ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" липня 2023 р. Справа №924/266/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Хмельницької обласної військової адміністрації, м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство", м. Старокостянтинів; Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства , м. Хмельницький

до

1) Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький;

2) Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, м. Старокостянтинів;

про:

- визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 № 50-ОТГ в частині - передачі в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, яка розташована за межами населеного пункту Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області;

- визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Старокостянтинівської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, припинивши право комунальної власності Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області на вказану земельну ділянку;

- визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га;

- зобов`язання Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області повернути спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,6085 га, що розташована за межами населених пунктів Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Варибок Т.В. згідно довіреності

від відповідача-2: не з`явився

від третіх осіб: не з`явилися

від прокуратури: Веселовська О.П. згідно посвідчення

Рішення виноситься 10.07.2023р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору: судом розглядається справа за позовом Керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Хмельницької обласної військової адміністрації, м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство", м. Старокостянтинів; Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства , м. Хмельницький до 1) Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький; 2) Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, м. Старокостянтинів; про: визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 № 50-ОТГ в частині - передачі в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, яка розташована за межами населеного пункту Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області; визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Старокостянтинівської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, припинивши право комунальної власності Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області на вказану земельну ділянку; визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га; зобов`язання Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області повернути спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,6085 га, що розташована за межами населених пунктів Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

В обґрунтування позову посилається на те, що під час опрацювання даних Публічної кадастрової карти України та інформації Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства прокуратурою встановлено порушення вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок лісового фонду, розташованих на території Хмельницького (бувший Старокостянтинівський) району Хмельницької області. Так, згідно даних Публічної кадастрової карти (з використанням функціоналу "Лісовий кадастр") та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі наказу від 24.12.2020 року № 50-ОТГ Старокостянтинівській міській раді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3776,8193 га, якi розташовані (за межами населених пунктів) на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (Старокостянтинівського району) Хмельницької області.

Як зазначив в позові прокурор, згідно додатку до наказу до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності включено, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га (землі запасу), що розташована за межами с. Малі Мацевичі колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. На підставі зазначеного вище наказу та акту прийому-передачі, Старокостянтинівською міською радою 06.02.2021 зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га продовжує перебувати у комунальній власності.

Прокурор вважає, що передача земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га до комунальної власності міської ради відбулася всупереч вимог Земельного та Лісового кодексів України, оскільки її частина відноситься до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство". Згідно з інформацією ДП "Проскурівське лісове господарство", земельна ділянка з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га (землі запасу), відповідно до матеріалів лісовпорядкування, частково накладається на земельну ділянку лісового фонду на території Старокостянтинівського лісництва ДП "Проскурівське лісове господарство" (квартал 16, виділ 23), яка перебуває у постійному користуванні вказаного підприємства. ДП "Проскурівське лісове господарство" від вказаної земельної ділянки не відмовлялося, вилучення чи припинення права постійного користування з інших підстав не здійснювалося. Також, згідно з інформацією, наданою ДП "Сгарокостянтинівське лісове господарство", сертифікованим інженером-землевпорядником Кулаківською А.В. встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, належна на праві комунальної власності Старокостянтинівській міській раді, перебуває в межах земель лісогосподарського призначення, що на території Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області, зокрема земельна ділянка накладається на квартал 16 виділи 23 Старокостянтинівського лісництва. Загальна площа накладення згідно картографічних матеріалів становить 0,6085 га.

Таким чином, на думку прокурора, надана в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради частина спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 0,6085 га належить до категорії земель лісогосподарського призначення і після її незаконного надання у комунальну власність своє цільове призначення не змінила. Вона відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебуває у постійному користуванні ДО "Проскурівське лісове господарство", що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України.

Порушення інтересів держави обґрунтовується тим, що земельна ділянка лісогосподарського призначення державної форми власності, використовується з грубим порушенням вимог законодавства. Крім цього, уповноважений державою орган не вжив заходів до захисту прав та повернення спірної земельної ділянки, таким чином, частина земельної ділянки наданої у комунальну власність наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 № 50-ОТГ мала лісогосподарське призначення.

Як зазначив в позові прокурор, фактично відбулася незаконна зміна цільового призначення землі площею 0,6085 га, яку відведено як земельну ділянку сільськогосподарського призначення (цільове призначення - землі запасу), що призвело до незаконного одержання у комунальну власність частини земельної ділянки лісогосподарського призначення, яка вибула із постійного користування ДП "Проскурівське лісове господарство" (на даний час ДП "Старокостянтинівське лісове господарство"). З наведеного також вбачається, що вилучення з порушенням земельного законодавства земель лісового фонду, зміна їх цільового призначення та передача у комунальну власність, порушує інтереси держави в особі Хмельницької ОВА як уповноваженого державою органу, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та ДП "Проскурівське лісове господарство", як постійного землекористувача (на даний час ДП "Старокостянтинівське лісове господарство").

Відповідач-1 у відзиві на позов від 31.03.2023р. проти позову заперечив, зазначив, що відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів на території Старокостянтинівського району Державний акт на право постійного користування ДП "Проскурівське лісове господарство" не видавався. До позовної заяви також додано копію Акту №9 прийому-передачі земель лісогосподарського призначення Старокостянтинівського району від 02.07.2009 р., однак, як зауважив відповідач-1, позивачем не надано іншого доказу, який б підтвердив віднесення даного Акту прийому-передачі, до спірної земельної ділянки.

Також відповідач-1 у відзиві зазначив, що не надано рішень органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади на підтвердження факту передачі землі, частиною якої є спірна ділянка у користування ДП "Проскурівське лісове господарство" та визначення її цільового призначення. Не надано також доказів про те, які документи підтверджують правомірність, включення до картографічних матеріалів земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063, що є предметом позову.

Відповідач-1 наголосив, що земельна ділянка, площею 0,6085 га, про яку зазначає прокурор, не визначена як об`єкт цивільних прав та не сформована, тобто, не визначено її площу, межі та не присвоєний кадастровий номер. У такому випадку неможливо витребувати вказану земельну ділянку, оскільки вона не визначена як окрема земельна ділянка і не є об`єктом цивільних прав та знаходиться в межах іншої сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063.

Відповідач-2 у відзиві на позов від 05.04.2023р. проти позову заперечив, зазначив, що позивач вважає, що дана земельна ділянка належить до земель лісового фонду, хоча в рішенні про передачу цього не вказано. Від дати отримання цієї ділянки у власність Старокостянтинівській міській раді, тобто з 15 січня 2021 року, треті особи даного позову жодного разу не звертались в органи місцевого самоврядування з метою врегулювання ситуації та не виготовляли правовстановлюючих документів на неї, ця ділянка не була спірною, а використовувалась територіальною громадою виключно в рамках закону.

Прокурор у відповіді на відзив від 10.04.2023р. та письмових поясненнях від 24.04.2023р. зазначив, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України, які передбачають, що до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, які до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Згідно з інформацією ДП "Проскурівське лісове господарство", земельна ділянка з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га (землі запасу), відповідно до матеріалів лісовпорядкування, які долучені до матеріалів справи, частково накладається на земельну ділянку лісового фонду (квартал 16, виділи 23), яка перебуває у постійному користуванні вказаного підприємства. ДП "Проскурівське лісове господарство" від вказаної земельної ділянки не відмовлялося, вилучення чи припинення права постійного користування з інших підстав не здійснювалося. Згідно з інформацією, наданої ДП "Старокостянтинівське лісове господарство", сертифікованим інженером-землевпорядником Кулаківською А.В. встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, належна на праві комунальної власності Старокостянтинівської міської раді, перебуває в межах земель лісогосподарського призначення, що на території Старокостянтинівської (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницького району, зокрема земельна ділянка накладається на квартал 16 виділ 23 Старокостянтинівського лісництва. Загальна площа накладення згідно картографічних матеріалів становить 0,6085 га.

Таким чином, на думку прокурора, надана в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради частина спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 0,6085 га належить до категорії земель лісогосподарського призначення, і після її незаконного надання у комунальну власність своє цільове призначення не змінила. Вилучення для нелісогосподарських потреб частини спірної земельної ділянки державної власності, що віднесена до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство", і передання у власність такої ділянки належить до повноважень Хмельницької ОДА.

Вірним способом захисту порушеного права, на думку прокурора, є пред`явлення до суду негаторного позову в порядку, визначеному ст. 391 Цивільного кодексу України, з метою усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями лісового фонду, а також визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 № 50-ОТГ, на підставі якого неправомірно змінено цільове призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення. Крім того, належним додатковим способом захисту інтересів держави є також заявлення вимог про визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень, оскільки, з огляду на викладене, державна реєстрація спірної земельної ділянки за відповідачем проведена у порушення вимог земельного та лісового законодавства.

У листі від 02.06.2023р. Південно - Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства повідомило суд, що Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства з 23.05.2023р. припинило свою діяльність.

Судом враховується, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства припинено.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Позивач свого представника в судове засідання не направив.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач-2 свого представника в судове засідання не направив, у заяві від 29.06.2023р. просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника.

Треті особи своїх представників в судове засідання не направили.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно з розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації № 633/2008-р від 24.12.2008р. передано у постійне користування земельні ділянки лісогосподарського призначення Волочиського району площею 2045 га, у тому числі полезахисні смуги 222 га, Старокостянтинівського району площею 2373 га, у тому числі полезахисні 288 га, Хмельницького району площею 2937 га, у тому числі полезахисні смуги 89 га державному підприємству Хмельницьке обласне спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Хмельницькоблагроліс", з подальшою розробкою проектної документації.

У матеріалах справи наявний список земельних ділянок, серед яких вказано Великомацевицька сільська рада, до якої прийнято згідно актів прийому-передачі 49,7 га, матеріали лісовпорядкування - 35 га.

Відповідно до розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації "Про утворення комісії з передачі земельних ділянок лісогосподарського призначення" №16/2009-р від 19.01.2009р., на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 24.12.2008р. №633/2008-p "Про передачу в постійне користування земельних ділянок лісогосподарського призначення", вирішено утворити комісію з передачі земельних ділянок лісогосподарського призначення у складі згідно з додатком.

Згідно акта прийому-передачі земель сільськогосподарського призначення Старокостянтинівського району від 02.07.2009р. №9 комісією, виконуючи розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 24.12.2008р. № 633/2008-р "Про передачу в постійне користування земельних ділянок лісогосподарського призначення", проведено перевірку та здійснено приймання-передачу земель, які знаходяться на території Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівській філії ДП ХОСЛАП "Хмельницькоблагроліс". Перевіркою встановлено, що за сільською радою рахуються землі лісогосподарського призначення 59,6 га, з них лісів 49,7 га, полезахисних лісосмуг 9,9 га. До акту додано додаток.

Відповідно до акта приймання-передачі земельних ділянок лісогосподарського призначення від 29.09.2009р. комісією (в присутності землевпорядника та голови Великомацевицької сільської ради), виконуючи розпорядження ХОДА від 24.12.2008р. № 633/2008-р, розпорядження голови районної державної адміністрації № 16/2009-р від 16.01.2009р. проведено передачу земельних ділянок лісового фонду, які знаходяться на території Великомацевицької сільської ради (згідно акта № 9 від 02.07.2009р.), площею 55,8 га.

Наказом державного агентства лісових ресурсів України № 588 від 27.09.2021р. припинено державне підприємство "Проскурівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до державного підприємства "Старокостянтинівське лісове господарство".

Наказом державного агентства лісових ресурсів України №446 від 02.06.2022р. припинено державне підприємство "Старокостянтинівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство.

Згідно наказу № 50-ОТГ від 24.12.2020р. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області передано Старокостянтинівській міській раді Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3776,8193 га, які розташовані (за межами населених пунктів) на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (Старокостянтинівського району) Хмельницької області, згідно додатку.

Як слідує із додатку до наказу № 50-ОТГ від 24.12.2020р. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, з державної власності у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівської об`єднаної територіальної громади було передано спірну земельну ділянку - кадастровий номер :05:019:0063 площею 13,0318 га (номер 50).

Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 24.12.2020р. Головним управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до наказу від 24.12.2020р. № 50-ОТГ передано із державної власності, а Старокостянтинівською міською радою Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області прийнято у комунальну власність Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області земельні ділянки згідно з додатком. Цей акт разом із вказаним наказом є підставою для державної реєстрації права комунальної власності Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області на вказані у додатку земельні ділянки, в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га. (номер 50).

Згідно рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 15.01.2021р. № 33/2/VIII вирішено: 1) прийняти в комунальну власність Старокостянтинівської міської територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3776,8193 га згідно з додатком; 2) здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені в пункті 1 цього рішення земельні ділянки загальною площею 3776,8193 га за Старокостянтинівською міською територіальною громадою в особі Старокостянтинівської міської ради.

До рішення додано перелік земельних ділянок, серед яких під №50 вказано земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га.

У листі заступника начальника управління - начальника Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Плахтія В. Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.10.2022р. №2959/281-22 повідомлено, що Наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №50-ОТГ від 24.12.2020 року у місцевому фонді документації із землеустрою Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутній. Земельна ділянка за кадастровим номером: :05:019:0063 01.11.2013 року була внесена до Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленою ДП "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 320506575 від 18.01.2023р. на підставі наказу № 50-ОТГ від 24.12.2020р. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, акта від 24.12.2020р. приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність за Старокостянтинівською міською територіальною громадою в особі Старокостянтинівської міської ради зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:019:0063 площею 13,0318 га.

Державне підприємство "Старокостянтинівське лісове господарство" у листі від 31.08.2022р. надало документи зі схематичним зображенням накладення на землі держлісфонду розроблені ПП "Земельно-юридичним центром".

У листі ПП "Земельно-юридичний центр" від 23.08.2022р., адресованому ДП "Старокостянтинівське лісове господарство", зазначено, що на виконання договору № 72/22 від 17.08.2022 року, ПП "Земельно-юридичний центр" розроблено документи із схематичним зображенням накладень на землі лісового фонду, які перебувають у користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" згідно матеріалів базового лісовпорядкування 2014 року, по земельній ділянці, що розташована у виділі 23, кварталу 16 (на території Великомацевицької сільської ради). Розроблення документів із схематичним зображенням накладень здійснювалось на підставі матеріалів базового лісовпорядкування 2014 року, які були розробленні Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням Комплексна лісовпорядна експедиція.

У матеріалах справи наявна схема накладань на землі лісового фонду, що перебувають в користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" (Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Великомацевицька сільська рада), на якій зображено місце розташування земельної ділянки за кадастровим номером :05:019:0063, межі виділу та накладання земельної ділянки за кадастровим номером :05:019:0063 на межі виділу №23 (площа - 0,6085 га).

Схема накладань на землі лісового фонду виконана сертифікованим інженером-землевпорядником Кулаківською А.

Також матеріали справи містять викопіювання планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування кадастровий номер :05:019:0063, кв 16 виділ 23 Старокостянтинівського лісництва (ур. "Березина" та ур. Підгори").

ДП "Проскурівське лісове господарство" у листі від 04.11.2021р. повідомило Хмельницьку обласну прокуратуру та Хмельницьку окружну прокуратуру про відсутність можливості самостійного вжиття заходів за захистом інтересів держави, просило прокуратуру звернутися до суду з позовом щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063. Зі своєї сторони підприємство підтримає позовні вимоги при розгляді справи в суді.

ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" у листі від 15.08.2022р. повідомило Хмельницьку обласну прокуратуру та Хмельницьку окружну прокуратуру, що згідно з наказами Державного агентства лісових ресурсів № 588 від 27.09.2021р., №446 від 02.06.2022р. триває процес припинення Державного підприємства "Проскурівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства "Старокостянтинівське лісове господарство". Правонаступник ДП "Старокостянтинівський лісгосп" належить до переліку, визначеного в ст.92 ЗК. На даний час земельні ділянки, які належать на праві постійного користування ДП " Проскурівський лісгосп", переоформляються в постійне користування правонаступнику. Серед переданих за передавальним актом матеріалів є інформація щодо фактів накладення земельних ділянок лісогосподарського призначення на території Великомацевицької сільської ради, згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування в кварталі 16 виділ 23 площа 0,7 га. Державні акти на право постійного користування вищезазначеними земельними ділянками не виготовлялися, належність вказаних земельних ділянок, до земель лісогосподарського призначення державного лісового фонду Старокостянтинівського лісництва підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Стосовно надання документу зі схематичним зображенням накладення на землі держлісфонду від ліцензованого інженера землевпорядника, повідомлено що для отримання відповідного документу необхідною передумовою є пошук даного фахівця та укладення договору про надання послуг. Проводиться перемовини з ліцензованими інженерами-землевпорядниками по даному питанню.

Старокостянтинівська міська рада у листі від 22.09.2022р. повідомила Хмельницьку окружну прокуратуру, що земельні ділянки з кадастровими номерами :05:019:0063, :05:041:0001, :06:010:0050 у власність чи в оренду не передавались.

Хмельницькою окружною прокуратурою 21.09.2022р. надіслано листи до Хмельницької обласної військової адміністрації, Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства, а також, ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" з вимогою повідомити прокуратуру чи ними будуть вживатися заходи щодо судового захисту та поновлення порушених прав на використання державним підприємством спірної земельної ділянки. У випадку невжиття заходів, повідомити причини.

У відповідь на лист окружної прокуратури 10.10.2022р. (Хмельницька обласна військова адміністрація), 30.09.2022р. (ДП "Старокостянтинівське лісове господарство") та 20.12.2022р. (Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства) повідомили прокуратуру про відсутність намірів самостійно звертатися до суду за захистом інтересів держави.

Хмельницькою обласною прокуратурою листом від 02.03.2023р. повідомлено Хмельницьку обласну військову адміністрацію, що загальна площа накладення згідно картографічних матеріалів становить 0,6085 га; надана в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради частина спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 0,6085 га належить до категорії земель лісогосподарського призначення і після її незаконного надання у комунальну власність своє цільове призначення не змінила. Вона відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебуває у постійному користуванні ДП "Проскурівське лісове господарство", що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України. Повідомлено про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом звернення до господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації прав, скасування державної реєстрації у ДЗК та зобов`язання повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Згідно частин 3, 4, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 цього ж Закону).

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, то суд повинен перевірити вказані доводи прокурора незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу (аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі № 587/430/16-ц та від 15.01.2020р. у справі № 698/119/18). Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами 3, 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

У даній справі перший керівник Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Хмельницької обласної військової адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про: визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 № 50-ОТГ в частині - передачі в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, яка розташована за межами населеного пункту Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області; визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Старокостянтинівської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, припинивши право комунальної власності Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області на вказану земельну ділянку; визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га; зобов`язання Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області повернути спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,6085 га, що розташована за межами населених пунктів Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Лісового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, ліси України є її національним багатством i за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гiгiєнiчнi, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, якi приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель i затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, якi перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої впади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно зі статтею 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, якi надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті зеленими насадженнями у межах населених пунктів, якi не віднесені до категорії лісів; окремими деревами i групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних i садових ділянках.

У відповідності до ст. 57 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним i комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Відповідно до частини 2 статті 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається i реалізується державою в особi Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Згідно з частиною 4 статті 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, якi не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 7 Лісового кодексу України ліси, якi знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Статтею 8 Лісового кодексу України визначено, що у державній власності перебувають yci ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Частиною 5 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою i восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Iз аналізу зазначених статей слідує, що розпорядником земель лісогосподарського призначення мала бути Хмельницька обласна державна адміністрація, яка дозволу на вилучення з постійного користування державного підприємства "Проскурівське лісове господарство" земельної ділянки лісового фонду для подальшої передачі її у комунальну власність не надавала.

Порушення інтересів держави обґрунтовується тим, що земельна ділянка лісогосподарського призначення державної форми власності, використовується з грубим порушенням вимог законодавства. Крім цього, уповноважений державою орган не вжив заходів до захисту прав та повернення спірної земельної ділянки, таким чином, частина земельної ділянки наданої у комунальну власність наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 № 50-ОТГ мала лісогосподарське призначення.

Як зазначив в позові прокурор, фактично відбулася незаконна зміна цільового призначення землі площею 0,6085 га, яку відведено як земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що призвело до незаконного одержання у комунальну власність частини земельної ділянки лісогосподарського призначення, яка вибула із постійного користування державного підприємства. З наведеного також вбачається, що вилучення з порушенням земельного законодавства земель лісового фонду, зміна їх цільового призначення та передача у комунальну власність, порушує інтереси держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, як уповноваженого державою органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Судом враховується, що ДП "Проскурівське лісове господарство" у листі від 04.11.2021р. повідомило Хмельницьку обласну прокуратуру та Хмельницьку окружну прокуратуру про відсутність можливості самостійного вжиття заходів за захистом інтересів держави, просило прокуратуру звернутися до суду з позовом щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063. Зі своєї сторони підприємство підтримає позовні вимоги при розгляді справи в суді.

Хмельницькою окружною прокуратурою 21.09.2022р. надіслано листи до Хмельницької обласної військової адміністрації, Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства, а також, ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" з вимогою повідомити прокуратуру чи ними будуть вживатися заходи щодо судового захисту та поновлення порушених прав на використання державним підприємством спірної земельної ділянки. У випадку невжиття заходів, повідомити причини.

У відповідь на лист окружної прокуратури 10.10.2022 р. (Хмельницька обласна військова адміністрація), 30.09.2022р. (ДП "Старокостянтинівське лісове господарство") та 20.12.2022р. (Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства) повідомили прокуратуру про відсутність намірів самостійно звертатися до суду за захистом інтересів держави.

Хмельницькою обласною прокуратурою листом від 02.03.2023р. повідомлено Хмельницьку обласну військову адміністрацію, що загальна площа накладення згідно картографічних матеріалів становить 0,6085 га; надана в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради частина спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 0,6085 га належить до категорії земель лісогосподарського призначення і після її незаконного надання у комунальну власність своє цільове призначення не змінила. Вона відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебуває у постійному користуванні ДП "Проскурівське лісове господарство", що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України. Повідомлено про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом звернення до господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації прав, скасування державної реєстрації у ДЗК та зобов`язання повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення.

Зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

Судом враховується, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан з 24.02.2022, термін якого продовжено указами Президента України 18.03.2022 №133/2022, 18.04.2022 №259/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Повноваження військових адміністрацій визначені ст. 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Зокрема, згідно ч. 1 вказаної статті військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про критичну інфраструктуру", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Частиною 3 даної статті регламентовано, що районна, обласна військові адміністрації здійснюють на відповідній території повноваження, віднесені до їхньої компетенції цим Законом, а також передбачає повноваження у разі прийняття Верховною Радою України за поданням Президента України рішення, передбаченого частиною третьою статті 10 цього Закону, або у разі тимчасової окупації або оточення адміністративного центру області.

Указом Президента України від 24.02.2022р. № 68/2022 "Про утворення військових адміністрацій" для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, серед інших утворено Хмельницьку обласну військову адміністрацію та визначено, що у зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

З урахуванням наведеного, зазначену позовну заяву подано в інтересах Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації). Поряд з цим, як вже зазначалось, при наявності порушень інтересів держави даний орган державної влади тривалий час бездіє у вказаних спірних правовідносинах та не вживає дієвих заходів до їх усунення.

У справі, яка розглядається судом, прокурор у позовній заяві зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га (землі запасу), відповідно до матеріалів лісовпорядкування, частково накладається на земельну ділянку лісового фонду на території Старокостянтинівського лісництва (квартал 16, виділ 23), яка перебуває у постійному користуванні вказаного підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 56 Земельного кодексу України встановлено, що землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.

Згідно зі статтею 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно зі статтею 45 Лісового кодексу України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Статтею 47 Лісового кодексу України встановлено, що лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства.

Згідно зі статтею 48 Лісового кодексу України у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України (в редакції на дату здійснення реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку) до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу.

Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.

Так, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству від 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018р. у справі № 707/2192/15-ц, від 13.06.2018р. у справі № 278/1735/15-ц.

Факт належності на праві постійного користування земель лісогосподарського призначення державному підприємству "Старокостянтинівське лісове господарство" підтверджується розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації № 633/2008-р від 24.12.2008р., яким передано у постійне користування земельні ділянки лісогосподарського призначення Старокостянтинівського району площею 2373 га та Хмельницького району площею 2937 га державному підприємству Хмельницьке обласне спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Хмельницькоблагроліс"; списком земельних ділянок, серед яких вказано Великомацевицька сільська рада, до якої прийнято згідно актів прийому-передачі 49,7 га, матеріали лісовпорядкування - 35 га.; актом прийому-передачі земель сільськогосподарського призначення Старокостянтинівського району від 02.07.2009р. №9, за яким комісією здійснено приймання-передачу земель, які знаходяться на території Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівській філії ДП ХОСЛАП "Хмельницькоблагроліс"; актом приймання-передачі земельних ділянок лісогосподарського призначення від 29.09.2009р., за яким комісією (в присутності землевпорядника та голови Великомацевицької сільської ради), виконуючи розпорядження ХОДА від 24.12.2008р. № 633/2008-р, розпорядження голови районної державної адміністрації № 16/2009-р від 16.01.2009р. проведено передачу земельних ділянок лісового фонду, які знаходяться на території Великомацевицької сільської ради (згідно акта № 9 від 02.07.2009р.), площею 55,8 га.

В свою чергу, факт належності на праві постійного користування земель лісогосподарського призначення державному підприємству "Старокостянтинівське лісове господарство", а саме частини земельної ділянки площею 0,6085 га, яка накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, підтверджується: викопіюванням планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування кадастровий номер :05:019:0063, кв 16 виділ 23 Старокостянтинівського лісництва (ур. "Березина" та ур. "Підгори"); схемою накладань на землі лісового фонду, що перебувають в користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" (Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Великомацевицька сільська рада), на якій зображено місце розташування земельної ділянки за кадастровим номером :05:019:0063, межі виділу та накладання земельної ділянки за кадастровим номером :05:019:0063 на межі виділу №23 (площа - 0,6085 га).

При цьому, судом враховується, що документи накладань на землі лісового фонду, що перебувають в користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" є допустимим доказом у розумінні ст. 77 ГПК України, оскільки виконані сертифікованим інженером-землевпорядником на виконання відповідного договору № 72/22 від 17.08.2022р., укладеного з ПП "Земельно-юридичний центр", тобто надані уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів.

Таким чином, заперечення представника відповідача-1 про відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б підтверджували право постійного користування державним підприємством спірною земельною ділянкою, зокрема Державного акту на право постійного користування, є безпідставними та з огляду на пункт 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України (в редакції станом на дату реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку) спростовуються наявними у справі матеріалами лісовпорядкування.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача-1 щодо того, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили віднесення Акту прийому-передачі №9 від 02.07.2009 р. до спірної земельної ділянки, оскільки вказаним актом, як вже зазначалось, здійснено приймання-передачу земель, які знаходяться на території Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівській філії ДП ХОСЛАП "Хмельницькоблагроліс", відповідно до якого за сільською радою рахуються землі лісогосподарського призначення 59,6 га, з них лісів 49,7 га, полезахисних лісосмуг 9,9 га.

В свою чергу, як вже зазначалось, згідно схеми накладань на землі лісового фонду, що перебувають в користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" (Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Великомацевицька сільська рада), яка виконана відповідною особою - сертифікованим інженером-землевпорядником Кулаківською А. на виконання договору № 72/22 від 17.08.2022р. (згідно листа ПП "Земельно-юридичний центр" від 23.08.2022р.), земельна ділянка за кадастровим номером :05:019:0063 накладається на межі виділу №23 на 0,6085 га.

Відповідно до частини 5 статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до змісту статті 149 Земельного кодексу України (в редакції на дату наказу - 24.12.2020р.) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Згідно ч. 5 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції на дату наказу - 24.12.2020р.) районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті.

Частиною 6 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції на дату наказу - 24.12.2020р.) визначено, що обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті.

Таким чином, відповідно до наведених положень земельного законодавства вилучення для не лісогосподарських потреб спірної земельної ділянки державної власності, що віднесена земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні державного підприємства, належить виключно до повноважень Хмельницької обласної військової адміністрації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду у постановах від 14.11.2018р. у справі № 183/1617/16, від 07.11.2018р. у справі № 488/6211/14-ц, від 07.11.2018р. у справі № 488/5027/14-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове використання земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Ст. 57 Лісового кодексу України визначає, що зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 7 статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, будь-яка інформація щодо погодження вилучення та зміни цільового призначення спірної земельної ділянки державної власності лісогосподарського призначення державним підприємством відсутня.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані обставини, з урахуванням вищенаведених норм, свідчать про те, що наказ № 50-ОТГ від 24.12.2020р. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яким передано у власність земельну ділянку лісового фонду та змінено її цільове призначення без згоди землекористувача, в частині передачі земельної ділянки лісогосподарського призначення, прийнятий з порушенням норм Земельного кодексу України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, можуть бути, в тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З`ясувавши, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення, а не сільськогосподарського призначення, за відсутності жодних дій щодо надання згоди на зміну цільового призначення та отримання згоди землекористувача про передання у власність такої земельної ділянки, суд приходить до висновку про необхідність визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 50-ОТГ від 24.12.2020р. "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальним громадам" в частині передання в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, як земельної ділянки, яка є сформованою у відповідності до чинного законодавства та містить у своєму складі земельну ділянку лісогосподарського призначення.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до частини 2 статті 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Абзац другий частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що у разі, якщо в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень.

Абзац третій частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також містить пряму вказівку на те, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Таким чином, порядок дій державного реєстратора у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення врегульований чинними нині абзацами другим і третім частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, якщо суд дійшов висновку, що право власності позивача було порушено та підлягає поновленню, державний реєстратор повинен одночасно з державною реєстрацією припинення права власності відповідача на відповідне нерухоме майно провести державну реєстрацію набуття права власності на спірне нерухоме майно за позивачем.

При цьому в силу положень абзацу першого частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про право власності відповідача з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вилучаються. Задоволення позову є підставою для вчинення державним реєстратором нової реєстраційної дії - внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення.

Оскільки право комунальної власності у Старокостянтинівської міської ради на спірну земельну ділянку виникло на підставі протиправного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 50-ОТГ від 24.12.2020р., і земельна ділянка лісогосподарського призначення вибула з власності держави з порушенням норм Земельного кодексу України, то відповідне право у Старокостянтинівської міської ради на законних підставах не виникало.

Отже, так як відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації, усунення порушень закону у даному випадку можливе шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку.

Зважаючи на те, що у Старокостянтинівської міської ради право комунальної власності на спірну земельну ділянку зареєстроване у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, шляхом визнання недійсним оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, скасування державної реєстрації права комунальної власності та повернення земельної ділянки на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно зі статтею 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації спірної земельної ділянки.

Судом враховується, що відповідно до вимог ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Разом з цим, негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зайняття земельної ділянки, яка належить до категорії обмежених в обороті з порушенням Земельного кодексу України, Лісового кодексу України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісового фонду.

Так, власник земельної ділянки з обмеженим оборотом може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.

Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом норм Земельного та Лісового кодексів України землі лісогосподарського призначення мають особливий статус, а тому є обмеженими в обороті, тобто можуть надаватися у власність або користування лише у виняткових випадках.

Зайняття спірної земельної ділянки з порушенням положень Земельного кодексу України та Лісового кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку лісового фонду слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Враховуючи, що Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області незаконно зайнято земельну ділянку лісогосподарського призначення з порушенням Земельного кодексу України та Лісового кодексу України, то вказані правовідносини необхідно розглядати як не пов`язані з позбавленням володіння порушення права власності держави та титульного володільця.

Поряд з цим, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю.

Беручи до уваги, що позивачем рішення про вилучення спірної земельної ділянки з державного лісового фонду, зміну її цільового призначення та передачу її у комунальну власність Старокостянтинівській міській раді не приймалось, відтак право постійного користувача та дійсного володільця спірної землі - Народу України та "Старокостянтинівське лісове господарство", до цього часу у законний спосіб не припинене, що вказує на те, що право власності спірною земельною ділянкою у Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в силу законодавчо встановлених обмежень на оборот земель лісогосподарського призначення, не виникло.

З огляду на викладене, негаторний позов є ефективним способом захисту, спрямованим на повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення, за допомогою якого можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного власника відповідних земельних ділянок.

Судом враховується, що доказів на спростування обставин незаконності вибуття спірної земельної ділянки з власності держави до матеріалів справи відповідачами не надано.

За таких обставин, заявлена прокурором вимога про зобов`язання Старокостянтинівської міської ради повернути спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,6085 га, що розташована за межами населених пунктів Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації є доведеною та обґрунтованою.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Суд зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується відповідачів, які мали довести наявність усіх тих обставин, з якими вони пов`язують необґрунтованість та недоведеність позову.

Судом також при вирішенні спору взято до уваги, що у справі Трофимчук проти України Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін; Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа Руїс Торіха проти Іспанії).

Інші доводи відповідачів також не беруться судом до уваги з огляду на їх необґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020р. № 50-ОТГ в частині передачі в комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівської міської об`єднаної територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, яка розташована за межами населеного пункту Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області.

Визнати незаконною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Старокостянтинівської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га, припинивши право комунальної власності Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області на вказану земельну ділянку.

Визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0063 площею 13,0318 га.

Зобов`язати Старокостянтинівську міську раду Хмельницького району Хмельницької області повернути спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,6085 га, що розташована за межами населених пунктів Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району (колишньої Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району) Хмельницької області на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ідентифікаційний код 39767479) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Старокостянтинівської міської ради (Хмельницька область, Хмельницький район, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 41, ідентифікаційний код 36027760) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 20.07.2023р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 7 прим.:

1- в справу,

2- Хмельницькій окружній прокуратурі (; ),

3- позивачу (),

4- відповідачу 1 ( ; вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, 29000) рек.,

5- третій особі - державне спеціалізоване господарське підприємство "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство" (31100, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Старокостянтинів, вулиця Кріпосний вал, будинок 25) - рек.,

6- третій особі - Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства (29000, м. Хмельницький, вулиця Кам`янецька, 55) - рек.

7 - відповідача 2 (; вул. К. Острозького, 41, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100) - рек.