АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1249/23
Південно-західного апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

За участю представників учасників справи:

від ОСОБА_1 адвокат Карасюк О.В.

від АТ Сенс Банк адвокат Подольська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Сенс Банк

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.04.2023

по справі №916/1249/23

за заявою боржника ОСОБА_1

про неплатоспроможність

Встановив

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та затвердження плану реструктуризації боргів боржника в порядку ч.5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 , затверджено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , тощо.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що наявними матеріалами справи підтверджується те, що у боржника наявні зобов`язання перед єдиним кредитором, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири, що є єдиним місцем проживання боржника. Боржник не має іншого рухомого та нерухомого майна, отримує заробітну плату за основним місцем роботи в розмірі 10 000 грн. на місяць.

Дослідивши запропоновані боржником умови та порядок погашення вимог забезпеченого кредитора, які відповідають вимогам ч. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, місцевий господарський суд визнав за можливе відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та затвердити план реструктуризації.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось АТ Сенс Банк з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 27.04.2023 року у справі №916/1249/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації.

Так, апелянт вважає, що за вимогами КУзПБ у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду. Однак, боржником у своїй заяві зазначено лише формальні фрази щодо скрутного матеріального становища та неможливості погашення існуючої заборгованості, які не розкривають суті обставин, що призвели до крайньої необхідності ОСОБА_2 звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Також апелянт зазначає, що у суді першої інстанції АТ «Сенс Банк акцентувало увагу на тому, що у декларації про майновий стан боржника за 2022 року оцінка застави зазначена в 202 000 грн. Проте, відповідно до оцінки станом на 07.03.2023 року вартість застави становить 1 121 390,26 грн. Втім такі доводи були проігноровані судом першої інстанції.

На думку АТ «Сенс Банк» невідповідність та/або помилки, допущені у деклараціях про майновий стан боржника є прямим та грубим порушенням вимог КУзПБ та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі або залишення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без розгляду до усунення боржником недоліків.

Скаржник також вважає, що строк виконання плану реструктуризації боргів боржника передбачає 8 років, що становить занадто тривалий період, і є ризикованим з огляду на знецінення грошових коштів, а також ситуацію в країні в цілому. А також, план передбачає часткове спрощення грошового зобов`язання, що унеможливлює затвердження такого проекту плану реструктуризації боргів боржника з боку уповноваженого органу кредитора.

АТ «Сенс Банк» звертає увагу й на те, що боржник є громадянкою російською федерації. Відтак, будь-яке спрощення, прощення, списання її боргів перед українськими кредиторами може бути розцінене як незаконне, з огляду на останні постанови КМУ щодо захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації. На думку АТ «Сенс Банк», кодекс України з процедур банкрутства розроблений з метою захисту та врегулювання відносин між боржниками та кредиторами що є резидентами України.

На переконання апелянта, запропонований проект плану реструктуризації боргів боржника не є реальним, є фіктивним, а сам боржник лише створює видимість виконання своїх зобов`язань перед кредиторами, створюючи такі умови, щоб комітет кредиторів ніколи не затвердив план реструктуризації боргів боржника. Таким чином, божник умисно спонукає кредиторів до переходу у процедуру погашення боргів.

Відтак, як вважає скаржник, відсутність розробленого боржником реального та обґрунтованого проекту плану реструктуризації та його неподання на розгляд кредиторам свідчить, що мета процедури реструктуризації боргів, передбачена КУзПБ, не виконується.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1249/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Сенс Банк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.04.2023 та призначено справу до розгляду н 26.07.2023.

До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому боржник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень боржник зазначає, що звертаючись з заявою про неплатоспроможність до суду першої інстанції навела обставини, що стали підставою для звернення до суду і надала докази на підтвердження таких обставин, а саме, що перебуває в скрутному матеріальному становищі через відсутність постійного стабільного доходу та складні умови в країні. На підтвердження даних фактів Боржник надала разом із заявою довідку з ПФУ від 30.01.2023, з якої вбачається, що середній розмір заробітної плати протягом останнього кварталу 2022 року становить менше 10 000 грн, в той час як сума боргу більш ніж в сто разів перевищує розмір заробітної плати. Отже, поточний дохід не дозволяє боржнику виплатити існуючі зобов`язання, що і стало підставою для звернення до суду.

Щодо зазначення вартості заставного майна боржник стверджує, що в деклараціях про майновий стан боржником вказано вартість майна станом на час набуття права власності та вартість майна за останньою грошовою оцінкою. При цьому, вартість квартири з останньою грошовою оцінкою також використовувалася при розрахунку суми, яка підлягає реструктуризації. Отже, боржник вважає, що правильно зазначила про вартість заставного майна у деклараціях та інших поданих до суду документах.

Щодо строків виконання плану реструктуризації боржник наголошує на тому, що КУзПБ визначено строк виконання плану реструктуризації, який становить 15 років. Натомість боржник добровільно вирішила скоротити цей строк до 8 років, що є не гіршим для кредитора та сприятливим для боржника. При цьому, визначення строку у 8 років було зумовлено розміром доходу боржника для забезпечення виконання щомісячних платежів відповідно до затвердженого плану реструктуризації.

З приводу громадянства боржника, остання зазначає, що вона хоча і є іноземцем, однак перебуває на території України на законних підставах, а тому має усі права і обов`язки, які мають громадяни України, в тому числі має право на звернення до суду, зокрема в порядку Кодексу України з процедур банкрутства.

Неспроможними, на думку боржника є також доводи скаржника, що запропонований план є фіктивним, а сам боржник лише створює видимість виконання своїх зобов`язань перед кредиторами, створюючи такі умови, щоб комітет кредиторів ніколи не затвердив план реструктуризації боргів боржника, оскільки в процедурі відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства не скликаються засідання комітету кредиторів чи збори кредиторів, а згода на затвердження плану реструктуризації з боку кредитора презумується на законодавчому рівні.

Під час судового засідання від 26.07.2023 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою на наполягав на її задоволенні.

Представник боржника надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) визначено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

У відповідності до ст. 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Втім, під час здійснення провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб за правилами Книги четвертої КУзПБ судам необхідно враховувати положення пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

Так, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ установлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

У разі якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Господарський суд на підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. За результатами розгляду на підготовчому засіданні господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, передбаченого цим пунктом, або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

У разі якщо боржник до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність частково виконав зобов`язання за кредитним договором, а саме частково сплатив кредит та відсотки за користування кредитом, розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, зменшується на більшу з таких величин: відсоток основного боргу за кредитом, погашений боржником до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; відсоток загальної вартості кредиту для споживача, розрахованої відповідно до законодавства про споживче кредитування на дату укладення договору про надання кредиту в іноземній валюті, погашений боржником до дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів: розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, додатково зменшується на 10 відсотків, крім випадків перевищення вартості іпотеки над сумою заборгованості за кредитним договором; на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт; строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років, якщо кредитором і боржником не погоджено інший строк.

План реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Боржник та забезпечений кредитор за погодженням можуть встановити в плані реструктуризації або мировій угоді інші умови та порядок погашення вимог забезпеченого кредитора, за умови, що вони є не гіршими для інтересів боржника, ніж ті, що встановлені цим пунктом. У разі недостатності доходів боржника для виконання умов реструктуризації, за умови проживання боржника в квартирі, обтяженій іпотекою, загальна площа якої не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа якої не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або проживання боржника в житловому будинку, обтяженому іпотекою, загальна площа якого не перевищує 120 квадратних метрів, за рішенням господарського суду може бути встановлена мінімальна сума щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення. Зобов`язання з доведення недостатності доходів покладається на боржника. Ринкова вартість майна, що перебуває у власності або у спільній сумісній власності боржника та не є забезпеченням за кредитом, що підлягає реструктуризації, на яке може бути звернено стягнення, для цілей цього пункту вважається доходом боржника.

Прощення (списання) залишку заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою, що визначається як різниця між розміром вимог забезпеченого кредитора, визнаних господарським судом у справі про неплатоспроможність боржника, та розміром вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, здійснюється після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням на підставі рішення господарського суду, визначеного статтею 129 цього Кодексу.

У разі якщо боржник не має фінансових можливостей погашати вимоги забезпеченого кредитора на умовах, передбачених цим пунктом, господарський суд за клопотанням боржника відмовляє у затвердженні плану реструктуризації, встановлює мінімальну суму щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення, до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання або переходить до наступної процедури та закриває провадження у справі про неплатоспроможність.

У п.6.4. постанови Верховного Суду від 10.08.2021 у справі №918/127/20 зазначено, що наведені в пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ особливості застосовуються судом протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу, а провадження у справі про відновлення платоспроможності фізичних осіб за цими особливостями здійснюється (з розглядом та визнанням вимог кредиторів, розробленням, затвердженням та виконанням плану реструктуризації боргів боржника - фізичної особи тощо) за таких передумов: - заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу; - ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті; - такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку; - предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

А тому при розгляді заяв фізичних осіб про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також і на будь якій іншій стадії провадження у такій справі, тобто і при здійсненні провадження у цих справах (розгляді та затвердженні плану реструктуризації боргів боржника тощо) суду, що розглядає цю справу, у разі, коли боржник - фізична особа обґрунтовує свої вимоги неможливістю погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, належить дослідити та оцінити, зокрема ті обставини, чи мають місце (підтверджені належним чином) імперативно визначені законом підстави для застосування до відповідних правовідносин та процедур у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи особливостей, передбачених положеннями пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.

Водночас, для реструктуризації заборгованості фізичної особи за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, окрім закріплених до неї вимог статтею 116 КУзПБ (за винятком визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу) та план реструктуризації мають відповідати умовам реструктуризації визначеним цим пунктом.

Тому визначальним для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та застосування щодо боржника (фізичної особи) процедури реструктуризації заборгованості за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, є встановлення судом відповідності заяви боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та плану реструктуризації умовам реструктуризації визначеним цим пунктом (Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.05.2022 у справі № 923/984/21).

Відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ план реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Отже наведена імперативна норма встановлює автоматичне схвалення забезпеченим кредитором плану реструктуризації у разі відповідності його умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом, незалежно від процесуальної позиції і заяв кредитора з цього приводу.

Таким чином, абзацом четвертим пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ закріплено спрощену процедуру розгляду судом у підготовчому засіданні плану реструктуризації боржника, яка передбачає розгляд плану реструктуризації без застосування особливостей порядку і процедури розгляду визначеної статтею 126 цього Кодексу (зокрема, відсутня необхідність проведення зборів кредиторів на яких розглядається погоджений боржником план реструктуризації боргів, немає обговорення плану реструктуризації, його схвалення тощо) та урахування процесуальної позиції щодо нього забезпеченого кредитора, але лише за умови відповідності заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та плану реструктуризації умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

А тому, якщо подана заява боржника та долучений до неї план реструктуризації відповідають наведеним вимогам та умовам для такої процедури, суд за результатами їх розгляду на підготовчому засіданні постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 на підтвердження наявності заборгованості в іноземній валюті було надано укладений з Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» договір кредиту №2008/35-19/034 від 11.04.2008 за умовами якого Банком надано ОСОБА_1 грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 25 000 доларів США, зі сплатою 12,5 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначених у Додатку №1 до цього договору (т.1, а.с. 82-88).

У відповідності до п. 1.2. даного договору кредит надано позичальнику для покупки на вторинному ринку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Одночасно з укладенням вказаного кредитного договору, між Банком та позичальником, з метою забезпечення позичальником виконання умов договору, укладено іпотечний договорів за умовами якого ОСОБА_1 передано в іпотеку Банку в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту №2008/35-19/034 від 11.04.2008 трикімнатну квартиру під АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 105-110).

Вподальшому, АТ Укрсоцбанк було реорганізовано шляхом приєднання до АТ Альфа-Банк, а потім змінено назву на АТ Сенс Банк.

Наразі у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед АТ Сенс Банк, яка виникла у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за договором кредиту №2008/35-19/034 від 11.04.2008 у загальному розмірі 25 534,49 доларів США, що еквівалентно 933 760,55 грн.

Зазначена заборгованість, за твердженням боржника, утворилась внаслідок скрутного матеріального становища та відсутності доходу, достатнього для погашення наявної заборгованості перед Банком.

При цьому, як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником єдиного нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 65,4 кв. м. (житлова площа 38,9 кв.м).

Відомостей про наявність у боржника або членів її сім`ї іншого нерухомого або рухомого майна наявні матеріали справи не містять, а учасниками справи надано не було.

Тобто, боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою), що є єдиним місцем проживання боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора за кредитом в іноземній валюті.

З огляду на таке, боржник на підставі п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ має право на ініціювання процедури неплатоспроможності з особливостями визначеним даним пунктом.

Щодо наданого боржником плану реструктуризації боргів, колегія суддів зазначає таке.

Наданий боржником план реструктуризації боргів містить відомості щодо особи боржника, місяця проживання його та членів сім`ї, існуючої заборгованості перед єдиним заставним кредитором, доходу, який отримує боржник за основним місцем роботи, причин, що призвели до неплатоспроможності, а саме неможливість продовження погашення заборгованості через стрімке зростання курсу долару США, економічна криза у зв`язку із здійсненням воєнних дій на території України.

Також у наданому боржником плані реструктуризації боргів боржником враховано особливості п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ в частині зменшення розміру вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, з урахуванням часткової сплати боржником кредиту та відсотків за кредитом.

Так, загальна вартість наданого Банком кредиту складає 85 076,66 доларів США, з яких 25 000 доларів США тіло кредиту та 57 795,66 доларів США нараховані банком відсотки.

Пунктом 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ визначено, що у разі якщо боржник до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність частково виконав зобов`язання за кредитним договором, а саме частково сплатив кредит та відсотки за користування кредитом, розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, зменшується на більшу з таких величин: відсоток основного боргу за кредитом, погашений боржником до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; відсоток загальної вартості кредиту для споживача, розрахованої відповідно до законодавства про споживче кредитування на дату укладення договору про надання кредиту в іноземній валюті, погашений боржником до дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Станом на час звернення боржника до суду першої інстанції з заявою про відкриття провадження про неплатоспроможність ОСОБА_3 було сплачено на користь Банку 49 179,16 доларів США, з яких 2890,12 доларів США сплачене тіло кредиту, а 46 289,04 доларів США сплачені відсотки за кредитним договором.

Отже, боржником сплачено на користь Банку 11,56% основного боргу за весь час користування кредитними коштами та 57,80% загальної вартості кредиту.

Тому, з урахуванням п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ для розрахунку виплат згідно з наданим планом реструктуризації боргів береться відсоток погашення загальної вартості кредиту, оскільки він є більшою величиною.

Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ Експерт Капітал від 07.03.2023 вартість об`єкту оцінки, квартири, що належить боржнику та знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , складає 1 121 390,26 грн.

Відтак, сума вимог кредитора за кредитним договором складає 473 226,69 грн (1 121 390,26 - 57,80%).

У відповідності до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ у разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів: розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, додатково зменшується на 10 відсотків, крім випадків перевищення вартості іпотеки над сумою заборгованості за кредитним договором; на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт; строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років, якщо кредитором і боржником не погоджено інший строк.

З урахуванням наведених законодавчих приписів, загальна сума боргу, яку боржник має сплатити на користь кредитора становить 810 006,32 грн.

Відповідно, сума вимог кредитора, яка підлягає прощенню (списанню) у разі виконання плану реструктуризації боргів становить 123 754,23 грн (933 760,55 - 810 006,32 грн).

При цьому, враховуючи дохід боржника, який складає 10 000 грн на місяць, боржник зобов`язався погашати існуючу заборгованість щомісячними платежами у розмірі 3250 грн, тобто половина мінімальної заробітної плати станом на час звернення боржника з заявою до суду першої інстанції.

Сума, яка щомісячно залишається боржнику складає 2684 грн, що є законодавчо визначеним прожитковим мінімумом для працездатних осіб.

Також, у запропонованому боржником плані реструктуризації строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 8 років, що відповідно є меншим за визначний законодавцем.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що наданий боржником план реструктуризації боргів відповідає вимогам КУзПБ, у тому числі особливостям визначеним п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ, а тому погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та затвердження поданого боржником плану реструктуризації боргів.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта з приводу того, що боржником у заяві лише формально вказано про скрутне матеріальне становище та не розкрито суті обставин, що призвели до необхідності звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, з огляду на таке.

Так, чинне законодавство зобов`язує боржника у плану реструктуризації зазначити обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника (п.2 ст. 124 КУзПБ). При цьому, законодавець не конкретизує, які саме обставини мають бути зазначені боржником та взяті до уваги судом під час розгляду та затвердження плану реструктуризації боргів.

У даному випадку боржником вказано відповідні обставини, що призвели до неплатоспроможності, а саме скрутне матеріальне становище, стрімкий ріст іноземної валюти та економічна криза у зв`язку із запровадженням воєнного стану на всій території України.

Доказів того, що вказані боржником відомості, що спричинили неплатоспроможність є неправдивими, не відповідають дійним обставинам справи, тощо наявні матеріли справи не містять, а апелянтом надано не було.

Не заслуговують на увагу й твердження апелянта з приводу не зазначення боржником у деклараціях вартості предмету застави згідно з останньою оцінкою, оскільки боржником подано декларації про майновий стан за останні три роки, що передували зверненню до суду із відповідною заявою, а саме за 2020, 2021 та 2022 роки, та в даних деклараціях вказано вартість майна станом на час набуття боржником права власності на нього. В той час, як остання грошова оцінка майна боржника була проведена 07.03.2023, тобто поза періодом, за який боржником було надано відповідні декларації.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що під складання плану реструктуризації боргів, боржником було враховано висновок суб`єкта оціночної діяльності ТОВ Експерт Капітал від 07.03.2023, у відповідності до якого вартість об`єкту оцінки, квартири, що належить боржнику складає 1 121 390,26 грн та саме з цієї суми здійснено розрахунок заборгованості, яка підлягає сплаті на користь кредитора під час процедури реструктуризації.

Не заслуговують на увагу й твердження апелянта з приводу того, що строк виконання плану реструктуризації є занадто тривалим, оскільки, як вже було вказано вище у разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів, строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років, якщо кредитором і боржником не погоджено інший строк.

У даному випадку боржником визначено 8 річний строк погашення вимог кредитора, що відповідно є меншим аніж визначений законодавцем.

Щодо посилання апелянта на те, що боржник є громадянкою російської федерації та на неї не може розповсюджуватись дія КУзПБ, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно є громадянкою іншої держави, а саме російської федерації, однак, перебуває та проживає на території України на законних підставах, що підтверджується посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 від 15.10.2020.

Доказів того, що ОСОБА_1 є особою на яку розповсюджуються встановлені Україною, по відношенню до громадян російської федерації, санкції наявні матеріали справи не містять, а скаржником надано не було.

При цьому, колегія суддів зазначає, що КУзПБ не містить жодних обмежень, заборон, тощо в частині звернення з заявою про неплатоспроможність іноземцями, які перебувають в Україні на законних підставах, та відповідно, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги посилання апелянта на судову практику Верховного Суду, оскільки у постановах на які посилається скаржник судом касаційної інстанції зроблено висновки щодо застосування загальної процедури неплатоспроможності боржника, як визначена книгою IV КУзПБ, в той час як ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про неплатоспроможність передбаченою спеціальною нормою, а саме п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 27.04.2023 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.04.2023 у справі №916/1249/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.07.2023.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.