ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.07.2023м. СумиСправа № 920/594/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши без повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, за наявними у справі матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/594/23

за позовом: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А, ідентифікаційний код 14305909)

до відповідача: фізичної особи-підприємця Кисляка Олександра Івановича ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 102 481,76 грн

УСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідача, у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 102 481,76 грн заборгованості за додатковим договором № 1 до договору карткового банківського рахунку від 08.09.2011 № 011/30650/31034 про встановлення кредитної лінії від 08.09.2011, в тому числі: 100 000,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом; 2 481,76 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом; та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вищезазначеним договором.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.06.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 18.07.2023 без повідомлення учасників справи про час судового засідання на наявними у справі матеріалами; встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; встановити позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив; а також встановити відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення.

Копію вищезазначеної ухвали судом направлено на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві (актуальність якої перевірена та підтверджується здійсненим на запит суду Витягом від 18.07.2023 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 89), а також за місцем реєстрації відповідача згідно з данними паспорта громадянина України, вказаними відповідачем у додатковому договорі № 1 до договору карткового банківського рахунку № 011/30650/31034 від 08.09.2011.

Зазначені відправлення з обох адрес повернуті на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи вищезазначену норму чинного господарського процесуального законодавства відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом. Відзив відповідачем до суду не поданий.

Відповідно до статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно зі статтєю 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 43 та 33 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами, відповідно до частини другої статті 178 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі статтею 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, наявних у матеріалах справи.

Частиною четвертою статті 240 ГПК України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

08.09.2011 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма права та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується статутом, та фізичною особою-підприємцем Кисляком Олександром Івановичем було укладено Додатковий договір №1 до договору карткового банківського рахунку №011/30650/31034 від 08.09.2011 про встановлення кредитної лінії, згідно умов якого Кредитор встановлює Позичальнику кредитну лінію по картковому рахунку в розмірі 100 000,00 гривень.

Строк дії кредиту - по 08.09.2013 включно (може змінюватися в порядку, передбаченому цим Договором).

Тривалість дії кредиту - 24 місяці (п. 1.2. Договору).

Без укладання додаткових угод до цього Договору, Кредитор має право подовжити строк дії кредиту, встановлений в п. 1.2. цього Договору, на строк тривалості дії кредиту, згідно з пунктом 1.2. цього Договору (п.1.3.).

Відповідно до п.2.1. Договору протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі 30 % річних.

Метою Кредиту є фінансування господарської діяльності Позичальника (п.1.4. Договору).

У відповідності до п. 2.3. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за фактичний строк користування кредитом не рідше одного разу на місяць не раніше 25 числа кожного місяця (дата розрахунку процентних платежів), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості Позичальника за кредитом протягом всього строку користування кредитом.

Згідно з п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався виконати зобов`язання за цим Договором (в т.ч. здійснити погашення кредиту, сплатити процент, комісії, штрафи та інші платежі) в порядку, визначеному цим Договором.

Також відповідно до п. 5.2. Позичальник зобов`язався до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення цього Договору) датою розрахунку процентних платежів, зарахувати на рахунок щомісячний обов`язковий внесок в сумі не менше 15 (п`ятнадцяти) відсотків від залишку заборгованості за кредитом на день розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними Тарифами Кредитора, або суми залишку заборгованості, якщо вона менше за зазначену фіксовану суму. При цьому, залишок заборгованості, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового внеску, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості та не включає суму не внесеного Позичальником щомісячного обов`язкового внеску попередніх періодів.

Згідно із п.п. 10.1. та 10.3 Кредитного договору Позичальник підтвердив наявність фінансової спроможності виконувати Кредитний договір. Також Позичальник засвідчив, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких Позичальник виходив при укладанні цього Договору Позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання Позичальником цього Договору, а також для невиконання Позичальником зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що Банк виконав свої зобов`язання, встановивши для Позичальника кредитний ліміт, яким останній скористувався, однак припустився невиконання своїх зобов`язань.

У відповідності до чинного законодавства України та умов і приписів Кредитного договору АТ «Райффайзен Банк» вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором Позичальнику, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором.

Позивач, посилаючись на те, що всупереч вимогам кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання (не здійснює погашення кредитної заборгованості), у зв`язку з чим станом на 23.09.2022 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 102 481,76 грн., з них: заборгованость за дозволеним овердрафтом - 100 000,00 грн, заборгованість за недозволеним овердрафтом - 2 481,76 грн, просить суд стягнути вказану суму боргу з відповідача.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України, господарський суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов язання, сторонами якого є юридична особа та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України).

За змістом ст. 526 та ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання.

Як встановлено судом й підтверджується матеріалами справи, позивач виконав свої зобов`язання, встановивши для відповідача кредитний ліміт, яким останній скористувався, однак припустився невиконання своїх зобов`язань, про що свідчать банківська виписка та розрахунок заборгованості.

Відповідно до висновку, наведеному в Постанові ВГСУ від 06.04.2017 року у справі № 905/2009/15, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту.

Також матеріалами справи підтверджується, що станом на 23.09.2022 року заборгованість відповідача перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 102 481,76 грн, а саме: заборгованость за дозволеним овердрафтом - 100 000,00 грн та заборгованість за недозволеним овердрафтом - 2 481,76 грн.

Доказів виконання відповідачем передбачених договором зобов`язань щодо погашення заборгованості матеріали справи не містять, відповідачем такі докази не подані.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, та достовірними доказами, у розумінні статей 76-78 ГПК України, а тому підлягають задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Кисляка Олександра Івановича ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А, ідентифікаційний код 14305909) 102 481,76 грн (сто дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн 76 коп) заборгованості за додатковим договором № 1 до договору карткового банківського рахунку від 08.09.2011 № 011/30650/31034 про встановлення кредитної лінії від 08.09.2011, в тому числі: 100 000,00 грн (сто тисяч грн 00 коп) заборгованість за дозволеним овердрафтом; 2 481,76 грн (дві тисячі вісімдесят одна грн 76 коп) заборгованість за недозволеним овердрафтом; а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пунктах 2-3 резолютивної частини цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.07.2023.

Суддя Ю.А. Джепа