ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023м. ХарківСправа № 922/1061/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, вул. Любомира Гузара, 44);
до Приватного акціонерного товариства "Енергооблік" (61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1).
про стягнення коштів у розмірі 987 096, 09 грн
за участю представників:

позивача - Даниляк О.С. (в режимі відеоконференції);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Енергооблік", м. Харків, про стягнення заборгованості у розмірі 987 096, 09 грн, з яких: пеня - 711 416, 29 грн, штраф - 275 679, 79 грн, за договором про надання послуг з ремонту та технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів № від 21.01.2021, укладеним між сторонами даного спору. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати. Підставою звернення до суду стало порушення відповідачем строків виконання робіт, передбачених умовами даного договору.

Ухвалою господарського суду від 27.03.2023 відкрито провадження у справі № 922/1061/23 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12.04.2023 о 13:45 год.

Ухвалою господарського суду від 27.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 27.06.2023. Відкладено підготовче засідання на 25.05.2023 об 11:45 год.

08.05.2023 відповідачем надано до суду відзив на позов (вх. № 11308), в якому останній, заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог, посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт, приймання-передача яких оформлена актами від 16.08.2021 № 5, 6 та 7. Також зауважує, що навіть якщо ПрАТ Енергооблік припустився прострочення виконання робіт, необхідно враховувати, що ці роботи - лише проміжний (другий) етап, який в договорі (додаток № 3 - графік виконання робіт) іменується "Виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи". Заключним етапом робіт є "Пусконалагоджувальні роботи, випробування, оцінка відповідності технічному регламенту та передача до експлуатації". При цьому, роботи по заключному етапу виконані ПрАТ Енергооблік у відповідності до графіку, і ТОВ Оператор газотранспортної системи України, на думку відповідача, не може стверджувати, що йому були спричинені збитки внаслідок затримання робіт по другому етапу. Також зазначив, що листом від 25.03.2022 № 25/03-6 ПрАТ Енергооблік сповістило позивача про настання форс-мажорних обставин та повідомило про орієнтувальні строки, в які планували закінчити роботи, а отже, вважає, що відповідачем доведено, як існування обставин непереборної сили, так і причинно-наслідковий зв`язок між ними та неможливістю належного виконання зобов`язань. Тобто, доведено не тільки наявність обставин непереборної сили самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Отже, вважає, що всі наведені відповідачем обставини, є підставою для відмови у задоволенні позову.

16.05.2023 позивачем надано до суду відповідь на відзив на позов (вх. № 12167), в якій вказує, що ТОВ Оператор ГТС України не було пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами, а позовну заяву про стягнення з ПрАТ Енергооблік штрафних санкцій подано в межах строку звернення до суду із відповідними вимогами. Також вказує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Зазначає, що у відповідності до ст. 617 ЦК України, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Звертає увагу, що в порушення вимог пунктів 8.2 та 8.3 договору від 21.01.2021 № відповідачем у строк 10 календарних днів від початку настання обставин непереборної сили (форс-мажору) не повідомлено позивачу про настання таких обставин. На думку позивача, наявність форс-мажорних обставин повинна бути засвідчена відповідним компетентним органом, яким відповідно до умов договору від 21.01.2021 № є саме Торгово-промислова палата України, а не регіональне відділення. Додатково ТОВ Оператор ГТС України наполягає, що для звільнення від відповідальності сторона також повинна довести неможливість альтернативного виконання зобов`язання. За таких обставин, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними, допустимими і достовірними доказами.

Заперечень на відповідь на відзив на позов, відповідачем суду надано не було.

Ухвалою суду від 25.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29 червня 2023 року об 11:45 год.

Протокольною ухвалою від 06.07.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 20.07.2023 о 12:30 год., у зв`язку з поданням відповідачем клопотання про відкладення судового засідання. Відповідач зазначив про хворобу представника та просив суд не розглядати справу по суті без участі його представника (вх. № 17480).

Задовольняючи клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання, суд виходив з того, що згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, введено воєнний стан на території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженими законами України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і наразі триває до 18 серпня 2023 року. З цього приводу 02 березня 2022 року Рада суддів України видала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Серед основних рекомендацій щодо розгляду судових справ є такі: суди по можливості мають відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів); судам слід розглядати справи, які не є невідкладними, за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; суди мають виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням процесуальних документів, залишенням їх без руху тощо; суди мають продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

У судовому засіданні 20.07.2023 оголошувалась перерва до 21.07.2023 о 12:30 год.

У судовому засіданні 21.07.2023 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами, у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.07.2023, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

21.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України (замовник, ТОВ Оператор ГТС України, позивач) та Приватним акціонерним товариством Енергооблік (підрядник, відповідач) укладено договір № (далі - договір) про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів.

Відповідно до умов п. 1.1 договору підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього договору, зобов`язується надати послуги: послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу, що подається до АГНКС) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням ч. 1 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі (із змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (далі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору передбачено, що склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними вимогами і якісними та кількісними характеристиками (додаток №1), договірною ціною (додаток № 2) та графіком виконання робіт (додаток № 3), які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди №1 до договору від 11.08.2021) загальна вартість виконуваних робіт за цим договором згідно із договірною ціною (додаток №2) становить: 13 399 795,76 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 2 233 299, 29 грн.

На виконання вимог п. 4.1 договору відповідач прийняв зобов`язання виконати роботи протягом 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів з дати підписання договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником, графіку виконання робіт (додаток 3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 4.2 договору строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у цей договір, у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.3 договору датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником і порядку, передбаченому розділом 5 цього договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.

У відповідності до п. 5.1 договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 5.2 договору акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця.

В подальшому, між ТОВ Оператор ГТС України та ТОВ Енергооблік укладено додаткову угоду №2 від 04.11.2021 до договору, додаткову угоду № 3 від 29.11.2021 до договору, додаткову угоду № 4 від 08.02.2022 до договору .

Згідно з графіком виконання робіт, в редакції додаткової угоди № 3, граничний строк виконання робіт по етапу № 1 обстеження, розробка робочої документації, подання експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації - становить 21.05.2021.

Однак, як вбачається з актів здачі-приймання виконаних проектних робіт від 16.08.2021 № 5, на суму 83 905, 44 грн, № 6 на суму 83 905, 44 грн, № 7 на суму 83 905, 44 грн ТОВ Енергооблік виконало роботи з порушенням вищенаведеного строку лише 16.08.2021.

Зі змісту наведених актів вбачається, що підрядником допущено прострочення виконання зобов`язання за кожним актом на 86 днів. Період прострочення за який нараховується пеня та штраф з 22.05 2021 по 15 08 2021.

Згідно графіку виконання робіт, в редакції додаткової угоди № 3, граничний строк виконання робіт по етапу № 2 виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи - становить 18.01.2022.

- Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року від 08.02.2022, № 7 на суму 75 000, 34 грн та вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за лютий від 08.02.2022 на суму 3 277 573, 44 грн ТОВ Енергооблік виконало роботи з порушенням вищенаведеного строку лише 08.02.2022.

Зі змісту наведених актів вбачається, що підрядником допущено прострочення виконання зобов`язання за вказаними актами на 21 день. Період прострочення за який нараховується пеня з 18.01 2022 по 07.02.2022.

- Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2022 року від 16.06.2022 № 8 на суму 28 230, 49 грн та актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за червень 2022 року від 16.06.2022 на суму 1 468 765, 62 грн ТОВ Енергооблік виконало роботи з порушенням вищенаведеного строку лише 16.06.2022.

Зі змісту наведених актів вбачається, що підрядником допущено прострочення виконання зобов`язання за вказаними актами на 149 день. Період прострочення за який нараховується пеня та штраф з 18.01.2022 по 15.06.2022.

- Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2022 року від 16.09.2022 № 9 на суму 54 186,10 грн та актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за вересень 2022 року від 16.09.2022 на суму 2 135 384.16 грн ТОВ Енергооблік виконало роботи з порушенням вищенаведеного строку лише 16.06.2022.

Зі змісту наведених актів вбачається, що підрядником допущено прострочення виконання зобов`язання за вказаними актами на 242 дні.

Період прострочення за який нараховується пеня та штраф з 18.01.2022 по 16.07.2022 (181 день).

Відповідно до п. 7.3.1 п. 7.3 договору підрядник зобов`язаний виконати якісно та у встановлені графіком виконання робіт (додаток №3) строки роботи відповідно до технічних вимог та якісних характеристик (додаток №1), ДБН та іншої нормативної документації

Згідно з п. 10.1 договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

П. 10.2 договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожний день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Оскільки підрядник не виконав роботи у строки встановлені договором та передбачені графіком виконання робіт, тим самим порушивши умови зобов`язання, позивачем нараховано штрафні санкції на загальну суму 987 096, 09 грн, а саме: пеню в розмірі 711 416, 29 грн та штраф в розмірі 275 679,79 грн.

ТОВ Оператор ГТС України було направлено ТОВ Енергооблік претензії № 4 від 02.02.2022, № 6 від 28.03.2022, № 8 від 29.07.2022, № 9 від 16.11.2022 про нарахування пені та штрафу за несвоєчасне виконання робіт.

Зазначена в претензіях сума штрафу та пені відповідачем у добровільному порядку сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 ЦК України).

Ч. 3 ст. 875 ЦК України до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Як свідчать матеріали справи, 21.01.2021 між ТОВ Оператор газотранспортної системи України та ПрАТ Енергооблік укладено договір № про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем в процесі розгляду даного спору, підрядник своєчасно не виконав визначені договором роботи, чим припустився порушення свого зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, позивач, відповідно до умов договору нарахував пеню та штраф на загальну суму 987 096,09 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно зі ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові, у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи відповідача про настання обставин непереборної сили (форс-мажору), та у зв`язку з цим, заперечення щодо нарахованих штрафних санкцій, суд зазначає про таке.

Суд зазначає, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно Указу Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-IX.

Таким чином, станом на теперішній час строк дії воєнного стану в Україні є продовженим.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 30 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є: надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч.2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року Харківська міська територіальна громада віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

При цьому, підприємство відповідача, як про це вказує сам позивач, незважаючи на початок збройної агресії РФ проти України та постійні обстріли не припиняло роботу, хоча в даний період більшість підприємств Харкова призупинили свою господарську діяльність, а деякі і зовсім зупинилися, у зв`язку із обстрілами та евакуацією працівників.

Як встановлено судом, ПрАТ Енергооблік було отримано від Івано-Франківської торгово-промислової палати сертифікат №2600-23-0975 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено форс-мажорні обставини, та зазначено:

- дата настання: 24 лютого 2022 року;

- дата закінчення: 02 лютого 2022 року.

Ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час, як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

П. 8.2 договору № від 21.01.2021 передбачено, що сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажору) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України.

Згідно з п. 8.3 договору неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 25.03.2022 № 25/03-6 ПрАТ Енергооблік сповістило позивача про настання форс-мажорних обставин та повідомило про орієнтувальні строки, в які планували закінчити роботи.

Водночас, позиція позивача щодо несвоєчасного повідомлення відповідачем про настання форс-мажорних обставин, судом до уваги не приймається, оскільки питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності є загальновідомим та нормативно врегульованим.

Відносно ствердження позивача щодо сертифікату про форс-мажорні обставини, який видано не Торгово-промисловою палатою України, а регіональною Торгово-промисловою палатою, суд зазначає, що Торгово-промислова палата України розпорядженням від 25.02.2022 № 3 тимчасово, на період військового стану, наділила регіональні Торгово-промислові палати повноваженнями завіряти форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції Торгово-промислової палати України.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що відповідачем були виконані всі проектні роботи без зауважень, що підтверджується відповідними актами здачі-приймання виконаних проектних робіт.

Натомість, позивачем зазначено, що хоча роботи були виконані відповідачем належним чином, проте з порушенням строку, а отже, за період прострочення нараховується пеня та штраф, пред`явлені ним до стягнення.

Разом з тим, суд зауважує, що однією з ключових засад цивільного законодавства є добросовісність ( п. 6 ст. 3 ЦК України).

Добросовісність, будучи принципом приватного права, є фундаментальною нормою прямої дії, зміст якої визначає результати тлумачення усіх інших норм актів цивільного законодавства (Постанова Об`єднаної палати КЦС ВС від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, Постанова КЦС ВС від 04.08.2022 у справі № 607/5148/20). Добросовісність при виконанні юридичних обов`язків повинна мати місце при виконанні договору (дії сторін мають виключати обман, скритність, угода має бути виконана відповідно до її мети й об`єкта, сторони мають прагнути максимально точно виконати зміст зобов`язань, дотримуючись умов якості, місця виконання тощо), так і виконанні інших (недоговірних) обов`язків. Значення добросовісності при виконанні своїх зобов`язань зростає ще більше, якщо враховувати результати соціально-психологічних досліджень відносин кредиторів і боржників. На їх підставі можна зробити припущення, що для добросовісного виконання договору вольова установка сплатити часто є більш значущою, ніж економічна платоспроможність.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання за договором, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності, має правове значення при вирішенні спору щодо стягнення штрафних санкцій.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

У постанові від 24.02.2021 у справі № 924/633/20 Верховний Суд зазначає, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків, інфляційних), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення діючого законодавства, з огляду на всі фактичні обставини справи, враховуючи важливість збереження господарської діяльності відповідача, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, якісне, без зауважень позивача, виконання відповідачем робіт за договором, суд вважає позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій у загальному розмірі 987 096, 09 грн, такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт, приймання-передача яких оформлена актами від 16.08.2021 № 5, 6 та 7, суд зазначає про таке.

У відповідності із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786,1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначені вище зміни до ЦК України набрали чинності 02.04.2020.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV2 з 12.03.2020 установлено на всій території України карантин та її дію було продовжено до 30.06.2023 (позивач звернувся до господарського суду 21.03.2023).

Таким чином, якщо закінчення строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, пені, штрафу, припадає на період з 02.04.2020 по даний час, відповідно, строк позовної давності за такими вимогами не вважається пропущеним та продовжується на строк дії зазначеного карантину.

Отже, ТОВ Оператор ГТС України не було пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами, а позовну заяву про стягнення з ПрАТ Енергооблік штрафних санкцій подано в межах строку звернення до суду із відповідними вимогами.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити, як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 165, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, вул. Любомира Гузара, 44, код 42795490);

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "Енергооблік" (61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1, код 24662711).

Повне рішення підписано 31.07.2023.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1061/23