ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
18.07.2023 Справа № 905/190/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Макарової Ю.В., при секретарі судового засідання Одинець Е.В., розглянувши у судовому засіданні заяву відповідача б/н б/д про розстрочення виконання судового рішення по справі
за позовом: Малого приватного підприємства Азія, м. Маріуполь, Донецька область,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фурлендер вінтехнолоджі, м.Перечин, Закарпатська область
про стягнення 2 554 734,34грн.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
В С Т А Н О В И В:
02.11.2022 господарським судом Донецької області прийнято рішення у справі №905/190/22, яким позовні вимоги Малого приватного підприємство Азія, м. Маріуполь, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю Фурлендер віндтехнолоджі м. Перечин, Закарпатська область, про стягнення 2554734,34грн. задоволені частково.
13.12.2022 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.
У зв`язку з апеляційним оскарженням рішення суду, на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 у справі №905/190/22, листом від 27.12.2022 матеріали справи були направленні до Східного апеляційного господарського суду.
23.06.2023 на електрону адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фурлендер вінтехнолоджі надійшла заява б/н б/д про розстрочення виконання судового рішення, в якому заявник просить суд розстрочити стягнення за рішенням суду на 12 місяців.
26.06.2023 суд шляхом надіслання телефонограми повідомив заявника, що заява №б/н від 23.06.2023 про розстрочення виконання судового рішення буде розглянута судом після повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.
05.07.2023 матеріали справи були поверненні зі Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою від 06.07.2023 розгляд заяви про розстрочення виконання судового рішення призначено на 18.07.2023.
У судовому засіданні 18.07.2023 представники участь не приймали, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.
Ухвалою суду від 11.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання №б/н, б/д представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фурлендер віндтехнолоджі про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
14.07.2023 через систему «Електронний суд» від представника Малого приватного підприємства «Азія» надійшла заява, в якій заперечує проти розстрочення виконання судового рішення по справі та просить суд відкласти слухання справи у зв`язку з відпусткою представника - адвоката Сінькової Ю.К. з 17.07.2020 по 31.07.2023.
Розглянувши заяву представника позивача про відкладення судового засідання, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.331 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду заяви, не перешкоджає її розгляду. Суд зазначає, що відкладення розгляду заяви є правом суду; при цьому, підставою для відкладення є не сама по собі обставина відсутності представника сторони в судовому засіданні, а неможливість розгляду заяви за його відсутності.
При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка у судове засідання 18.07.2023 представників учасників справи перешкоджає розгляду заяви, оскільки судом приймається до уваги, що їх явка у судове засідання обов`язковою не визнавалась.
Суд розглядає заяву в межах викладених в ній доводів і позиції іншого учасника справи, в свою чергу сторони не навели суду обставин, які унеможливлюють розгляд заяви виключно за відсутності їх представників в судовому засіданні. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про розстрочення виконання судового рішення по суті за відсутності представників сторін.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду поданої заяви, враховуючи приписи процесуального законодавства щодо обмеження строку розгляду поданої в порядку ст. 331 ГПК України заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача щодо відкладення розгляду заяви.
Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду по справі №905/190/22, дослідивши надані відповідачем до заяви документи та матеріали справи, суд зазначає наступне.
В обґрунтування поданої заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.11.2022 у справі №905/190/22 ТОВ Фурлендер віндтехнолоджі посилається на наступні обставини:
- негативний вплив воєнного стану та ведення бойових дій у Донецькій області на господарську діяльність товариства;
- на відновлення господарської діяльності товариства та можливості сплачувати борг з розстроченням виконання судового рішення;
- скрутне матеріальне становище на підприємстві та недостатність грошових коштів на банківському рахунку.
З огляду на викладене, заявник просить суд розстрочити стягнення за рішенням суду рівними частинами щомісячно на 12 місяців та затвердити наступний графік: до 14.07.2023- 217112,37грн, до 14.08.2023 - 217112,37грн, до 14.09.2023 - 217112,37грн, до 14.10.2023 - 217112,37грн, до 14.11.2023- 217112,37грн, до 14.12.2023 - 217112,37грн, до 14.01.2024- 217112,37грн., до 14.02.2024 - 217112,37грн, до 14.03.2024 - 217112,37грн, до 14.04.2024 - 217112,37грн, до 14.05.2024- 217112,37грн, до 14.06.2024 - 217112,37грн.
Позивач у заяві від 14.07.2023 категорично заперечив проти розстрочення виконання рішення по справі, посилаючись на тривалий строк прострочення, а також те, що надання розстрочення не тільке не буде сприяти захисту майнового права та інтересу стягувача за наказом суду, а навпаки ставитиме його у невигідне становище по відношенню до відповідача.
Норми ст. 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
У відповідності до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.
За змістом ст. 18 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Водночас ч. 1 ст.331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Обставини, які зумовлюють надання розстрочення виконання судового рішення повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.
Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.
Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.
Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.
Для належного вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення, суду необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.74 вказаного кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За приписами ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, саме на заявника в контексті наведених приписів покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав. Отже, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення суду.
Разом з цим, до заяви про розстрочку виконання рішення суду у даній справі заявник не долучив жодних доказів у підтвердження посилань на скрутне фінансове становище, що унеможливлює встановлення судом обставин на які посилається заявник. Посилання на вплив воєнного стану на господарську діяльність ТОВ Фурлендер віндтехнолоджі та відновлення господарської діяльності підприємства не доводить неможливість виконання зобов`язань за рішенням суду.
Таким чином, боржник при зверненні до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду у справі не надав жодних доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні ст.331 ГПК України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для розстрочки його виконання.
Також суд зазначає, що скрутне фінансове становище не є безумовною підставою для розстрочки виконання судового рішення. При цьому, фінансові ускладнення не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.
Питання щодо надання розстрочення виконання судового рішення повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.
Так, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, господарський суд повинен також враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.
Враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.
Суд надаючи оцінку ступеню виконання зобов`язання, причинам невиконання відповідачем зобов`язання за спірними відносинами, зазначає наступне.
Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про заміну кредитора в зобов`язанні (відступлення право вимоги) №01-01/2020 від 03.01.2020 в частині здійснення другого платежу у розмірі 2 120 000,00грн за відступлене право.
Рішенням господарського суду Донецької області, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено, що платіж у розмірі 2 120 000,00грн відповідач мав здійснити на користь позивача ще до 31.01.2020, таким чином прострочення виконання зобов`язання виникло ще до ведення воєнного стану в Україні, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022. Отже, прострочення триває більше трьох років, водночас до дати прийняття рішення у цій справі відповідач не здійснив навіть часткового розрахунку з позивачем, навпаки у суді апеляційної інстанції заперечував проти позовних вимог.

Враховуючи також інтереси Малого приватного підприємства «Азія», суд вважає, що внаслідок порушення грошового зобов`язання відповідачем по зазначеному договору позивач не отримав те, на що розраховував, тим самим не досяг очікуваних результатів від своєї господарської діяльності.

Окрім того, боржник просить розстрочити виконання рішення суду рівними частинами до 14.06.2024.

Водночас суд звертає увагу на те, що за приписами ч.5 ст.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вказані приписи дають підстави стверджувати про те, що у суду в даному випадку відсутні в тому числі процесуальні права прийняти рішення про розстрочення виконання рішення до 14.06.2024, оскільки з дня ухвалення рішення в справі №905/190/22 (з 02.11.2022) пройшло більше 8 місяців, тобто присічний строк, на який виконання даного судового рішення могло бути розстрочене або відстрочене, спливає 02.11.2023.

Хоча рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 у справі №905/190/22 оскаржувалось, суд має враховувати саме дату прийняття такого рішення.

Враховуючи наведене вище, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Вінтихнолоджі» про розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.74, 76, 79, 86, 234, ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Вінтихнолоджі» про розстрочення виконання судового рішення у справі №905/190/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 18.07.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду у порядку та стоки визначені ГПК України.

Суддя Ю.В. Макарова