ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2457/22
Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., за участю секретаря судового засідання Д.С.Бабяка, розглянувши заяву відповідача 2 - ОСОБА_1 б/н від 21.06.2023 року (вх. №4995/23 від 21.06.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2457/22
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ АВТОГРУП», Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Святопетрівське
2) ОСОБА_1 , м. Київ
про стягнення заборгованості
від позивача Н.О.Олейнік
від відповідачів не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ АВТОГРУП» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ АВТОГРУП» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 185943 (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок три) грн. заборгованості за кредитним договором та 4334 (чотири тисячі триста тридцять чотири) грн. 15 коп. витрат по сплаті судового збору. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами у сумі 3431,69 грн. закрито. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено.

До суду від представника відповідача 2 надійшла заява б/н від 21.06.2023 року (вх. №4995/23 від 21.06.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2457/22, згідно якої відповідач 2 просить стягнути з позивача 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 26.06.2022 року заяву представника відповідача 2 б/н від 21.06.2023 року (вх. №4995/23 від 21.06.2023) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 2 - 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 11.07.2023 року.

До суду від відповідача 2 електронною поштою надійшла заява б/н від 10.07.2023 року (вх. №5124/23 від 12.07.2023) про розгляд справи без участі його представника.

У судовому засіданні 11.07.2023 року представник позивача проти заяви представника відповідача 2 б/н від 21.06.2023 року (вх. №4995/23 від 21.06.2023) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 2 - 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу заперечив та просив суд у її задоволенні відмовити повністю.

Розглянувши у судовому засіданні 11.07.2023 року заяву представника відповідача 2 б/н від 21.06.2023 року (вх. №4995/23 від 21.06.2023) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 2 - 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2457/22, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві відповідачем 2 було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Крім того, під час розгляду справи представником відповідача 2 заявлено усне клопотання про стягнення з позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу, докази понесення таких витрат представник відповідача 2 зобов`язується подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, заявником дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2023 року між ОСОБА_1 (за договором клієнт) та адвокатом Титаренко Наталією Борисівною (за договором адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги №12 (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання за гонорар (далі гонорар), надавати правову допомогу клієнту відповідно до умов даного договору та в порядку, передбаченому чинним законодавством України (далі правова допомога), що надається адвокатом клієнту згідно з умовами даного Договору. Перелік послуг, що надається згідно Договору міститься в пп. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.4 п. 1.1 Договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору, за надання правової допомоги, визначеної пунктами 1.1, 1.2 цього Договору, клієнт зобов`язується сплатити на користь адвоката гонорар в національній валюті України, визначений в додатках до даного Договору. Клієнт приймає послуги, надані за цим договором, за Актом (актами) приймання-передачі послуг. Клієнт зобов`язаний підписати два примірники Акту приймання-передачі послуг не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання від адвоката, та один примірник невідкладно повернути адвокату. З моменту підписання Акту приймання-передачі згідно пункту 3.3 Договору правова допомога вважається наданою у повному обсязі та належним чином.

Згідно п.п. 1, 2 Додатку №1 від 16.02.2023 до Договору, даний додаток визначає порядок оплати правничої (правової) допомоги (далі гонорар) адвокату за надання правничої допомоги в Господарському суді Київської області у справі №911/2457/22, що включає в себе написання заяв по суті, клопотань, участь в судових засіданнях. Гонорар за домовленістю сторін складає фіксований гонорар у сумі 20000,00 грн. Оплата послуг, зазначених в п. 1 даного Договору здійснюється шляхом 100% авансування та повинна бути сплачена до подачі підготовлених процесуальних документів до суду (пп. 3.1 п. 3 Додатку).

Правова допомога вважається наданою після підписання сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Підтвердженням отримання гонорару від клієнта є розрахункова квитанція, відривна частина якої, що містить перелік послуг та суму оплаченого гонорару, надається клієнту, а невідривна частина залишається у адвоката (пп. 7.1, 7.5 п. 7 Додатку).

В якості надання юридичних послуг та понесених витрат на правову допомогу у сумі 20000,00 грн. до матеріалів справи долучено Акт приймання-передачі послуг №1 від 20.06.2023 року, розрахункову квитанцію №16/02/23 від 16.02.2023 року на суму 20000,00 грн., детальний опис робіт згідно Договору про надання правової допомоги №12 від 16.02.2023 року.

Заперечуючи проти заяви відповідача 2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 2 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача у судовому засіданні 11.07.2023 року, усно зазначив, що відповідачем 2 не надано детального опису витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, не зазначено вартості кожної послуги та не надано доказів оплати правової допомоги у сумі 20000,00 грн.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17).

Згідно п.п. 3.2, 3.3 Договору, клієнт приймає послуги, надані за цим договором, за Актом (актами) приймання-передачі послуг. Клієнт зобов`язаний підписати два примірники Акту приймання-передачі послуг не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання від адвоката, та один примірник невідкладно повернути адвокату. З моменту підписання Акту приймання-передачі згідно пункту 3.3 Договору правова допомога вважається наданою у повному обсязі та належним чином.

З наданого до матеріалів справи Акту приймання-передачі послуг №1 від 20.06.2023 вбачається, що адвокат передає, а клієнт приймає надані юридичні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги №12 від 16.02.2023 року, а саме, надання правової допомоги в Господарському суді Київської області у справі №911/2457/22, що включає в себе написання заяв по суті, клопотань, заяв, участь у судових засіданнях. Вартість послуги складає 20000,00 грн. Зазначений Акт приймання-передачі послуг №1 від 20.06.2023 підписано сторонами без зауважень, у акті зазначено опис наданих послуг та зазначено загальну вартість таких послуг, яка оплачена позивачем згідно розрахункової квитанції №16/02/23 від 16.02.2023 року.

Згідно п. 2 Додатку №1 від 16.02.2023 до Договору, гонорар за домовленістю сторін складає фіксований гонорар у сумі 20000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 зазначено, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Згідно постанови Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Так, згідно Детального опису робіт згідно Договору про надання правової допомоги №12 від 16.02.2023 року, сторонами погоджено перелік та вартість послуг. Проте, крім Договору, сторонами підписано Акт приймання-передачі послуг, що свідчить про погодження та прийняття сторонами зазначених у ньому умов щодо обсягу, переліку та вартості наданих адвокатом послуг. Тому, підписання сторонами такого акту спростовує заперечення відповідача про те, що вартість роботи адвоката не погоджено.

Варто також зауважити, що згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, а тому, судом відхиляються заперечення позивача стосовно відсутності в матеріалах справи доказів оплати понесених відповідачем 2 витрат на правову допомогу.

При цьому, суд зауважує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами, до правової допомоги належать й консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах тощо (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16).

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

Судом встановлено, що належних доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, позивачем не надано, у зв`язку з чим, суд вважає, що останнім не доведено, у відповідності до ч. 6 ст. 126 ГПК України, неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

При цьому, саме лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року у справі №910/5410/19.

Так, дослідивши матеріали справи та враховуючи категорію та складність справи, в межах якої відповідачем 2 отримано адвокатські послуги, об`єм роботи, проведеної адвокатом та під час розгляду справи, а також, відмову у задоволенні позовних вимог до відповідача 2, з урахуванням критеріїв пропорційності та розумності, суд вважає обґрунтованим розмір покладених на позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката у сумі 20000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву відповідача 2 - ОСОБА_1 б/н від 21.06.2023 року (вх. №4995/23 від 21.06.2023) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 2 - 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 21.07.2023 року.

Суддя Д.Г. Заєць