ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відстроченні виконання рішення суду

27.07.2023м. Дніпро№ 904/3743/22

Суддя Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши заяву Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про відстрочення виконання судового рішення від 23.02.2023 у справі:

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про зобов`язання виконати умови договору поставки № 2003433 від 29.11.2020.

Представники:

від позивача: Варган А.О., адвокат;

від відповідача (заявника): Якимець Я.К., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить (з урахування заяви про зміну предмету позову) зобов`язати Акціонерне товариство Нікопольський завод феросплавів () виконати умови договору поставки № 2003433 від 29.07.2020 р. та специфікації №3/2105372 від 18.10.2021 р. до даного договору, а саме: прийняти виготовлений ПрАТ Дніпрополімермаш товар - кільце натискне, 1-4397-00 СБ в кількості 2 шт. на суму 2 799 996,00 грн з ПДВ відповідно до специфікації №3/2105372 від 18.10.2021 р. до договору поставки № 2003433 від 29.07.2020 р. протягом 10 календарних днів з дати набрання рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/3743/22 законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2023 залишено без змін, позов Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" задоволено, зобов`язано Акціонерне товариство Нікопольський завод феросплавів виконати умови договору поставки № 2003433 від 29.07.2020 р. та специфікації №3/2105372 від 18.10.2021 р. до даного договору, а саме: прийняти виготовлений ПрАТ Дніпрополімермаш товар - кільце натискне, 1-4397-00 СБ в кількості 2 шт. на суму 2 799 996,00 грн з ПДВ відповідно до специфікації №3/2105372 від 18.10.2021 р. до договору поставки № 2003433 від 29.07.2020 р. протягом 10 календарних днів з дати набрання рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/3743/22 законної сили, стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" витрати по сплату судового збору у сумі 2 481,00 грн.

10.07.2023 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 у справі № 904/3743/22, яке набрало законної сили 22.06.2023, видано накази про примусове виконання.

20.07.2023 від відповідача - Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів до суду надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення від 23.02.2023 по справі № 904/3743/22, у якій просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 у справі № 904/3743/22 строком на 1 рік.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" є містоутворюючим у м. Нікополі зі штатною чисельністю майже 6 тисяч працівників, з яких у цей час працює лише 50 відсотків людей. Зазначає, що товариство наповнює податками значну частку міського бюджету, своєчасно сплачує заробітну плату, при тому що має збитки від господарської діяльності у зв`язку із відсутністю попиту на готову продукцію на внутрішньому ринку та значними ускладненнями з логістикою її збуту за кордон. Звертає увагу на те, що з 12.07.2022 місто Нікополь в Дніпропетровській області і по теперішній час піддається щоденним систематичним обстрілам з боку військ рф, які знаходяться на відстані 7 кілометрів по Каховському водосховищу від міста Нікополь. Починаючи з серпня 2022 року господарська діяльність відповідача знаходиться в стані часткового простою, що викликано руйнуванням майна відповідача, яке використовується ним у його діяльності, в наслідок ворожих обстрілів. 18.07.2022 по 07.10.2022 російські снаряди влучили безпосередньо і на територію Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що призвело до руйнування його виробничих потужностей, та відповідно до значної матеріальної шкоди. 19.12.2022 внаслідок ворожого обстрілу ствольною артилерією російських військ повністю знищені належні відповідачу електропередавальну лінію та високовольтні кабелі; плавильні печі АТ "Нікопольський завод феросплавів", що призвело до тимчасової зупинки виробництва; 09.03.2023 ворог здійснив ракетну атаку по енергетичній системі Нікопольського району. Під час обстрілу ракетами С-300, пошкодження зазнала підстанція 330 кВ "Нікопольська". Внаслідок обстрілу на території підстанції виникла пожежа. Вогнем було знищено обладнання підстанції, що призвело до знеструмлення у електропередавальну лінію та високовольтні кабелі. Внаслідок обстрілу та влучання ворожої ракети по об`єктах цивільної інфраструктури, пошкоджено опору № 1 повітряної лінії 154 кВ ГВ-З-ГВ-4 (інв. № 3128), що знаходиться в районі підстанції "Нікопольська-330" та належить відповідачу. 04.05.2023 збройним формуванням рф здійснено чотири скиди з БПЛА, внаслідок чого пошкоджено трансформаторну підстанцію, розташовану на території АТ НЗФ. 06.05.2023 внаслідок обстрілів з РСЗВ "Град" та ствольної артилерії пошкоджено адміністративну будівлю, цех виробництва феросплавів та піч АТ НЗФ. В результаті руйнування Коховської ГЕС Нікопольський район зазнав катастрофічним наслідків. В Нікопольському районні запроваджено жорстокий режим економії водопостачання. Тому, виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 в тих військових умовах, в яких опинилося товариство, є на теперішній час неможливим.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 прийнято заяву Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 27.07.23 о 11:00 год.

26.07.2023 від позивача до суду надійшли письмові пояснення, у яких просить відмовити АТ"НЗФ" в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення в повному обсязі.

27.07.2023 від відповідача (заявника) до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, дослідивши надані позивачем та відповідачем (боржником) документи, зазначає наступне.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Суд наголошує, що відстрочка за своєю суттю є відкладенням (перенесенням) виконання рішення на новий строк, який визначається судом, та не є підставою для звільнення від його виконання (від відповідальності за його невиконання).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Зі змісту приписів ст.331 ГПК України вбачається, що розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Для належного вирішення питання щодо надання відстрочки виконання судового рішення, суду необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 вказаного кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, саме на відповідача в контексті наведених приписів покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав. Отже, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення суду.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі заявник додав: повідомлення ДСНС № 2873 від 15.09.2022; повідомлення ДСНС № 3204 від 07.10.2022; повідомлення ДСНС № 4554 від 20.12.2022; повідомлення ДСНС № 83 від 05.01.2023; акт про пожежу від 16.12.2022; витяг з ЄРДР від 16.02.2023; повідомлення ДСНС № 750 від 16.02.2022; витяг з ЄРДР від 10.03.2023; витяг з ЄРДР від 04.05.2023; витяг з ЄРДР від 06.05.2023; наказ № 30 від 31.01.2023; наказ № 58 від 28.02.2023; наказ № 87 від 31.03.2023; наказ № 112 від 28.04.2023; наказ № 158 від 12.06.2023; довідку Нікопольської РВА № 128 від 02.03.2023; довідку Нікопольської РВА № 199 від 03.04.2023; довідку Нікопольської РВА № 305 від 01.05.2023; довідку Нікопольської РВА № 442 від 02.06.2023; довідку Нікопольської РВА № 589 від 03.07.2023; лист НЕК Укренерго № 01/57353 від 21.12.2022.

Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочки виконання рішення суду заявником не надано.

Так, даний спір виник з вини відповідача. Складний економічний стан підприємства не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду. А наявність військового стану наразі впливає на господарську діяльність обох підприємств. Сторони по справі знаходяться в рівнозначних економічних умовах. До того, ж прострочення виконання зобов`язання відповідача перед позивачем виникло ще до обстрілів міста Нікополь та території заводу відповідача (відповідач мав прийняти товар кільця натискного, креслення 1-4397-00СБ в кількості 2 шт. на загальну суму 2 799 996,00 грн в строк до 31.03.2022 включно).

Відповідно до п. А.4. DDP Інкотермс 2010, продавець зобов`язаний надати не розвантажений то вар у розпорядження покупця або іншої особи, призначеної покупцем, на будь-якому прибулому транс портному засобі, у названому місці призначення, в узгоджену дату або в межах періоду, узгодженого до поставки.

Тобто, місце приймання товару визначає саме Покупець (відповідач), який може обрати будь-яке безпечне місце отримання товару.

Отже, відповідачем не доведено неможливість визначити місце приймання товару, яке відповідає вимогам безпеки.

Суд звертає увагу, що позивач перебуває у складних економічних умовах, так само як і відповідач.

У даному аспекті суд зазначає, що відстрочка може надаватися при наявності дійсного бажання виконувати зобов`язання перед позивачем, але за наявності певних перешкод. Відповідач не продемонстрував добросовісного ставлення до виконання свого обов`язку. Так, боржником протягом усього часу існування зобов`язання не прийнято навіть частини товару.

Крім того, суд зауважує, що заявником не подано доказів щодо впевненої можливості виконання рішення суду за умови його відстрочення або доказів щодо термінів та шляхів прийняття від позивача товару. Так, заявник у заяві не навів будь-якого обґрунтування як саме буде виконано рішення щодо отримання від позивача товару.

Стосовно посилання Відповідача на форс-мажорні обставини, суд їх не приймає, оскільки з цього приводу судами першої та апеляційної інстанції в судових рішеннях по справі №904/3743/22 було наголошено, що форс-мажорні обставини звільняють від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від виконання власне самого зобов`язання.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також недоведеність відповідачем наявність конкретних обставин які суттєво ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду в цій справі, беручи до уваги відсутність згоди стягувача для надання відстрочки, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, заява Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 у справі № 904/3743/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, а саме 27.07.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 28.07.2023.

Суддя В.Г. Бєлік