ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 серпня 2023 року Справа № 902/842/23

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали за заявою фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни

про скасування судового наказу від 21.07.2023 № 902/842/23, виданого Господарським судом Волинської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки,26, офіс 411, м.Київ, 01133, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 58146,92 грн, з них 24504,82 грн основної заборгованості згідно договору № 433975-КС-002 про надання кредиту від 26.11.2021, 33645,10 грн процентів за користування кредитом, а також сплачений заявником судовий збір в розмірі 214,72 грн,-

встановив:

21.07.2023 Господарським судом Волинської області в порядку ст. 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) було видано судовий наказ № 902/842/23 про стягнення з фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки,26, офіс 411, м.Київ, 01133, ) 58146,92 грн (п`ятдесят вісім тисяч сто сорок шість гривень 92 коп.), з них 24504,82 грн основної заборгованості згідно договору № 433975-КС-002 про надання кредиту від 26.11.2021, 33645,10 грн процентів за користування кредитом, а також сплачений заявником судовий збір в розмірі 214,72 грн (двісті чотирнадцять гривень 72 коп.).

24.07.2023 копію судового наказу з додатками було направлено на адресу боржника.

31.07.2023 на адресу суду надійшла заява фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни про скасування судового наказу № 902/842/23 від 21.07.2023.

В обґрунтування поданої заяви боржник вказує, що між сторонами було укладено кредитний договір №433975-КС-002. На етапі, коли ТзОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, між стягувачем та боржником велись перемовини щодо суми заборгованості. 21.07.2023 боржником було сплачено грошові кошти в розмірі 26000,00 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №433975-КС-002. Саме така сума була погоджена сторонами, а тому відсутні підстави для стягнення 58146,92 грн. Крім того, посилаючись на ст. 126, 129 ГПК України просить стягнути із заявника 134,20 грн судового збору сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу та 3000,00 грн витрат на правову допомогу.

Подана заява фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни про скасування судового наказу № 902/842/23 від 21.07.2023 відповідає вимогам ст. 157 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 ГПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому слід зазначити, що положення ГПК України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п.5 ч.3 ст.157 ГПК України).

Суд, розглянувши матеріали заяви фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни про скасування судового наказу № 902/842/23 від 21.07.2023 дійшов висновку про часткове її задоволення з огляду на таке.

Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до статей 147, 148 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (ст. 154 ГПК України).

Так, нормами статті 157 ГПК України врегульовано, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, якщо, зокрема, він наголошує на повній або частковій необґрунтованості вимог стягувача.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 158 ГПК України).

Аналіз наведених норм, свідчить про те, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про скасування судового наказу не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, і відповідно приписами розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачено розподілу будь яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви. Як визначено ч. 3 ст.158 ГПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує лише питання про поворот виконання судового наказу.

Приписи ж статті 129 ГПК України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

За таких обставин, виходячи з того, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви боржника в частині стягнення зі стягувача судових витрат.

Суд, розглянувши матеріали заяви фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни про скасування судового наказу № 902/842/23 від 21.07.2023 визнає їх достатніми для скасування судового наказу Господарського суду Волинської області № 902/842/23 від 21.07.2023, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки,26, офіс 411, м.Київ, 01133, ).

Поруч з цим, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки,26, офіс 411, м.Київ, 01133, ) не позбавлене права на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Також судом засвідчується, що відповідно до ч.2 ст.151 ГПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 157, 158, 234 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Заяву фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни про скасування судового наказу № 902/842/23 від 21.07.2023 задовольнити частково.

2. Судовий наказ Господарського суду Волинської області № 902/842/23 від 21.07.2023 про стягнення з фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки,26, офіс 411, м.Київ, 01133, ) 58146,92 грн (п`ятдесят вісім тисяч сто сорок шість гривень 92 коп.), з них 24504,82 грн основної заборгованості згідно договору № 433975-КС-002 про надання кредиту від 26.11.2021, 33645,10 грн процентів за користування кредитом, а також сплачений заявником судовий збір в розмірі 214,72 грн (двісті чотирнадцять гривень 72 коп.) - скасувати.

3. У задоволенні заяви фізичної особи підприємця Євсеєвої Олени Михайлівни в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 01.08.2023.

Суддя А. С. Вороняк