ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

"31" липня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/993/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Шніт А.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся"

до Російської Федерації (Russian Federation код ISO ru/rus 643)

про стягнення 719 525 476,73грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Російської Федерації 719 525 476,73грн.

Позовні вимоги мотивовані спричиненням відповідачем внаслідок збройної агресії матеріальних збитків майну позивача.

В якості правових підстав зазначено, зокрема, ст.317, 386, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, ст.133, 134 Господарського кодексу України.

Варто зазначити, що відповідачем у даній справі є держава - російська федерація.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Наразі, відповідними указами Президента України строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжено до 18.08.2023.

За змістом ст.12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч.1 ст.79 Закону України "Про міжнародне приватне право", зокрема, пред`явлення позову до іноземної держави, - може бути допущено лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Отже, вказаний Закон встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів відповідної держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави.

Як Європейська конвенція про імунітет держав 1972 року (стаття 11), так і Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (стаття 12) передбачають, що Договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої Договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території держави суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі №308/9708/19 щодо судового імунітету РФ у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором, Верховний Суд дійшов висновку, що РФ, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

У постановах від 18.05.2022 у справах №428/11673/19 та №760/17232/20-ц Верховний Суд розширив правові висновки, згідно з якими підтримання юрисдикційного імунітету РФ позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом також враховано правову позицію про те, що національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом "генерального делікту").

Крім того, після початку війни в Україні з 2014 року, суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено РФ, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди за позовом, поданим до цієї іноземної країни.

Аналогічна правова позиція щодо судового імунітету держави визначена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №428/11673/19, від 22.06.2022 у справі №311/498/20, від 12.10.2022 у справі №463/14365/21, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №990/80/22.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

З огляду на викладене, спір про відшкодування шкоди за позовом, поданим юридичною особою до РФ, підвідомчий судам України.

Щодо територіальної підсудності спору.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні питання територіальної підсудності, якщо спір не пов`язаний із нерухомим майном, позивач має право вибору згідно положень частини 8 ст. 29 ГПК України, згідно якої, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України "Про міжнародне приватне право" права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Внаслідок ракетних та авіаційних ударів, завданих збройними силами РФ 25.02.2022, місцем заподіяння шкоди за цим позовом визначено Житомирську область.

Щодо звільнення від сплати судового збору за позовом про відшкодування збитків.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора РФ про відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку з порушенням права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Стосовно дотримання вимог п.1 ч.1 ст.164 ГПК України в частині надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками.

До матеріалів позовної заяви додано докази надіслання позовної заяви з додатками на українській мові відповідачу - РФ на електронну пошту Міністерства юстиції РФ - , інформація про яку розміщена на офіційному сайті Міністерства юстиції РФ в мережі Інтернет за посиланням: https://minjust.gov.ru.

Спосіб вручення судового доручення у порядку, встановленому міжнародним договором, зокрема, Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, не застосовується (ч.2 ст.367 ГПК України), з огляду на наступне.

Міністерство юстиції України у листі "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 повідомило про те, що з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами РФ на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

За зверненням Міністерства юстиції України, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією РФ проти України та неможливість, у зв`язку з цим, гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

У зв`язку із порушенням РФ цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного Акта, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією РФ проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справи України 24.02.2022 нотифікувало МЗС РФ про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з Росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та РФ від 14.02.1992.

Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в Росії та Росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року. У разі розриву відносин обидві сторони залишаються без двосторонньої комунікації у дипломатичній площині.

Крім того, комунікація Міністерства закордонних справ України з органами державної влади РФ за посередництва третіх держав не здійснюється.

Отже, подача будь-яких судових документів до російської сторони дипломатичними каналами є неможливим з огляду на розірвання дипломатичних відносин з 24.02.2022 через повномасштабну агресію РФ проти України.

На офіційному вебсайті Акціонерного товариства "Укрпошта" 25.02.2022 розміщено повідомлення про те, що у зв`язку з агресією з боку РФ та введенням воєнного стану, АТ "Укрпошта" припинило поштове співробітництво з поштою РФ та Білорусі, посилки та перекази в ці країни не приймаються.

На підставі викладеного, враховуючи розірвання дипломатичних відносин України з РФ, що унеможливлює надсилання цієї ухвали на адресу відповідача, повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі здійснюватиметься шляхом розміщення на офіційному вебпорталі судової влади України відповідного оголошення в порядку, передбаченому ч.4, 5 ст.122 ГПК України.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Підстави для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З огляду на вище викладене, позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Згідно п.4 ч.2 ст.176 ГПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, зокрема, зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Враховуючи вищевикладене, а також ціну позову, характер і специфіку правовідносин, з приводу яких виник спір між сторонами, суд приходить до висновку про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.9, 12, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання призначити на "07" вересня 2023 р. об 11:00. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Житомирської області за адресою: м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65, у залі судових засідань № 101.

4. Позивачу:

- надати для огляду оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- надати інші докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини (за наявності).

5. Запропонувати відповідачу, відповідно до ст.165 ГПК України, надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня опублікування тексту даної ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України, але не пізніше 25.08.2023, відзив на позовну заяву і докази в його обґрунтування; одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду направити копію відзиву та доданих до нього документів позивачу, докази направлення/вручення надати суду (додати до відзиву).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

6. Повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на вебсайті судової влади України.

7. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені документами відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України.

8.Рекомендувати учасникам судового процесу:

- приймати участь у підготовчому/судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку ст. 197 ГПК України (за умови наявності у суді відповідної технічної можливості на дату їх проведення);

- надавати процесуальні документи до суду через підсистему "Електронний суд": https://id.court.gov.ua/; офіційну електронну адресу суду: ;

- вказувати у процесуальних документах актуальні електронні адреси, в тому числі своїх представників, а також актуальні мобільні номери телефонів та найбільш зручний месенджер;

- подавати окремо оформленими документами заяви (клопотання) з кожного процесуального питання (ст.169, 170 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1- у справу

2- позивачу (рек.) та на електронну пошту представника (через електронний кабінет)

3- відповідачу (шляхом розміщення оголошення на вебсайті суду )