УХВАЛА

20 липня 2023 року

м. Київ

Справа № 904/1412/20 (904/5005/22)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Банаська О. О. - головуючого, Жукова С. В., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2023

у складі колегії суддів: Паруснікова Ю. Б. (головуючого), Верхогляд Т. А., Вечірка І. О.

та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023

у складі судді Соловйова А. Є.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу"

про стягнення заборгованості у розмірі 389 755,00 грн

в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд"

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд" арбітражний керуючий Проскурін Дмитро Олександрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу" заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 06/09/1 від 06.09.2021 у розмірі 389 755,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 позов у справі № 904/1412/20 (904/5005/22) задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд" 389 755,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 залишено без змін.

07.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023у справі № 904/1412/20 (904/5005/22).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/1412/20 (904/5005/22) визначено колегію суддів у складі: Банасько О. О. (головуючий), Жуков С. В., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023.

Одночасно за текстом та у прохальній частині касаційної скарги скаржником порушено питання про зупинення дії оскаржених судових рішень.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною сьомої статті 12 ГПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Суд зазначає, що в даному випадку об`єктом оскарження є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 позов у справі № 904/1412/20 (904/5005/22), залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2023, яким задоволено позов та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд" 389 755,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня було встановлено у розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відтак, предметом позову у цій справі є стягнення 389 755,00 грн, що є меншим ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Принагідно Верховний Суд звертає увагу, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства - далі КУзПБ).

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження. Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство. Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справи про банкрутство (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/97/20).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 293 ГПК України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

У касаційній скарзі заявник зазначає про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, зокрема зазначає про обставини, визначені пунктом 4 частини другої статті 287 та частиною третьою статті 310 ГПК України.

Водночас, винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за умови обґрунтування яких Верховний Суд може відкрити касаційне провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржником у касаційній скарзі взагалі не зазначено та не обґрунтовано.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1412/20 (904/5005/22) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023.

З огляду на відмову у відкритті касаційного провадження, клопотання про зупинення дії оскаржених судових рішень залишається судом без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293, статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргу" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги із доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді С. В. Жуков

В. Г. Пєсков