ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023м. ХарківСправа № 922/2637/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, )
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, )
про стягнення 1 460 834 114,91грн
за участю учасників справи:

позивача - Орел С.С.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 1 455 746 168,47грн, 3% річних в розмірі 407 576,83грн та збитки від інфляції в розмірі 4 680 369,61грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу № 7315-НГТ-32 від 01.06.2021 та договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ № 7315-НГТ-РЗ від 08.02.2022 щодо здійснення своєчасної оплати з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 26.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2637/23 за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 13.07.2023 о 14:45.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги, викладені у позовній заяві, щодо стягнення боргу, інфляційних втрат, 3% річних за договором постачання природного газу від 01.06.2021 № 7315-НГТ-32 визнає. Також відповідач просить суд при вирішенні питання щодо стягнення судового збору застосувати ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 50%, а 50% судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

В підготовчому засіданні 13.07.2023 судом оголошено перерву до 16:00 год 13.07.2023.

Після перерви судове засідання продовжено, представник відповідача у судове засідання після перерви не з`явився.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (відповідач) укладено договір постачання природного газу № 7315-НГТ-32 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

За умовами п.5.1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити оплату за природний газ виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 30% вартості замовленого на відповідний розрахунковий період природного газу в обсягах, визначених в п.2.1 цього договору - до 10 числа розрахункового періоду, в якому здійснюється постачання газу;

- 30% вартості замовленого на відповідний розрахунковий рахунок період природного газу в обсягах, визначених в п.2.1 цього договору - до 20 числа розрахункового періоду, в якому здійснюється постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 22 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Позивач на виконання умов договору, протягом червня 2021 - травня 2022 передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 3 825 454 124,38грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, наявними в матеріалах справи.

08.02.2022 між сторонами укладено договір № 7315-НГТ-РЗ про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, відповідно до умов якого сторони домовились про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ у листопад 2021 року за договором постачання, що виникла у відповідача перед позивачем станом на 31.01.2022, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, з урахуванням оплат, здійснених у лютому 2022 року до дня укладання договору реструктуризації, шляхом розстрочення на три календарних місяця, починаючи з лютого 2022 року.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації, становить 60 473 798,18грн (п.2 договору реструктуризації).

За умовами п.3 договору реструктуризації, відповідач зобов`язався виплатити у повному обсязі заборгованість шляхом перерахування щомісяця коштів рівними частинами відповідно до графіка погашення заборгованості відповідно до додатку № 2 до договору реструктуризації, який є його невід`ємною частиною. Дата останнього платежу за графіком погашення заборгованості до 30.04.2022.

Відповідач оплату природного газу здійснював несвоєчасно, взяті на себе зобов`язання у строк, визначений договором та договором реструктуризації не виконав, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п.5.1 договору та п.3 договору реструктуризації.

Таким чином, сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає 1 455 746 168,47грн, в тому числі 60 473 798,18грн за договором реструктуризації.

На суму заборгованості в розмірі 60 473 798,18грн за договором реструктуризації позивач здійснив нарахування 3% річних в розмірі 407 576,83грн за період з 08.02.2022 по 30.04.2022 та збитків від інфляції в розмірі 4 680 369,61грн за період з 01.03.2022 по 30.04.2022.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Вищезазначені обставини підтверджуються відповідачем, який позовні вимоги визнає в повному обсязі, про що суду надано відповідну заяву, викладену відповідачем у відзиві на позов.

За приписами п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічна правова норма викладена в ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відповідач має право визнати позов - на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд зазначає, що визнання відповідачем позову це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві.

Частиною 1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За приписами ч.3 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.191 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, розглянувши заяву відповідача про визнання позову в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1 455 746 168,47грн, 3% річних в розмірі 407 576,83грн та збитків від інфляції в розмірі 4 680 369,61грн, враховуючи те, що вона відповідає закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, вчинена уповноваженою на це особою відповідача, вона приймається судом, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

За приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено право позивача на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, яке було реалізоване відповідачем у відзиві на позов, витрати зі сплати інших 50% судового збору у розмірі 469 700,00грн покладаються на відповідача.

Одночасно суд наголошує, що питання про повернення вищезазначених 50% судового збору буде вирішено судом після звернення позивача з відповідним клопотанням, в порядку приписів Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.46, 130, 232, 233, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 1 455 746 168,47грн основного боргу, 407 576,83грн 3% річних, 4 680 369,61грн збитків від інфляції, 469 700,00грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "24" липня 2023 р.

Суддя Т.А. Лавренюк