СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Харків Справа № 922/3953/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В.

2-го та 3-го відповідачів - ОСОБА_1

представники інших учасників справи не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури (вх.№1141Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі № 922/3953/21 (повний текст яких складено та підписано 22.05.2023 та 08.06.2023 відповідно суддею Шатерніковою М.І. у приміщенні зазначеного суду)

за позовом керівника Богодухівської окружної прокуратури (62103, Харківська область, м. Богодухів, пл. Свято-Духівська, 1) в інтересах держави в особі Валківської міської ради Харківської області (63002, Харківська область, м. Валки, вул. Харківська, 16; ідент. код 04058657)

до відповідачів:

1. Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 2 під., пов. 8, 9; ідент. код 39792822)

2. фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 )

3. фермерського господарства "Фацелія 2017" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 38, кв. 20; ідент. код 41306711)

про скасування наказу, визнання недійсними договору та повернення ділянки

ВСТАНОВИВ:

Керівник Богодухівської окружної прокуратури звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Валківської міської ради Харківської області до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області; фізичної особи ОСОБА_2 ; фермерського господарства "Фацелія 2017", в якому просить:

визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 № 5815-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 15,6014 га (кадастровий номер :02:000:1169) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Банківського району Харківської області;

визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 № 5817-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 12,3525 га (кадастровий номер :04:000:0979) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

визнати недійсним договір від 09.09.2016, оренди земельної ділянки площею 15,6014 га із кадастровим номером № :02:000:1169, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 ;

визнати недійсним договір від 09.09.2016, оренди земельної ділянки площею 12,3525 га із кадастровим номером № :04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 ;

зобов`язати фермерське господарство "Фацелія 2017" () та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути до комунальної власності Валківської міської ради (Валківській ОТГ) земельні ділянки комунальної власності загальною площею 27,9539 га, кадастрові номери :02:000:1169, :04:000:0979, які розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області, шляхом внесення відповідних відомостей до земельно-кадастрової документації.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2021 у справі № 922/3953/21 було задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про зупинення провадження у справі, провадження по справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1830/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

30.01.2023 через загальний відділ діловодства суду від Харківської обласної прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 922/3953/21 (вх. № 2139), в якому прокурор зазначає про те, що за даними, розміщеними на офіційній веб-сторінці Верховного Суду на веб-порталі Судової влади України, справу № 922/1830/19 було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду 05.10.2022 та прийнято рішення, яким частково задоволено касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 квітня 2023 року провадження у справі № 922/3953/21 поновлено.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.05.2023 у справі № 922/3953/21 у задоволенні позову керівника Богодухівської окружної прокуратури відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність прокурором правомірності вимог при зверненні до господарського суду з позовною заявою в межах даної справи. Водночас, врахувавши заяви фізичної особи ОСОБА_2 та фермерського господарства "Фацелія 2017" про застосування строку позовної давності, суд відмовив у задоволенні позову на підставі статті 267 ЦК України з підстав спливу позовної давності.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі № 922/3953/21 клопотання представника другого та третього відповідачів про ухвалення додаткового рішення (вх. 12550) задоволено.

Стягнуто з прокуратури Харківської області (61001, Харківська обл., місто Харків, Основ`янський район, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 4, ідентифікаційний код особи 02910108) на користь фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнуто з прокуратури Харківської області (61001, Харківська обл., місто Харків, Основ`янський район, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 4, ідентифікаційний код особи 02910108) на користь фермерського господарства "Фацелія 2017" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 38, кв. 20; ідент. код 41306711) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Харківська обласна прокуратура із вказаним рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 у справі № 922/3953/21 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі № 922/3953/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 та ФГ "Фацелія 2017" - адвоката Яровенко О.Ю. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи підставу оскарження, заявник зазначає, що строк звернення до суду за захистом інтересів держави необхідно обраховувати з дня, коли саме прокурору стало відомо про порушене право. Як зазначає Богодухівська окружна прокуратура вона не є володільцем або розпорядником інформації щодо надання громадянам у користування земельних ділянок, а тому про порушення вимог земельного законодавства прокурор дізнався лише у 2018 після отримання документів від Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області. Прокурор також посилається на обставини того, що накази Держгеокадастру про передачу землі в оренду в загальнодоступному доступі не перебувають та не розміщуються на офіційному сайті Головного управління, тому прокурор не мав об`єктивної можливості дізнатися про порушення вимог законодавства. Враховуючи вищенаведене, а також те, що прокурору про порушення вимог законодавства стало відомо лише 06.07.2018, а з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, то з моменту обізнаності прокурора й до продовження відповідних строків сплинуло менше ніж 3 роки, що повністю спростовує доводи суду першої інстанції про пропущення прокурором строків позовної давності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури (вх.№1141Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі № 922/3953/21. Призначено справу до розгляду на 18.07.2023.

04.07.2023 від Головного управління Держгеокадастру у Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а оскаржуване рішення залишити без змін. Крім того просив розглядати справу без участі свого представника.

07.07.2023 від ФГ "Фацелія 2017" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а оскаржуване рішення залишити без змін. Судові витрати просив покласти на Харківську обласну прокуратуру. Так, представник зазначає, що прокурором не доведено належними доказами, чому саме із відповідним запитом до органу, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокуратура звернулася лише у 2018 року і які об`єктивні обставини перешкоджали направити органу прокуратури відповідний запит раніше та раніше звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. Отже, починаючи з червня 2016 року прокурор не був позбавлений права та можливості звернутися з відповідним позовом в межах строку позовної давності, що прокурором зроблено не було. Таким чином, на думку представника, прокурором не наведено достатніх аргументів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку

13.07.2023 від Валківської міської ради Харківської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 оголошено про перерву у розгляді справи до 26.07.2023.

25.07.2023 від Харківської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення в обґрунтування своєї позиції по справі.

В судове засідання, призначене на 26.07.2023, з`явились прокурор та представник 1-го та 2-го відповідачів, представники інших учасників справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзивів на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Богодухівською окружною прокуратурою Харківської області в ході вивчення стану законності надання у власність та користування, а також використання земель виявлені факти порушення інтересів держави Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та громадянином ОСОБА_2 , що полягають у прийнятті незаконних наказів про передачу земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, а також укладення договорів оренди земель сільськогосподарського призначення з огляду на наступне.

Встановлено, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 № 5815-СГ та № 5817-СГ, ОСОБА_2 затверджено проекти землеустрою та передано в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 27,9539 га (12,3525 га та 15,6014 га), з кадастровими номерами №:04:000:0979 та №:02:000:1169, розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області, строком на 21 рік.

На підставі наказів від 30.06.2016 № 5815-СГ та № 5817-СГ між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 , 09.09.2016 укладено два договори оренди вищевказаних земельних ділянок строком на 21 рік, які 20.12.2016 зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 18248941, 18257008.

В подальшому, ОСОБА_2 засноване фермерське господарство "Фацелія 2017" (код ЄДРПОУ - 41306711), яке зареєстроване як юридична особа 27.04.2017.

Як зазначає прокурор у позові, за результатами проведеного вивчення встановлено, що накази Головного управління Держгеокадастру в Харківської області від 30.06.2016 № 5815-СГ, № 5817-СГ, прийняті з порушенням вимог земельного законодавства (статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, статей 7, 12 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакціях на час виникнення правовідносин), у зв`язку з чим вищевказані земельні ділянки, загальною площею 27,9539 га, надані ОСОБА_2 в оренду незаконно, оскільки громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин, або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах. Проте, ОСОБА_2 не мав правомірних (справедливих) сподівань на отримання землі в оренду, був обізнаний про можливість допущення правових порушень з боку публічної влади, отримав земельні ділянки поза конкурсом, без обґрунтування розмірів земельних ділянок та їх кількості, які розташовані на територіях різних рад. Зокрема, окружною прокуратурою встановлено, що ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.08.2015 №785-СГ, вже раніше надавалась земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 22,0056 га з кадастровим №:03:000:0325 для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населених пунктів Заміської сільської ради Валківського району Харківської області (договір оренди землі 03.11.2015, який укладений між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області). При цьому, ОСОБА_2 усвідомлюючи, що протягом 1 року вже має у користуванні земельну ділянку площею 22,0056 га для ведення фермерського господарства, під приводом початку займатися фермерством, з метою уникнення проведення обов`язкових земельних торгів звернувся до Головного управління Держземагенства у Харківській області про отримання в оренду додаткової землі. В свою чергу, Головному управлінню Держземагенства у Харківській області було відомо про наявність у ОСОБА_2 у користуванні земельної ділянки площею 22,0056 га, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована за межами населених пунктів Заміської сільської ради Валківського району Харківської області, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дата внесення відомостей про інше речове право вказана 05.11.2015, тобто майже за І рік до отримання спірних ділянок, а підставою для реєстрації є договір оренди землі між ОСОБА_2 та ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Таким чином, до моменту відведення Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області у користування ОСОБА_2 земельних ділянок, загальною площею 27,9539 га (12,3525 га та 15,6014 га), без проходження процедури земельних торгів, приховав інформацію, що вже отримував раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства.

Крім того, ОСОБА_2 при зверненні з заявами про надання в оренду цих земель не підтверджено наявності в нього необхідної матеріально - технічної бази для обробітку такої площі землі (найманих працівників, сільськогосподарської техніки тощо).

Так, згідно листа Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 25.04.2019 №7.0/5267 за громадянином ОСОБА_2 сільськогосподарська техніка не обліковується.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор стверджує про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, усупереч вимогам ст. ст. 122, 123, 124, 134, Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 7, 8, 14 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції, що діяла на той час), прийнято накази від 30.06.2016 №5815-СГ, №5817-СГ, якими незаконно передано ОСОБА_2 у користування вищевказані земельні ділянки державної власності.

Окрім скасування наказів Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, прокурор просить також визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 09.09.2016, укладені між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 , оскільки останні укладені на підставі та на виконання вищевказаних наказів; та зобов`язати фермерське господарство "Фацелія 2017" та ОСОБА_2 повернути у відання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки державної власності, загальною площею 27,9539 га (кадастрові номери №:02:000:1169 та :04:000:0979), які розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області.

Одночасно як в позовній заяві, так і протягом розгляду справи прокурор наполягає, що про виявлені порушення прокурор довідався лише в 2018 після отримання інформації та копії відповідних матеріалів від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Після отримання відповідних документів керівник Дергачівської місцевої прокуратури звертався до господарського суду Харківської області з позовом про визнання наказів недійсними та договорів оренди та повернення земельних ділянок 14.08.2019, зазначений позов залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 с. 266 ГПК України. Як зазначає прокурор, зазначений позов було залишено без розгляду у зв`язку зі зміною правової позиції ВП ВС. Окрім цього, Богодухівська окружна прокуратура не являється володільцем або розпорядником інформації щодо надання та використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а накази ГУ Держгеокадастра в Харківської області у вільному доступі не перебувають, то прокуратура про вищезазначені порушення вимог законодавства довідатися не могла. Отже, відповідно до положень ст. ст. 256, 257, ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України, наведене, на думку прокурора, свідчить про пропуск строку позовної давності з поважних причин та підлягає поновленню.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є правомірність надання компетентним органом земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства та підстави набуття орендарем права користування такою земельною ділянкою.

Так, відповідно до ст. ст. 13-14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України).

Виходячи з наведених положень, Земельним кодексом України врегульовано загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

В той же час, окрім Земельного кодексу України, правові відносини пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств також врегульовано Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону).

У таких правовідносинах Закон України "Про фермерське господарство" є спеціальним нормативно-правовим актом, а Земельний кодекс України - загальним.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6-2902цс15.

Статтею 1 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції станом на час подання другим відповідачем заяви - 2015) визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Статтею 8 ЗУ "Про фермерське господарство" (станом на момент прийняття 1-им відповідачем оскаржуваного наказу) також встановлено, що після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

За змістом статті 12 Закону землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Виходячи з наведених приписів, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства. Крім того, виходячи зі змісту статей 1, 5, 7, 8, 12 згаданого Закону після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Аналізуючи вказане законодавство, колегія суддів зазначає, що земельні відносини, які є основою створення та діяльності фермерського господарства, проходять у динаміці два етапи: отримання засновником фермерського господарства права (власності або оренди) на землю як передумова створення фермерського господарства; створення фермерського господарства, унаслідок чого особу засновника заміщує фермерське господарство як землекористувач. Цей комплекс відносин є нерозривним, одне не існує без іншого в межах легітимної процедури створення фермерського господарства.

До того ж, при вирішенні вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягає порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, визначений статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" як спеціального по відношенню до статті 123 Земельного кодексу України.

При вирішенні вимог про законність рішення відповідного органу щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства та дійсність договорів, укладених на підставі таких рішень, застосуванню підлягає порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, визначений статтею 7 Закону як спеціального по відношенню до статті 123 Земельного кодексу України.

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8, 12 Закону України "Про фермерське господарство" заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, відповідний орган (а в разі переданого на судовий розгляд спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, у тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки відповідний орган повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Разом з тим відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної або комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 03.02.2016 № 6-2902цс15, від 11.05.2016 № 6-2903цс15, від 18.05.2016 № 6-248цс16 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №525/1225/15-ц.

Зі змісту наданої ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Харківській області заяви вбачається, що підставою звернення до компетентного органу та прийняття на підставі вказаної заяви спірних наказів № 5815-СГ та № 5817-СГ від 30.06.2016, земельні ділянки сільськогосподарського призначення були передані заявнику в оренду саме з метою ведення фермерського господарства.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.08.2015 №785-СГ, вже раніше надавалась земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 22,0056 га з кадастровим №:03:000:0325 для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населених пунктів Заміської сільської ради Банківського району Харківської області (договір оренди землі 03.11.2015, який укладений між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області).

Таким чином, на час прийняття спірних наказів від 30.06.2016 другим відповідачем було отримано земельну ділянку для ведення фермерського господарства, проте не були вчинені дії щодо реєстрації фермерського господарства, а тому другий відповідач вже використав своє право на отримання земельної ділянки державної власності для цієї мети, та здійснював виробництво сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, наданій йому у користування для ведення фермерського господарства,

Таким чином, ОСОБА_2 не підтверджено, що отримавши в користування земельну ділянку у 2015 році, ним, у встановленому законом порядку, здійснено реєстрацію такого фермерського господарства, в той час як виходячи з правового аналізу приписів ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство», можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства. Натомість відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №587/1521/17.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України, прийнятій у складі судових палат у цивільних та адміністративних справах, від 18.05.2016 № 6-248цс16, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 525/1225/15-ц та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 314/3881/15-ц та від 25.09.2019 у справі № 397/30/17, з урахуванням вимог статей 7, 12 Закону України "Про фермерське господарство", статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної або комунальної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах.

Зазначені висновки щодо можливості безоплатного отримання земельної ділянки державної або комунальної власності саме для ведення фермерського господарства тільки один раз, застосовуються і до правовідносин у даній справі.

Також колегія суддів зазначає, що встановлені у справі обставини свідчать про те, що приймаючи рішення, в даному випадку приймаючи спірні накази № 5815-СГ та № 5817-СГ від 30.06.2016, якими земельні ділянки передано в оренду з метою ведення фермерського господарства, Головне управління Держземагенства у Харківській області не провело належної перевірки та не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника на створення фермерського господарства, наявності в нього бажання створити фермерське господарство, наявності уже створеного фермерського господарства та попереднього отримання земельної ділянки для аналогічних цілей.

Виходячи з встановлених у справі обставин, колегія суддів дійшла висновку, що Головним управлінням Держземагенства у Харківській області під час розгляду заяви громадянина ОСОБА_2 використано спрощений режим отримання земель для ведення фермерського господарства всупереч цілей, визначених Законом України "Про фермерське господарство", не перевірено попереднього отримання земельної ділянки для аналогічних цілей та можливість самостійно ним та працею найманих працівників вести фермерську діяльність, а також загалом, чи зможе потенційний орендар проводити діяльність на наданій земельній ділянці.

Встановивши такі обставини, колегія суддів вважає, що в сукупності вони підтверджують доводи прокурора про те, що дії ОСОБА_2 щодо отримання в оренду земельних ділянок, загальною площею 27,9539 га (12,3525 га та 15,6014 га), з кадастровими номерами № :04:000:0979, № :02:000:1169 фактично були спрямовані не на ведення (створення) фермерського господарства особисто, а на отримання цих земельних ділянок за спрощеною процедурою, без проведення земельних торгів.

За таких обставин, накази Головного управління Держземагенства у Харківській області № 5815-СГ та № 5817-СГ від 30.06.2016 щодо передачі в оренду ОСОБА_2 земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства прийнятий з порушенням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України і статей 7, 12 Закону України "Про фермерське господарство". Першим відповідачем під час розгляду заяв другого відповідача використано спрощений режим отримання земель для ведення фермерського господарства всупереч цілей, визначених Законом України "Про фермерське господарство", не перевірено можливість самостійно чи та працею найманих працівників вести фермерську діяльність, не встановлено дійсного волевиявлення заявника на створення фермерського господарства, спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці, зокрема, чи є у нього в наявності сільськогосподарська техніка, самохідні машини тощо.

З огляду на наведене, прокурором доведено правомірність вимог при зверненні до господарського суду з позовною заявою в межах даної справи.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 09.09.2016 площею 15,6014 га із кадастровим номером № :02:000:1169, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 та площею 12,3525 га із кадастровим номером № :04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 , судова колегія зазначає наступне.

Згідно з статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже господарський договір, в т.ч. договори оренди земельних ділянок від 09.09.2016 можуть бути визнані недійсними за наявності двох умов:

- порушення ним прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача;

- наявності передбачених законом підстав для визнання договору недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України);

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2 статті 203 Цивільного кодексу України);

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України);

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки спірні договори земельних ділянок укладені на підставі наказів Головного управління Держземагенства у Харківській області № 5815-СГ та № 5817-СГ від 30.06.2016, які прийняті з порушенням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України і статей 7, 12 Закону України "Про фермерське господарство", колегія суддів вважає, що вказані договори підлягають визнанню недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільний кодекс України.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання незаконними спірних наказів та для визнання недійсними спірних договорів, то і наявні правові підстави для задоволення позовної вимоги прокурора про зобов`язання повернути до комунальної власності Валківської міської ради (Валківській ОТГ) земельні ділянки комунальної власності загальною площею 27,9539 га, кадастрові номери :02:000:1169, :04:000:0979, які розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області, шляхом внесення відповідних відомостей до земельно-кадастрової документації.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідачів було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог керівника Богодухівської окружної прокуратури у даній справі.

В свою чергу, прокурор в позові просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити його.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прокурором не наведено достатніх аргументів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку, в зв`язку з чим відмовив у задоволенні даного клопотання та відмовив у задоволенні вимог прокурора з підстав, встановлених частиною 4 статті 267 ЦК України, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

В свою чергу, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про пропущення прокурором строків позовної давності для звернення з даним позовом, виходячи з наступного.

Так, Європейський Суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93 та № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу), яка в силу приписів статті 257 цього Кодексу встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, і в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган.

Як встановлено колегією суддів і визнано усіма сторонами спору, Валківська міська рада є суб`єктом, право якого порушене.

Колегія суддів звертає увагу учасників спору на ту обставину, що строк позовної давності не може почасти свій сплив раніше, аніж відбулося порушення або невизнання права визначеного суб`єкта (позивача).

Між тим, позивач став власником спірної землі лише в 2020 році.

Так, наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області № 52-ОТГ від 28.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» спірні земельні ділянки передані у комунальну власність Валківської міської ради (Валківської ОТГ) 28.12.2020.

Реєстрація права позивача на землю у державному реєстрі прав на нерухоме майно відбулася 22.09.2021.

Отже, Валківською міською територіальною громадою в особі Валківської міської ради право комунальної власності на спірні земельні ділянки було набуто 28.12.2020 з дати прийняття наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області наказу від 28.12.2020 № 52-ОТГ та складання акту приймання-передачі від 28.12.2020.

Таким чином, Валківська міська територіальна громада в особі Валківської міської ради, яка є позивачем у даній справі, як сторона у спірних правовідносинах, право якої порушено, об`єктивно, з незалежних від неї обставин, не могла довідатись про порушення, допущені ГУ Держгеокадастру під час передачі на підставі наказів № 5815-СГ та № 5817-СГ від 30.06.2016 спірних земельних ділянок ОСОБА_2 , раніше ніж нею набуто право комунальної власності - 28.12.2020.

З урахуванням того, що перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт (Валківська міська рада), право якого порушене, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не було пропущено строків позовної давності, оскільки він звернувся з даним позовом 29.09.2021, тобто через 9 місяців з моменту коли особа, право якої порушено, могла дізнатися про порушення своїх прав.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що строк позовної даності у даному спорі позивачем не пропущений.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 у справі № 922/3953/21 прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову. З огляду на це апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У зв`язку із скасуванням рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 у справі № 922/3953/21, задоволенням позовних вимог прокурора та згідно з ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України підлягає скасуванню і додаткове рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі № 922/3953/21 з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання представника фізичної особи ОСОБА_2 та фермерського господарства "Фацелія 2017" про ухвалення додаткового рішення.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури (вх.№1141Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі № 922/3953/21 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 у справі № 922/3953/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов керівника Богодухівської окружної прокуратури задовольнити.

Визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 № 5815-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 15,6014 га (кадастровий номер :02:000:1169) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Банківського району Харківської області.

Визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 № 5817-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 12,3525 га (кадастровий номер :04:000:0979) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 09.09.2016 площею 15,6014 га із кадастровим номером № :02:000:1169, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 .

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 09.09.2016 площею 12,3525 га із кадастровим номером № :04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 .

Зобов`язати фермерське господарство "Фацелія 2017" () та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути до комунальної власності Валківської міської ради (Валківській ОТГ) земельні ділянки комунальної власності загальною площею 27,9539 га, кадастрові номери :02:000:1169, :04:000:0979, які розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області, шляхом внесення відповідних відомостей до земельно-кадастрової документації.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 2 під., пов. 8, 9; ідент. код 39792822) на користь Харківської обласної прокуратури (код 02910108, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, код банку 820172, рахунок IBAN UA 0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 4540,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову, 6810,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (код 02910108, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, код банку 820172, рахунок IBAN UA 0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 4540,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову, 6810,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з фермерського господарства "Фацелія 2017" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 38, кв. 20; ідент. код 41306711) на користь Харківської обласної прокуратури (код 02910108, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, код банку 820172, рахунок IBAN UA 0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 4540,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову, 6810,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі № 922/3953/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання представника фізичної особи ОСОБА_2 та фермерського господарства "Фацелія 2017" про ухвалення додаткового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.07.2023

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк