає увагу позивача на те, що передбачена ч. 8 ст. 129 ГПК України вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат має застосовуватися і в тому випадку, коли судові дебати не проводились, позаяк така норма передбачає крайній строк для вчинення такої дії - «до судових дебатів», а не стадію, на якій слід зробити відповідну заяву чи подати докази.

Отже, суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія ЕЛІТ СТРОЙ про ухвалення додаткового рішення в частині доданих до заяви:

- фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 22.03.2019 на суму 38,44 грн;

- опису вкладення у лист за номером 692 від 17.05.2021, накладної за номером 692 від 17.05.2021 на суму 43,60 грн;

- накладної за номером 903 від 01.02.2022 на суму 24,00 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 01.02.2022 на суму 24,00 грн;

- накладної за номером 690 від 15.08.2022 на суму 54,79 грн, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 15.08.2022 на суму 54,79 грн;

- копії опису вкладення у лист за номером 759 від 03.01.2023, накладної за номером 759 від 03.01.2023, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 03.01.2023;

- опису вкладення у лист за номером 189 від 08.01.2023, накладної за номером 189 від 08.01.2023 на суму 25,99 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 08.01.2023 на суму 26,00 грн;

- опису вкладення у лист від 27.06.2023, накладної за номером 170 від 27.06.2023 на суму 25,99 грн, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 27.06.2023 на суму 26,00 грн;

- копії фіскального чека АТ «Укрпошта» від 25.06.2023 на суму 37,00 грн;

- опису вкладення у лист за номером 200 від 10.07.2023, накладної за номером 200 від 10.07.2023 на суму 36,00 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 10.07.2023 на суму 36,00 грн разом із копією відповідних поштових документів; подано з порушенням передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку, у тому числі і після спливу 5-денного строку з дня отримання позивачем рішення у відповідній справі, без заяви про поновлення відповідно пропущеного строку, що є правовою підставою для залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення в частині зазначених документів.

З огляду зроблених вище висновків суд звертає увагу на те, що:

- норми ГПК України щодо процесуальних строків, у тому числі в частині порядку їх продовження/поновлення є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

- наявність у позивача певних процесуальних прав та можливостей не звільняє відповідного учасника справи від дотримання передбаченого ст. ст. 118, 119 ГПК України порядку подання клопотання з метою, зокрема, поновлення процесуального строку та доведення у такому клопотанні наявності поважних причин для вчинення відповідної процесуальної дії, яка у даному разі не може бути здійснена судом за власною ініціативою, оскільки приписами ГПК України не передбачено обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений учасником справи строк;

За таких обставин суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія ЕЛІТ СТРОЙ про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача поштових витрат згідно доданих до заяви:

- фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 22.03.2019 на суму 38,44 грн;

- опису вкладення у лист за номером 692 від 17.05.2021, накладної за номером 692 від 17.05.2021 на суму 43,60 грн;

- накладної за номером 903 від 01.02.2022 на суму 24,00 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 01.02.2022 на суму 24,00 грн;

- накладної за номером 690 від 15.08.2022 на суму 54,79 грн, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 15.08.2022 на суму 54,79 грн;

- копії опису вкладення у лист за номером 759 від 03.01.2023, накладної за номером 759 від 03.01.2023, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 03.01.2023;

- опису вкладення у лист за номером 189 від 08.01.2023, накладної за номером 189 від 08.01.2023 на суму 25,99 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 08.01.2023 на суму 26,00 грн;

- опису вкладення у лист від 27.06.2023, накладної за номером 170 від 27.06.2023 на суму 25,99 грн, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 27.06.2023 на суму 26,00 грн;

- копії фіскального чека АТ «Укрпошта» від 25.06.2023 на суму 37,00 грн;

- опису вкладення у лист за номером 200 від 10.07.2023, накладної за номером 200 від 10.07.2023 на суму 36,00 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 10.07.2023 на суму 36,00 грн разом із копією відповідних поштових документів.

З огляду зробленого висновку, у тому числі щодо процесуальних наслідків пропуску строку на подання доказів понесення судових витрат суд вказує, що ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачає очевидно незалежний від інших процесуальних норм та процедур наслідок недотримання преклюзивного 5-денного строку для подання доказів залишення заяви без розгляду.

Також, суд звертається до викладеної у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №911/2130/21 правової позиції, згідно якої:

- ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи;

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску;

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та наслідки своєчасного неподання доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи;

- неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Стосовно ж заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача поштових витрат згідно наданих:

- рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 182 від 22.03.2019, опису вкладення у лист за номером 182 від 22.03.2019, накладної за номером 182 від 22.03.2019 на суму 38,44 грн, копію яких також додано до позовної заяви;

- опису вкладення у лист за номером 121 від 02.02.2022, накладної за номером 121 від 02.02.2022 на суму 52,80 грн; а також фіскального чека АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 на суму 52,80 грн, копію яких також додано до заяви про усунення недоліків;

- опису вкладення у лист за номером 903 від 01.02.2022, який також додано позовної заяви;

- опис вкладення у лист за номером 690 від 15.08.2022, який також додано заяви про ухвалення додаткового рішення №33 від 15.08.2022, слід зазначити таке.

Згідно пунктів 1, 2 частини п`ятої, шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

В розрізі наведеного вище суд вважає за необхідне вказати, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу;

Передбачене ж частиною 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України поняття «істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку» є оціночним і залежить від конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №922/3812/19 та у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №910/7540/19.

Поряд з тим частинами 1, 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З огляду вказаного слідує, що питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді, має вирішуватися з урахуванням ч. 2 ст. 124 ГПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до суду, а застосування приписів відповідної статті належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Водночас, враховуючи дискреційність повноважень суду (право, а не обов`язок) на відмову у відшкодуванні судових витрат згідно ч. 2 ст. 124 ГПК України, застосування такого права має тлумачитись у системному аналізі вказаних вище принципів господарського судочинства та мети їх впровадження можливість ефективно захистити права в суді та стимулювання сторін до досудового вирішення спору, дотримання рівності сторін у здійсненні ними процесуальних прав та обов`язків.

Однак ані у позові, ані у заяві про усунення недоліків позовної заяви позивачем не було зазначено про те, що він очікує понести інші, окрім судового збору та витрат на правову допомогу, судові витрати на послуги з поштового пересилання, зокрема, позовної заяви з додатками відповідачу та/або інших заяв у вказаній справі.

Так, жодних заяв, які б змістовно виражали намір позивача отримати за результатами розгляду спору відшкодування витрат на послуги поштового пересилання до ухвалення рішення у вказаній справі зроблено не було.

В розрізі наведеного суд звертає увагу на те, що прохання учасника справи має бути логічно побудовиним за змістом і суттю на підставі відповідних норм матеріального та/або процесуального права та, відповідно, таким, що давало б змогу суду зрозуміти волю сторони щодо отримання нею певного результату розгляду справи, у тому числі процесуального.

Поряд з тим, подавши заяву про ухвалення додаткового рішення та:

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 182 від 22.03.2019, опис вкладення у лист за номером 182 від 22.03.2019, накладну за номером 182 від 22.03.2019 на суму 38,44 грн;

- опис вкладення у лист за номером 121 від 02.02.2022, накладну за номером 121 від 02.02.2022 на суму 52,80 грн; а також фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 на суму 52,80 грн;

- описи вкладення у лист за номером 903 від 01.02.2022 та за номером 690 від 15.08.2022, позивач не навів жодних поважних та об`єктивних причин, що перешкоджали б йому передбачити необхідність у відшкодуванні цих витрат за рахунок відповідача та навести відповідний орієнтований розрахунок у заяві по суті, як того вимагає процесуальний закон.

З огляду наведеного суд вважає за необхідне вказати, що у позивача та/або його адвоката існувала об`єктивна можливість скористатись процесуальними правами, у тому числі і для подання заяви про включення витрат на поштове пересилання до орієнтовного розрахунку суми судових витрат, що будуть заявлені до відшкодування за рахунок відповідача.

Вчинення позивачем дій із подання заяви про ухвалення додаткового рішення не є тотожним процедурі подання орієнтовного розрахунку таких витрат, що у зворотному порушувало б передбачені процесом принципи і стадійність відшкодування судових витрат і, відповідно, рівність учасників у вказаному питанні.

В основу відповідно зроблених висновків судом покладено те, що:

- при поданні позовної заяви мають бути визначені попередньо саме розрахунок та сума судових витрат, а не лише зазначення обставин про понесення тих чи інших судових витрат;

- реалізація судом передбаченого ч. 2 ст. 124 ГПК України права на відмову у відшкодуванні витрат може здійснюватись випадках, зокрема, встановлення обставин, які б свідчили, що неподання попереднього розрахунку судових витрат ставить іншу сторону у невигідне становище та/або встановлення обставин неподання стороною такого розрахунку з метою зловживання правом;

- однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, а метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Вказані вище позиція та висновки суду побудовані на обставинах впровадження та розвитку у національному, суспільно-правовому середовищі інституту надання правової допомоги, який є елементом забезпечення ефективної доступності осіб до правосуддя та спрямовано на сприяння громадянам та юридичним особам у реалізації норм права з метою покращення їх правового становища.

Отже, діючи через свого представника адвоката, позивач вважається обізнаним з процесуальними вимогами, що презюмує наявність у такого учасника відповідних можливостей на реалізацію та використання процесуальних прав в межах визначених законом строків, з урахуванням об`єктивно поважних причин.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати згідно:

- рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 182 від 22.03.2019, опису вкладення у лист за номером 182 від 22.03.2019, накладної за номером 182 від 22.03.2019 на суму 38,44 грн;

- опису вкладення у лист за номером 121 від 02.02.2022, накладної за номером 121 від 02.02.2022 на суму 52,80 грн; а також фіскального чека АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 на суму 52,80 грн;

- описів вкладення у лист за номером 903 від 01.02.2022 та за номером 690 від 15.08.2022 не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача які такі, що є необґрунтованими та безпідставними у розумінні наведених вище процесуальних приписів ст. ст. 124, 129 ГПК України.

Враховуючи наведене та користуючись наданим ч.ч. 5, 6 статті 129 ГПК України, ч. 2 ст. 124 ГПК України дискреційним правом на відмову у відшкодуванні судових витрат, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія ЕЛІТ СТРОЙ про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача поштових витрат згідно доданих до заяви:

- рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 182 від 22.03.2019, опису вкладення у лист за номером 182 від 22.03.2019, накладної за номером 182 від 22.03.2019 на суму 38,44 грн;

- опису вкладення у лист за номером 121 від 02.02.2022, накладної за номером 121 від 02.02.2022 на суму 52,80 грн; а також фіскального чека АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 на суму 52,80 грн;

- описів вкладення у лист за номером 903 від 01.02.2022 та за номером 690 від 15.08.2022.

При постановленні зазначеної ухвали судом враховано, що поштові витрати не віднесено до переліку судових витрат, наведеного в пунктах 1-3 частини 3 статті 123 ГПК України, попри це диспозиція п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України пов`язує віднесення витрат учасника на виконання дій з надіслання документів щодо розгляду справи до категорії витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій під час судового процесу.

Крім того суд звертає увагу позивача на те, що з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань слідує, що господарську діяльність Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) припинено 27.06.2023 за власним рішенням.

У разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вказана особа не перестає існувати як фізична особа та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Керуючись статтями 124, 129, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія ЕЛІТ СТРОЙ про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача поштових витрат згідно доданих до заяви:

- фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 22.03.2019 на суму 38,44 грн;

- опису вкладення у лист за номером 692 від 17.05.2021, накладної за номером 692 від 17.05.2021 на суму 43,60 грн;

- накладної за номером 903 від 01.02.2022 на суму 24,00 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 01.02.2022 на суму 24,00 грн;

- накладної за номером 690 від 15.08.2022 на суму 54,79 грн, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 15.08.2022 на суму 54,79 грн;

- копії опису вкладення у лист за номером 759 від 03.01.2023, накладної за номером 759 від 03.01.2023, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 03.01.2023;

- опису вкладення у лист за номером 189 від 08.01.2023, накладної за номером 189 від 08.01.2023 на суму 25,99 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 08.01.2023 на суму 26,00 грн;

- опису вкладення у лист від 27.06.2023, накладної за номером 170 від 27.06.2023 на суму 25,99 грн, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 27.06.2023 на суму 26,00 грн;

- копії фіскального чека АТ «Укрпошта» від 25.06.2023 на суму 37,00 грн;

- опису вкладення у лист за номером 200 від 10.07.2023, накладної за номером 200 від 10.07.2023 на суму 36,00 грн, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 10.07.2023 на суму 36,00 грн разом із копією відповідних поштових документів.

2. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія ЕЛІТ СТРОЙ про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача поштових витрат згідно доданих до заяви:

- рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 182 від 22.03.2019, опису вкладення у лист за номером 182 від 22.03.2019, накладної за номером 182 від 22.03.2019 на суму 38,44 грн;

- опису вкладення у лист за номером 121 від 02.02.2022, накладної за номером 121 від 02.02.2022 на суму 52,80 грн; а також фіскального чека АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 на суму 52,80 грн;

- описів вкладення у лист за номером 903 від 01.02.2022 та за номером 690 від 15.08.2022.

Ухвала складена та підписана 28.07.2023, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема