ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/401/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Піпар А.Ю.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" адвоката Іванова О.О. від 03.07.2023 (вх. № 02.3.1-02/4904/23 від 05.07.2023)

про зміну способу виконання рішення суду

у справі № 907/401/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо", м. Мукачево Закарпатської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Минда Віктора Івановича, с. Латірка Мукачівського району Закарпатської області

про повернення переданого на зберігання майна

За участю представників:

заявника (стягувача) - не з`явився;

боржника - не з`явився;

органу ДВС - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Минда Віктора Івановича, в якій просить зобов`язати відповідача повернути дрова паливні у кількості 307,7 м.куб, вартістю 332316,00 грн, які були передані на зберігання на підставі договору зберігання №23 від 23 грудня 2021 року та акту прийому- передачі.

07 грудня 2022 року у справі 907/401/22 Господарський суду Закарпатської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив та ухвалив зобов`язати Фізичну особу-підприємця Минду Віктора Івановича повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Закарпатоблпаливо» дрова паливні у кількості 307,7 м.куб., вартістю 332 316,00 грн, які були передані на зберігання на підставі договору зберігання №23 від 23 грудня 2021 року та акту прийому-передачі, а також стягнути з Фізичної особи-підприємця Минди Віктора Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатоблпаливо» 4984,74 грн в повернення сплаченого судового збору.

На виконання вказаного рішення 16 січня 2023 року суд видав відповідні накази.

05 липня 2023 року на електронну адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" адвоката Іванова О.О. надійшла заява від 03.07.2023 у якій заявник просить суд:

-замінити спосіб виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 07 грудня 2022 року по справі № 907/401/22 в частині зобов`язання фізичної особи- підприємця Минди Віктора Івановича повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Закарпатоблпаливо дрова паливні у кількості 307,7 м. куб., вартістю 332 316,00 грн, які були передані на зберігання на підставі договору зберігання № 23 від 23 грудня 2021 року та акту прийому-передачі.

- стягнути з фізичної особи-підприємця Минди Віктора Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатоблпаливо» 332 316,00 гривень.

Ухвалою від 11 липня 2023 року суд призначив розгляд заяви представника позивача (стягувача) зміну способу виконання рішення суду в судовому засіданні на 21 липня 2023 року та встановив учасникам справи строк до 20 липня 2023 р. для подання письмових пояснень і заперечень щодо заяви з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 ГПК України.

Крім того, ухвалою суду від 11.07.2023 суд зобов`язував приватного виконавця Романа Р.М. надати для огляду в судовому засіданні 21 липня 2023 року матеріали справи виконавчого провадження АСВП НОМЕР_2.

19 липня 2023 року приватним виконавцем Романом Р.М. на вимогу суду надано засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_2.

В судове засідання 21.07.2023 учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Від заявника - ТОВ «Закарпатоблпаливо» 20.07.2023 на адресу суд надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника Товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

З урахуванням викладеного, суд висновує, що неявка в судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали заяви з доданим до неї документами, суд зважає на таке.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням. Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Слід зауважити, що у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Згідно статті 160 ГПК України, суд може змінити спосіб чи порядок виконання наказу суду в порядку, встановленому статтею 331 цього Кодексу.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В силу частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред`явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Долученими стягувачем до заяви від 03.05.2023 та наданими приватним виконавцем Романом Р.М. документами встановлюється, що з метою примусового виконання рішення Господарського суду в даній справі про зобов`язання відповідача повернути позивачу дрова паливні у кількості 307,7 м.куб., вартістю 332 316,00 грн, які були передані на зберігання на підставі договору зберігання №23 від 23 грудня 2021 року та акту прийому-передачі, ТОВ "Закарпатоблпаливо" звернулося до приватного виконавця Романа Р.М., яким 14.02.2023 відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_2, якою, зокрема, боржнику встановлено строк для виконання рішення суду - протягом 10 робочих днів.

Згідно з актом приватного виконавця від 27.03.2023 у ВП НОМЕР_2 встановлено, що боржнику - ФОП Минді В.І. приватним виконавцем роз`яснено порядок виконання рішення суду, особу боржника встановлено, а сам боржник відмовився від ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та повідомив, що він добровільно виконає рішення суду та поверне 307,7 м.куб. дров у строк до 30.03.2023.

Актом приватного виконавця від 01.04.2023 встановлено, що при перевірці майнового стану боржника за місцем реєстрації підприємницької діяльності територія огороджена металопрофілем, доступ відсутній, ознак господарської діяльності не виявлено.

В подальшому, відповідно до актів приватного виконавця від 03.04.2023 та 21.04.2023, складених за участю представника стягувача (ТОВ "Закарпатоблпаливо" Бабурнич І.І.) встановлено, що рішення Господарського суду Закарпатської області у даній справі боржником не виконане, дрова паливні у кількості 307,7 м.куб. не передано позивачу у справі.

У зв`язку з невиконанням рішення суду у встановлений приватним виконавцем строк, останнім відповідно до постанови від 04.04.2023 накладено на боржника штраф в розмірі 1700,00 грн, а постановою від 21.04.2023 приватним виконавцем Романом Р.М. закінчено виконавче провадження ВП НОМЕР_2 з посиланням на п. 11 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконане без участі боржника.

В той же час, в ході перевірки виконавчого провадження, приватним виконавцем Романом Р.М. відповідно до постанови від 14.07.2023 в порядку ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» відновлено виконавче провадження ВП НОМЕР_2 та під час перевірки виконання рішення суду складено акт приватного виконавця від 15.07.2023 за змістом якого за адресою здійснення підприємницької діяльності боржника, а також за адресою проживання ФОП Минда В.І. предмети, що зазначені у виконавчому документі (дрова паливні у кількості 307,7 м.куб., вартістю 332 316,00 грн) і підлягають відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передачі на користь стягувача - ТОВ «Закарпатоблпаливо», - не виявлено.

Таким чином, приватним виконавцем відповідно до змісту акту від 15.07.2023 констатовано відсутність предмету, що мав бути переданий стягувачу відповідно до рішення суду, що свідчить про неможливість його виконання.

У зв`язку з наведеним, постановою приватного виконавця Романа Р.М. від 18.07.2023 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ - наказ Господарського суду Закарпатської області від 16.01.2023 у даній справі повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі №6-1829цс15.

Зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

За відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна.

Суттю рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.12.2022 у справі №907/401/22 є повернення боржником стягувачу дров паливних в натурі, тобто в примусовому порядку виконати свої майнові зобов`язання за договором зберігання перед позивачем щодо повернення зі зберігання дров паливних, який має вартісну оцінку. Отже, спір у справі є майновим.

Здійснивши оцінку вимог позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення, яке перебувало на примусовому виконанні приватного виконавця Романа Р.М. (ВП НОМЕР_2) судом встановлено, що позовні вимоги стягувача стосувалися повернення речі в натурі, як способу захисту порушеного права позивача.

Заява позивача про встановлення способу виконання рішення суду у вигляді стягнення з відповідача на користь позивача вартості майна в розмірі 332 316,00 грн є зміною способу виконання рішення суду.

Як на підставу зміни способу виконання судового рішення позивач посилається на відсутність у відповідача присудженого до стягнення майна в натурі, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, зокрема, актом приватного виконавця від 15.07.2023, постановою приватного виконавця Романа Р.М. від 18.07.2023 про повернення виконавчого документа у ВП НОМЕР_2 стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Таким чином, положення ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначають різні наслідки вжитих виконавцем дій з пошуку майна, яке підлягає передачі стягувачу, зокрема:

- у разі наявності предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі;

- у разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження;

- у разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Пунктом 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Таким чином, за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна.

Положеннями статей 179, 184 ЦК України передбачено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Таким чином, індивідуально визначеною річчю є річ єдина у своєму роді, яка вирізняється від інших своїми неповторними ознаками та виділена із загальної маси речей даного роду, а родовими називаються речі, яким належать єдині родові ознаки і вони вимірюються числом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що матеріалами виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 підтверджується відсутність у відповідача (боржника) присудженого позивачеві майна дров паливних у кількості 307,7 м.куб., що в силу вищенаведеного свідчить про підставність заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" про необхідність зміни способу виконання рішення суду в даній справі шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця Минди Віктора Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатоблпаливо» вартості такого майна (дров) в сумі 332 316,00 гривень.

При визначенні майнового еквівалента вартості неповернутого позивачу майна, суд виходить з того, що означена вартість 307,7 м.куб. паливних дров зазначена у резолютивній частині рішення в даній справі та відповідає їх вартості відповідно до укладених сторонами в даній справі Договору поставки №23/12-2021 від 23.12.2021, Специфікації до даного Договору, рахунку №1 від 23.12.2021, накладній №1 від 23.12.2021, Договору зберігання №23 від 23.12.2021, Акту приймання-передачі №1 від 23.12.2021

Враховуючи наведене вище, суд дійшов переконання, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" про зміну способу виконання судового рішення слід задовольнити та змінити спосіб виконання судового рішення від 07.12.2022 року у даній справі шляхом стягнення з Фізичної особи-підприємця Минда Віктора Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" загальної вартості 307,7 м.куб. паливних дров в сумі 332 316,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 42, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" адвоката Іванова О.О. від 03.07.2023 про зміну способу виконання рішення суду від 07.12.2022, - задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.12.2022 у справі №907/401/22 про зобов`язання боржника - Фізичну особу-підприємця Минду Віктора Івановича повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" дрова паливні у кількості 307,7 м.куб., вартістю 332 316,00 грн, які були передані на зберігання на підставі договору зберігання №23 від 23 грудня 2021 року та акту прийому-передачі, - на стягнення вартості паливних дров.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Минди Віктора Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" (89600, м. Мукачево Закарпатської області, вул. Недецеї, буд. 39, офіс 1, ) 332 316,00 грн (триста тридцять дві тисячі триста шістнадцять гривень 00 копійок) вартості дров паливних у кількості 307,7 м.куб. (триста сім кубічних метрів 700 кубічних дециметрів), які були передані на зберігання на підставі договору зберігання №23 від 23 грудня 2021 року та акту прийому-передачі.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатоблпаливо" (89600, м. Мукачево Закарпатської області, вул. Недецеї, буд. 39, офіс 1, ).

Боржник: Фізична особа-підприємець Минда Віктор Іванович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 31.07.2023.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 31.07.2026.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 31 липня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.