ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2416/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл.

про стягнення заборгованості у сумі 63 318,84 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 48 043,80 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 5206-09 від 29.07.2021, 3 536,02 грн. - пені, 1 516,34 грн. - річних, 10 222,68 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язаннь за договором поставки № 5206-09 від 29.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлені ресурси.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позовна заява не містить доказів передачі покупцю повного пакету документів відповідно до пункту 6.4. спірного договору, а саме: пакувальних документів; акту прийому-передачі ресурсів (в 2-х примірниках), оформленого зі сторони постачальника. Таким чином, ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" вважає, що у його підприємства не настав обов`язок оплати ресурсів з огляду на положення пункту 6.5. спірного договору поставки, яким встановлено, що зобов`язання постачальника з постачання ресурсів не вважаються виконаними до надання документів, зазначених у пункті 6.4. Так, покупець вправі в односторонньому порядку прийняти рішення про зупинення платежів до моменту надання йому постачальником оригіналів документів.

Крім того, відповідач вказує на те, що вимоги позивача про стягнення річних та інфляції грошових коштів, що є похідними від суми основної заборгованості, також не підлягають задоволенню з огляду на те, що строк оплати за спірним договором поставки не настав.

21.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім зазначено про те, що відповідачем в порушення частини 1 статті 74 та частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України не надано суду доказів, які б підтверджували факт ненадання йому всіх супровідних документів в день поставки товару.

До того ж, ТОВ "ВКФ "Укрніхром" у відповіді на відзив вказує на те, що не надано відповідачем і контррозрахунку нарахованих та пред`явлених до стягнення сум пені, річних та інфляції грошових коштів.

20.07.2023 від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат по справі та закриття провадження в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 48 043,80 грн., до якої долучено докази оплати відповідачем основної суми заборгованості за спірним договором (інформаційне повідомлення про зарахування коштів № від 27.06.2023), акт приймання-передачі наданих послуг № 2/Д2 від 19.06.2023 до договору про надання правової допомоги № 94 від 23.01.2023; детальний опис робіт (наданих послуг) № 2/Д2 від 19.06.2023; платіжну інструкцію № 293 від 19.06.2023 про сплату послуг за договором про надання правової допомоги від 23.01.2023 № 94 (додаткова угода № 2) згідно з актом від 19.06.2023 № 2/Д2 на суму 1 500,00 грн.

Ухвалою суду від 16.05.2023 відкрито провадження у справі № 904/2416/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за поставлені ресурси.

29.07.2021 Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець, відповідач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" (Постачальник, позивач у даній справі) укладено договір поставки № 5206-09 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити матеріали (далі - Ресурси) на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 2.1. договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до даного договору, які є невід`ємною його частиною (далі - специфікації).

Поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити ресурси на умовах поставки, вказаних у специфікаціях, відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року (пункт 3.1. договору).

Відповідно до пункту 3.2. договору строки поставки ресурсів вказуються в специфікаціях. У випадку поставки ресурсів згідно з графіком - графік оформлюється в якості додатку до даного договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 4.1. договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, які вказані у специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з постачанням ресурсів.

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість ресурсів, постачання яких здійснюється відповідно до специфікацій, що додаються до нього (пункт 4.3.).

Пунктом 5.1. договору сторонами узгоджено, що оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному договорі.

Оплата за поставлені ресурси здійснюється протягом терміну, який вказано у специфікації та який обчилюється з моменту поставки ресурсів (пункт 5.2. договору).

Датою сплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (пункт 5.3. договору).

Відповідно до пунктів 10.4., 10.5. договору останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 28.06.2023.

Сторонами складено та підписано специфікацію № 1 від 29.07.2021 до спірного договору, відповідно до якої визначено найменування товару, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю товару без ПДВ та загальну вартість товару, яка склала суму 48 043,80 грн. з ПДВ.

Вказаною специфікацією сторонами погоджено умови поставки: DDP - склад вантажоперевізника (нова пошта м. Кривий Ріг); строки поставки: протягом 20 календарних днів від дати замовлення покупця; строки оплати: 180 календарних днів з моменту поставки.

Відповідно до пункту 6 специфікації датою поставки вважається дата поставки на склад покупця з відміткою у видатковій накладній.

На виконання умов договору позивач 27.09.2021 поставив відповідачеві товар на загальну суму 48 043,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 270902 та довіреністю № 03304 від 23.09.2021 на отримання товару, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 14, 15).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем у визначений специфікацією до спірного договору строк не сплачено грошові кошти за отриманий товар в сумі 48 043,80 грн. на підставі рахунку на оплату № 158 від 27.09.2021, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Після звернення позивача з позовом до суду відповідачем погашена заборгованість на загальну суму 48 043,80 грн., про що свідчить інформаційне повідомлення про зарахування коштів № від 27.06.2023, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 66).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України факт погашення відповідачем суми основного боргу після звернення позивача з позовом до суду, є підставою для закриття провадження у відповідній частині вимог, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

При викладених обставинах, провадження у справі щодо вимог про стягнення основного боргу в сумі 48 043,80 грн. підлягає закриттю.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком сума річних за загальний період з 27.03.2022 по 14.04.2023 складає 1 516,34 грн.; інфляція грошових коштів за період з квітня 2022 по березень 2023 складає 10 222,68 грн.

Розрахунки річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства.

Таким чином, вказані у розрахунках позивача суми річних та інфляції грошових коштів підлягають до примусового стягнення.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати товару понад 30 календарних днів сторонами в договорі передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період (пункт 7.2. договору).

Так, згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за загальний період прострочення з 27.03.2022 по 26.09.2022 складає 3 536,02 грн.

Розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже вказана в розрахунку сума підлягає до примусового стягнення.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги господарським судом не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6.4. спірного договору постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку приймання ресурсів оригінали наступних документів:

- рахунок на оплату;

- транспортні та супровідні документи;

- видаткову накладну;

- сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником);

- пакувальні документи;

- сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (у визначених законодавством випадках);

- акт приймання-передачі ресурсів (в 2-х примірниках), оформлений зі сторони постачальника.

Згідно з пунктом 6.5. договору зобов`язання постачальника з постачання ресурсів не вважаються виконаними до надання оригіналів документів, зазначених у пункті 6.4. Покупець вправі в односторонньому порядку прийняти рішення про зупинення платежів до моменту надання йому постачальником оригіналів документів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Доказів, які б свідчили про те, що позивачем не надано відповідачеві разом з поставленим товаром в день його приймання ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" супровідних документів відповідно до пункту 6.4. спірного договору останнім суду не надано, як і не надано доказів звернення до ТОВ "ВКФ "Укрніхром" з вимогою щодо надання вказаних супровідних документів або відмови від договору та повернення товару продавцеві в порядку, визначеному статтею 666 Цивільного кодексу України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування учасників процесу, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн.

На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачем до матеріалів справи надано: договір про надання правової допомоги № 94 від 23.01.2023; додаткову угоду № 2 від 11.04.2023 до договору; акт приймання-передачі наданих послуг № 1/Д2 від 14.04.2023; детальний опис робіт (наданих послуг) № 1/Д2 від 14.04.2023; платіжну інструкцію № 193 від 17.04.2023 про сплату послуг за договором про надання правової допомоги від 23.01.2023 № 94 (додаткова угода № 2) згідно з актом від 14.04.2023 № 1/Д2 на суму 6 000,00 грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4165 від 26.02.2019; акт приймання-передачі наданих послуг № 2/Д2 від 19.06.2023; детальний опис робіт (наданих послуг) № 2/Д2 від 19.06.2023; платіжну інструкцію № 293 від 19.06.2023 про сплату послуг за договором про надання правової допомоги від 23.01.2023 № 94 (додаткова угода № 2) згідно з актом від 19.06.2023 № 2/Д2 на суму 1 500,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1. Договору про надання правової допомоги № 94 від 23.01.2023 (далі - Договір) Клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром") доручає, а Бюро (Адвокатське бюро "Киселиці Івана Юрійовича") приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та Додатковими угодами до нього. Бюро відповідно до узгоджених Сторонами доручень має право в інтересах Клієнта надавати наступні види правової допомоги, а саме:

- складати та підписувати від імені Клієнта будь-які документи (в тому числі, але не виключно заяви, скарги, пропозиції, заперечення, клопотання, претензії, вимоги, позовні заяви, відзиви, відповіді на відзив, апеляційні та/або касаційні скарги, заяви про вжиття заходів забезпечення позову/доказів та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- надавати правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта;

- представляти та захищати інтереси Клієнта перед будь-якими фізичними та/або юридичними особами, в будь-яких органах дежавної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах всіх інстанцій під час здійснення кримінального провадження, цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правоворушення, в органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, внутрішніх справ, поліції, Служби безпеки України, органах Державної фіскальної служби України, Міністерства юстиції України та всіх інших правоохоронних і контролюючих органах їх територіальних підрозділах з правом вирішувати та погоджувати будь-які питання, що стосуються Клієнта. Бюро може надавати інші види правової допомоги, які не заборонені діючим законодавством України.

Розмір, порядок оплати гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремими Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього Договору. Бюро (Адвокат) залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно (пункт 3.1. Договору).

Згідно з пунктом 3.2. Договору в погоджений Сторонами розмір гонорару не включені фактичні витрати щодо виконання Бюро зобов`язань за цим Договором.

Цей Договір набирає чинності з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання тексту Договору і діє до виконання Сторонами своїх зобов`язань (пункт 4.1.).

Пунктом 2 Додаткової угоди № 2 від 11.04.2023 сторони погодили, що орієнтовна вартість правової допомоги за даною угодою складає 12 000,00 грн., яка може бути збільшена або зменшена залежно від обсягу та складності наданих Бюро послуг. Остаточне визначення вартості наданих Клієнту послуг визначається Сторонами шляхом підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що мінімальна вартість послуг по даній Угоді, що надаються Бюро Клієнту складає:

- підготовка (складення) позовної заяви в інтересах Клієнта - від 6 000,00 грн.;

- підготовка (складення) 1 (одного) клопотання (заяви) в інтересах Клієнта - від 1 000,00 грн.;

- підготовка (складення) будь-якого іншого процесуального документу в інтересах Клієнта (відповідь на відзив, пояснення, заперечення тощо);

- представництво інтересів Клієнта в 1 (одному) судовому засіданні у випадку, якщо судовий розгляд справи відбувся за участі адвоката Бюро (в тому числі, в режимі відеоконференції).

Клієнт зобов`язаний оплатити Бюро авансовий платіж у розмірі 6 000,00 грн. (за підготовку позовної заяви) не пізніше 5 календарних днів з моменту підписання даної Угоди (пункт 3).

Сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1/Д2 від 14.04.2023, акт приймання-передачі наданих послуг № 2/Д2 від 19.06.2023, детальний опис робіт (наданих послуг) № 1/Д2, детальний опис робіт (наданих послуг) № 2/Д2 до Договору про надання правової допомоги № 94 від 23.01.2023, відповідно до яких Бюро були надані наступні послуги:

- підготовка (складення) позовної заяви про стягнення заборгованості по Договору поставки від 29.07.2021 № 5206-09 з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Господарського суду Дніпропетровської області (витрачений час - 5 год., вартість робіт (послуг) - 6 000,00 грн.);

- підготовка (складення) відповіді стосовно відзиву Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на позовну заяву про стягнення заборгованості по Договору поставки від 29.07.2021 № 5206-09 до Господарського суду Дніпропетровської області (витрачений час - 2 год. 30 хв., вартість робіт (послуг) - 3 000,00 грн.).

Відповідно до платіжних інструкцій № 193 від 17.04.2023 та № 293 від 19.06.2023 позивачем було частково сплачено вартість наданих Бюро послуг в сумі 7 500,00 грн.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, недотримання на її думку, вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення заявлених витрат, у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді.

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем документи на підтвердження факту надання правничої допомоги, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір відноситься до категорії справ незначної складності.

Отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді, складання позовної заяви не потребували значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи, зважаючи на те, що нормативно-правове регулювання спірних правовідносин після відкриття провадження у справі не змінювалося.

Суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При викладених обставинах, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, а також враховуючи те, що відповідачем після звернення з позовом до суду сплачено суму основної заборгованості в повному обсязі, господарський суд вважає, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою, та такою, що підлягає покладенню на відповідача складає 4 500,00 грн.

Решту витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави для повернення судового збору, зокрема, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову у сумі 2 684,00 грн. відповідно до платіжної інструкції № 194 від 17.04.2023.

В подальшому судом закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 48 043,80 грн.

Таким чином, судовий збір, який підлягає поверненню у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 48 043,80 грн., складає 2 036,51 грн. та підлягає поверненню в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Розподіл судового збору в сумі 647,49 грн. здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" (49006, м. Дніпро, пр. Лесі Українки, буд. 40Б; ) 10 222,68 грн. - інфляції грошових коштів, 1 516,34 грн. - річних, 3 536,02 грн. - пені, 647,49 грн. - судового збору та 4 500,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 48 043,80 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 01.08.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко