РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2023Справа № 910/14983/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Шокало О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул.Небесної Сотні, будинок 9/17)

до Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (02660, місто Київ, ВУЛИЦЯ МАГНІТОГОРСЬКА, будинок 1, кімната 42)

про стягнення 50 634 662,07 грн.

Представники учасників справи:

Від позивача: Кравченко С.О.; Остапенко О.П.;

Від відповідача: Пінчук-Ніколайчук Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" про стягнення 32 717 896,38 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2022 вказану заяву передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Разом з тим, суддя Літвінова М.Є. у період з 02.01.2023 по 13.01.2023 перебувала на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 позовну заяву залишено без руху.

06.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 22.03.2023.

Судом у підготовчому засіданні 22.03.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 12.04.2023.

23.03.2023 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив.

03.04.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло заява про збільшення розміру позовних вимог.

Представник позивача у підготовчому засідання 12.04.2023 підтримував заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у підготовчому засідання 12.04.2023 просив суд відкласти підготовче засідання.

Представник позивача заперечував проти відкладення підготовчого засідання.

Судом у підготовчому засіданні 12.04.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання відповідача та відкладено підготовче засідання до 27.04.2023.

26.04.2023 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у підготовчому засідання 27.04.2023 просив суд відкласти підготовче засідання продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

Представник позивача у підготовчому засідання 27.04.2023 не заперечував проти відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Судом у підготовчому засіданні 27.04.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 11.05.2023.

Крім того, судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

08.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення.

Представник відповідача у підготовчому засідання 11.05.2023 подав клопотання про відкладення підготовчого засідання та клопотання про залучення третьої особи.

Представник позивача у підготовчому засідання 11.05.2023 заперечував проти відкладення підготовчого засідання.

Судом у підготовчому засіданні 11.05.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача та відкладено підготовче засідання до 15.06.2023. Крім того, судом відкладено розгляд клопотання про залучення третьої особи до встановлення фактичних обставин справи.

Представник позивача у підготовчому засідання 15.06.2023 надав суду для огляду оригінали документів.

Судом у підготовчому засідання 15.06.2023 оглянуто оригінали документів та повернуто позивачеві.

Судом у підготовчому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відмову в клопотанні про залучення третьої особи, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю.

Представник відповідача у підготовчому засідання 15.06.2023 просив суд відкласти підготовче засідання.

Представник позивача заперечував проти відкладення підготовчого засідання.

Судом у підготовчому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог, спір вирішується з її урахуванням. Крім того, судом відмолено в усному клопотанні відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2023.

У судовому засіданні 03.07.2023 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав правову позицію, викладену ним у відзиві.

Відповідно до ст. 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 03.07.2022 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 між Приватним акціонерним товариством «Нафтогазвидобування» (за договором - компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс ойл» (за договором - підрядник) укладено договір № 6589-НГД про виконання робіт з буріння свердловини (далі по тексту - договір № 6589- НГД).

Згідно до п. 1.4 статті 1 договору №6589-НГД компанія доручає підряднику, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи з буріння свердловини до встановленої компанією глибини, спуск колон/хвостовика та їх кріплення, випробування на герметичність, випробування закінченої бурінням свердловини на ліцензійній ділянці та виконання усіх допоміжних робіт та надання послуг, відповідно до умов цього договору та індивідуального проекту на буріння, а компанія зобов`язується провести оплату виконаних робіт згідно умов договору.

Згідно вимог компанії, підрядник має пробурити свердловину № 74 Семиренківського родовища в межах відповідної ліцензійної ділянки (п.п 2.3.1 п. 2.3 договору № 6589-НГД).

Відповідно до п.п. 2.3.3 п. 2.3 договору № 6589-НГД датою початку буріння свердловини № 74 Семиренківського родовища є 12.11.2021.

Роботи виконані позивачем з 12.11.2021 по 31.01.2022 відповідачем прийняті та оплачені, претензій у сторін щодо виконання робіт та оплати по них не має.

Також, 07.08.2022 на свердловині № 74 Семиренківського родовища позивачем, за погодженням з відповідачем, було відновлено роботи, відповідно до умов договору № 6589-НГД, що підтверджується актами від 07.08.2022 та від 13.08.2022.

13.08.2022 між позивачем та супервайзером відповідача було підписано акт залишку дизельного палива на початок відновлювальних робіт, який склав 34 573 л.

25.10.2022 позивач та супервайзер відповідача підписали акт про закінчення буріння свердловини.

Початок освоєння свердловини розпочато 25.10.2022, що підтверджується підписаним актом, наявним в матеріалах справи.

Як визначено у п.п. Н) п. 1.1 ст. 1 договору № 6589-НГД «добовий рапорт» означає звіт, що містить інформацію про фактично виконану підрядником роботу за добу, який оформлюється відповідно до форми, наведеної у додатку К «Форма добового рапорту».

Відповідно до п. 16.1 ст. 16 договору № 6589-НГД підрядник готує і надає i компанії щодоби, не пізніше 07-30, добові рапорти, підписані супервайзером і буровим майстром/начальником бурової бригади підрядника, щодо виконаних робіт за минулу добу, із зазначенням стану справ на 06-00 поточного дня за формою, встановленою в додатку J «Форма добового рапорту», на електронну пошту: ; , а супервайзеру на паперовому носі у добовому рапорті підрядник вказує повні та точні записи про хід виконання бурових робіт, із характеристикою всіх робіт, які виконуються за цим договором на будь-якій свердловині.

У лютому 2022 року ТОВ «Сервіс ойл» на виконання умов договору № 6589-НГД на свердловині № 74 Семиренківського родовища виконувало роботи, що підтверджується добовими рапортами з 01.02.2022 по 28.02.2022, копії яких наявні в матеріалах справи.

Також, у зв`язку з відновленням робіт на свердловині № 74 Семиренківського родовища починаючи з 07.08.2022 по 14.11.2022 позивач на виконання умов договору № 6589-НГД виконував роботи, що підтверджується добовими рапортами з 07.08.2022 по 14.11.2022, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно до п. 10.1 ст. 10 договору № 6589-НГД стосовно робіт, оплачуваних за сервісними ставками (додаток F), протягом 5 (п`яти) календарних днів після останнього календарного дня кожного звітного місяця підрядник надає компанії підписаний підрядником акт виконаних робіт (додаток О в 2-х примірниках разом з необхідними підтверджуючими добовими рапортами, копіями первинних документів по фактично понесених витратах, які відшкодовуються компанією на всі добові суми, включені підрядником за виконану роботу, і витрати, фактично понесені ним протягом звітного календарного місяця і не включені в сервісні ставки, коли виконувалися роботи відповідно до умов цього договору.

Усі документи, які надаються разом з актом виконаних робіт, оплачуваних за сервісними ставками надаються підрядником за адресою 36000, м. Полтава, вул. Стрітенська, 36. Для прискорення документообігу сторони допускають обмін Документами з застосуванням засобів електронного зв`язку (факс, електронна пошта) на адреси сторін, зазначені в цьому договорі. Сторони визнають юридичну силу документів, відправлених (отриманих) за допомогою засобів електронного зв`язку на адреси сторін, зазначені в договорі, за умови подальшого направлення їх оригіналів протягом 3-х робочих днів від дати їх передачі засобами електронного зв`язку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № 6589-НГД 01.03.2022 позивачем на електронну адресу відповідача було направлено на погодження акт виконаних робіт № 5 від 16.03.2022. Після усунення зауважень до акту виконаних робіт № 5 оригінали підписаного зі сторони позивача акту виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 та розрахунку до нього, на суму 21 039 455,99 грн, було передано відповідачеві, але відповідач його не підписав та відповідно оплати по ньому не здійснив.

В подальшому, неодноразово, на електронну, юридичну та поштову адреси відповідача позивачем надсилалися листи в т.ч. і з актом виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 та розрахунком до нього, які відповідачем не підписувалися, а на листи надавалися формальні відповіді.

Отже, станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача по акту виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 становить 21 039 455,99 грн.

На виконання умов договору № 6589-НГД відповідачеві було надіслано акт виконаних робіт № 6 від 21.09.2022 на суму 14 962 751,02 грн та розрахунок до нього, акт виконаних робіт № 7 від 21.10.2022 на суму 24 119 980,46 грн та розрахунок до нього, акт виконаних робіт № 8 від 18.11.2022 на суму 24 384 200,65 грн та розрахунок до нього, акт виконаних робіт № 9 від 02.12.2022 на суму 10 146 543,17 грн та розрахунок до нього. Загальна сума по актах № 6 -9 склала 73 613 475,30 грн.

Листом № 253/6 від 30.12.2022 відповідач надіслав позивачеві зауваження/заперечення, в т.ч. і до актів виконаних робіт № 6 - 9 по договору № 6589-НГД, де зазначив, що самостійно поніс витрати по договору № 6589-НГД у сумі 53 561 420,76 грн, надав в електронному вигляді перелік таких витрат та запропонував ознайомитися з первинними документами в офісі відповідача.

27.01.2023 листом № 26/18, з поміж іншого, відповідач підтвердив готовність змінити загальну вартість виконаних робіт на розмір половини вартості зі спорудження укриття, якщо всі інші витрати Замовника будуть прийняті у повному об`ємі (копія листа додається).

Листом № 12/39 від 10.03.2023 позивач надіслав відповідачеві листа у якому повідомив, що погоджується із сумою понесених самостійно відповідачем витрат по договору № 6589-ГНГД у розмірі 53 406 465,24 грн, крім робіт влаштування тимчасового укриття на випадок надзвичайних ситуацій у сумі 238 393,10 грн, яка відповідно до листа відповідача № 26/18 від 27.01.2023 має бути поділена навпіл.

У зв`язку з відсутністю зауважень та заперечень по виконанню робіт (з 07.08.2022 по 14.11.2022) по договору № 6589-НГД позивач направив відповідачеві акт виконаних робіт №6 від 10.03.2023 та розрахунок до нього.

Загальна сума переданих та прийнятих робіт сторонами, відповідно до акту виконаних робіт № 6 від 10.03.2023 р. (за період з 07.08.2022 по 14.11.2022) склала 20 207 010,43 грн.

Разом з тим, акт виконаних робіт № 6 від 10.03.2023 та розрахунок до нього відповідачем не підписано. Узгоджена сторонами сума - 20 207т010,43 грн (за період робіт з 07.08.2022 по 14.11.2022) відповідачем не сплачена.

Як визначено у п. 10.2 договору № 6859-НГД всі платежі повинні бути сплачені підрядником виключно в українських гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на дату здійснення платежу.

Датою здійснення платежу є дата списання коштів з розрахункового рахунку компанії.

В п. 4.1-4.4 додатку F до договору сторони визначили розмір ставок, тарифів і цін в гривнях, вказавши еквівалент в доларах США. Грошовий еквівалент ставок, тарифів і цін в доларах США визначений відповідно до офіційного курсу валют (долар/гривня), встановленого Національним банком України на 17.11.2021 (26,4133 грн. за один долар США) та опублікованого на офіційному сайті Національного банку України.

Підпунктом В) п. 10.2 договору № 6859-НГД вартість виконаних підрядником робіт в звітному місяці по операційному тарифу визначається в такий спосіб: P1=Or1/A2*А0*Н1,де

P1 - вартість виконаних робіт з операційного тарифу;

Or1 - операційний тариф (грн. на добу Додаток F);

A2 - офіційний курс гривні до долл. США, встановлений Національним банком України на дату укладення цього договору;

A0 - офіційний курс гривні до долл. США встановлений Національним банком України на дату закінчення робіт у звітному періоді, вказаному в акті виконаних робіт;

H1 - фактична кількість годин роботи за операційним тарифом (годин)/2 (години).

На підставі викладених положень договору позивачем розраховано та заявлено до стягнення переоцінку вартості виконаних робіт за акту № 5 від 16.03.2022в сумі 3 929 708,78 грн.

Пунктом 8 додатку 1 до договору № 6589-НГД передбачено, що за кожен день прострочення оплати виконаних робіт та (або) інших платежів, передбачених договором, компанія сплачує підряднику пеню в розмірі денної подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості, що утворилася на останній день терміну сплати відповідно до умов цього договору з урахуванням перерахунку за курсом Національного банку України на останній день строку оплати.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 договору № 6589 - НГД у випадку будь-якого спору, який виникає з цього договору або у зв`язку з ним, сторона, що ініціює врегулювання спору, повинна спочатку надіслати письмове повідомлення про спір (надалі «повідомлення про спір») іншій стороні. У повідомленні про спір наводиться стислий виклад змісту спору та запропоноване вирушення спору. Сторони спору, в першу чергу, добросовісно докладаючи всіх обґрунтовано необхідних зусиль, намагатимуться врегулювати спір шляхом переговорів між уповноваженими представниками сторін. Протягом 30 (тридцяти) робочих днів після вручення повідомлення про спір стороною, що ініціює спір, іншій стороні спору, уповноважені представники сторін спору повинні зустрітися у взаємно прийнятному місці та у погоджений час для добросовісної спроби вирішити спір. Всі переговори, що проводяться відповідно до цієї статті 23.1, розглядаються суто як переговори без втрати сторонами будь-яких прав 3 метою позасудового врегулювання спору, та всі документи, або заяви, або усні повідомлення, що будуть зроблені у зв`язку із переговорами та для цілей переговорів, що проводяться відповідно до цієї статті 23.1, є конфіденційними та не допускаються у якості доказу у будь-якому подальшому провадженні. Якщо протягом тридцяти (30) днів з моменту вручення повідомлення про спір стороною, що ініціює спір, іншій стороні спору, не буде проведено зустріч уповноважених представників сторін спору, або спір не буде вирішено, будь-яка сторона спору може передати спір для остаточного вирішення відповідно до статті 23.2.

Керуючись наведеним, позивачем нараховано та завлено до стягнення пеню в сумі 4 496 102,93 грн за прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг за актом виконаних робіт № 5 від 16.03.2022.

Також, в порядку ст. 625 ЦКУ за період прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг за актом виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 позивачем нараховано та заявлено до стягнення 437 505,40 грн 3% річних та 2 815 123, 28 грн інфляційних втрат.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 договору № 6589 - НГД у випадку будь-якого спору, який виникає з цього договору або у зв`язку з ним, сторона, що ініціює врегулювання спору, повинна спочатку надіслати письмове повідомлення про спір (надалі «повідомлення про спір») іншій стороні. У повідомленні про спір наводиться стислий виклад змісту спору та запропоноване вирушення спору. Сторони спору, в першу чергу, добросовісно докладаючи всіх обґрунтовано необхідних зусиль, намагатимуться врегулювати спір шляхом переговорів між уповноваженими представниками сторін. Протягом 30 (тридцяти) робочих днів після вручення повідомлення про спір стороною, що ініціює спір, іншій стороні спору, уповноважені представники сторін спору повинні зустрітися у взаємно прийнятному місці та у погоджений час для добросовісної спроби вирішити спір. Всі переговори, що проводяться відповідно до цієї статті 23.1, розглядаються суто як переговори без втрати сторонами будь-яких прав з метою позасудового врегулювання спору, та всі документи, або заяви, або усні повідомлення, що будуть зроблені у зв`язку із переговорами та для цілей переговорів, що проводяться відповідно до цієї статті 23.1, є конфіденційними та не допускаються у якості доказу у будь-якому подальшому провадженні. Якщо протягом тридцяти (30) днів з моменту вручення повідомлення про спір стороною, що ініціює спір, іншій стороні спору, не буде проведено зустріч уповноважених представників сторін спору, або спір не буде вирішено, будь-яка сторона спору може передати спір для остаточного вирішення відповідно до статті 23.2.

21.12.2022 позивачем в чергове відповідачеві було надіслано претензію № 09/787, до якої було повторно додано на підписання акт виконаних робіт №5 від 16.03.2022 та розрахунок до нього, довідку щодо методики розрахунку переоцінки вартості виконаних робіт по акту № 5, та у якій відповідачеві запропоновано протягом 3 робочих днів, з дати отримання претензії, погасити заборгованість по акту виконаних робіт № 5 у сумі 24 969 164,77 грн, а у разі непогашення заборгованості у встановлений строк позивач буде змушений звертатися до суду з позовною заявою у якій проситиме суду додатково стягнути з відповідача пеню, інфляційні витрати та 3% річних.

Вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача 41 246 466,42 грн основного боргу, 3 929 708,78 грн переоцінки вартості виконаних робіт, 4 496 102,93 грн пені, 2 815 123,28 грн інфляційних втрат та 437 505,40 грн 3% річних.

Відповідач в свою чергу подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що погоджується з твердженням позивача про виконання ним робіт за Договором № 6859-НГД згідно акту виконаних робіт №5 від 16.03.2022 на суму 21 039 455,99 грн та визнає борг в цій частині.

Також, відповідач вважає обґрунтованим розрахунок переоцінку вартості виконаних робіт за акту № 5 від 16.03.2022 в сумі 3 929 708,78 грн та також визнає борг в цій частині.

Разом з тим, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення 2 815 123,28 грн інфляційних втрат та 437 505,40 грн 3% річних, з підстав того, шо зобов`язання за Договором № 6859-НГД виражене у гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті.

Щодо вимог про стягнення пені, відповідач зазначає, що позивачем невірно здійснено її нарахування та наводить власний контррозрахунок.

Водночас, відповідачем заявлено про зменшення розміру пені до 1%.

Щодо робіт за актом виконаних робіт № 6 від 10.03.2023, відповідач жодним чином не заперечує та не спростовує їх належне виконання позивачем, проте вважає, що вимоги в цій частині є передчасними, оскільки строк їх оплати сторонами не узгоджений.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору ним було виконано роботи на суму 41 246 466,42 грн згідно актів виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 та № 6 від 10.03.2023.

Судом встановлено, що вказані акти зі сторони відповідача не підписані, проте фактично факт виконання позивачем робіт за ними відповідач визнає, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 17.08.2021 р. у справі № 910/16308/20 передання та прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

При цьому сам собою факт відсутності підписаних сторонами актів передачі- приймання виконаних робіт не є визначальним для висновку про невиконання підрядником робіт.

З огляду на викладене та враховуючи фактичні обставини справи, суд приймає акти виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 та № 6 від 10.03.2023 як належні докази виконання позивачем робіт на суму 41 246 466,42 грн.

Також, з огляду на умови укладеного сторонами договору, позивачем правомірно заявлено про стягнення з відповідача переоцінку вартості виконаних робіт за актом № 5 від 16.03.2022 в сумі 3 929 708,78 грн, розрахунок яких є обґрунтованим та арифметично вірним.

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене та умови договору, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт за зазначеним вище актами є таким, що настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що строк оплати виконаних робіт за договором настав, а доказів оплати їх в повному обсязі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 41 246 466,42 грн, а також заборгованості з переоцінки вартості виконаних робіт за актом № 5 від 16.03.2022 в сумі 3 929 708,78 грн.

Пункт 1статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 41 246 466,42 грн з оплати виконаних робіт та заборгованості з переоцінки вартості виконаних робіт за актом № 5 від 16.03.2022 в сумі 3 929 708,78 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені позивача, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним та обґрунтованим.

Разом з тим, відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, за положенням ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013р.

24 лютого 2022 року російською федерацією було розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Станом на дату винесення даного рішення воєнний стан в Україні триває.

ПРАТ «Нафтогазвидобування» є стратегічним підприємством, яке забезпечує видобуток газу на території України, де систематично здійснюються ракетні обстріли енергетичної інфраструктури. В той же час, суттєво зменшився попит на природний газ, адже українська промисловість, яка була ключовим споживачем приватних видобувників, сильно постраждала: деякі підприємства та заводи розбомблені або захоплені, частина мають пошкодження. Відповідно, через скорочення попиту на газ у компанії є проблеми із реалізацією газу, що завдає додаткових збитків.

Загальновідомим є той факт, що з лютого 2022 року росія пошкодила щонайменше 30-40% української енергетики. Вказані факти є загальновідомими та неодноразово висвітлювалися в засобах масової інформації. При цьому судом враховано, що порушення зобов`язань за договором № 6589-НГД від 17 листопада 2021 року мало місце фактично після початку військової агресії російської федерації, а нарахування штрафних санкцій припало на період воєнного стану.

З огляду на викладене, з метою забезпечення оптимального балансу інтересів сторін у даному спорі та запобігання настанню негативних наслідків для сторін зокрема, і енергетичного сектору країни загалом, беручи до уваги добросовісність поведінки ПрАТ «Нафтогазвидобування» та істотність обставин, що ускладнили можливість здійснення розрахунків із позивачем, що є винятковим випадком, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів наявності збитків та інших негативних наслідків порушення зобов`язання відповідача, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та зменшує пеню на 60%.

Таким чином, за рішенням суду стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 1 590 928,79 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

В п.4.1 Додатку F до Договору Сторони визначили розмір ставок, тарифів і цін в гривнях, вказавши еквівалент в доларах США. Грошовий еквівалент ставок, тарифів і цін в доларах США визначений відповідно до офіційного курсу валют (долар/гривня), встановленого Національним Банком України на 17 листопада 2021 р. (26,4133 грн. за один долар США) та опублікованого на офіційному сайті Національного Банку України (НБУ).

Як визначено у п.10.2 договору всі платежі повинні бути сплачені підряднику виключно в українських гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на дату здійснення платежу. Окрім вище викладеного, підпунктом С) ст. 10.2 договору вартість виконаних робіт, повинна бути скоригована шляхом перерахунку на дату оплати.

Як встановлено нормами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції та 3% річних поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні. Офіційний індекс інфляції це знецінення зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні, а не іноземної валюти, тому долар США у борговому зобов`язані індексації не підлягає (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.02.2019 року по справі № 638/10417/15-ц).

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та 3% річних стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.10.2018 року по справі № 905/192/18, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.07.2018 року по справі № 761/1617/15-ц.

Вище викладене повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 по справі № 296/10217/15-ц, та умовами укладеного між сторонами Договору, оскільки в Договорі сторони передбачили порядок відновлення втрат від знецінення національної валюти внаслідок інфляції іншим шляхом, ніж зазначений в ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме шляхом відновлення еквіваленту іноземної валюти. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Відповідно до частини 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу при виборі і застосуванні Норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки грошове зобов`язання за договором № 6589-НГД від 17 листопада 2021 року виражене у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, нарахування позивачем інфляційних втрат в розмірі 2 815 123,28 грн та 3% річних в розмірі 437 505,40 грн є безпідставним, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором № 6589- НГД про виконання робіт з буріння свердловини від 17.11.2021 належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ч.3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі №908/1884/19.

Оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду у справі №910/14983/22 згідно статті 331 Господарського процесуального кодексу України на 6 місяців.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (02660, місто Київ, ВУЛИЦЯ МАГНІТОГОРСЬКА, будинок 1, кімната 42, ідентифікаційний код 32377038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул.Небесної Сотні, будинок 9/17, ідентифікаційний код 38516938) основний борг в сумі 41 246 466 (сорок один мільйон двісті сорок шість тисяч чотириста шістдесят шість) грн 42 коп., вартість переоцінки робіт в сумі 3 929 708 (три мільйони дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч сімсот вісім) грн 78 коп., пеню в сумі 1 590 928 (один мільйон п`ятсот дев`яносто тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн 79 коп, та судовий збір в сумі 745 084 (сімсот сорок п`ять тисяч вісімдесят чотири) грн 16 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 на шість місяців, а саме - до 03.01.2024.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.07.2023.

Суддя Літвінова М.Є.