РІШЕННЯ

25 липня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/587/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

за участі секретаря судового засідання: Бега В.М.

розглянув справу

за позовом - Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. О.Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001, адреса для листування: вул. М.Коцюбинського, буд. 6, кв. 76, м. Тернопіль, 46002)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" (вул. Плебанівка, буд. 712/9, с. Настасів, Тернопільський район, Тернопільська область, 47734, адреса для листування: вул. Кн. Острозького 15/2, м. Тернопіль, 46006)

про стягнення заборгованості в сумі 982962,97 грн та зобов`язання відповідача повернути майно, орендоване згідно договору оренди нерухомого майна №Н/М 23/06 від 23.06.2021.

За участю від:

позивача - Борова Л.В.

відповідача - не з`явився

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" про:

- стягнення заборгованості в сумі 982962,44 грн, а саме: 810823,95 грн боргу; 108366,71 грн пені; 56933,68 грн - інфляційних нарахувань; 6838,10 грн - 3% річних;

- зобов`язання відповідача повернути майно, орендоване згідно договору оренди нерухомого майна №Н/М 23/06 від 23.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" посилається на факт укладення між сторонами договору №Н/М 23/06 від 23.06.2021 оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Деренівка, вул. Промислова, 5, строком до 08.03.2025.

Стверджуючи про існування у відповідача заборгованості з орендної плати по даному договору, 09.08.2022 ДП «Тернопільський облавтодор» надіслано на адресу ТОВ «БМБУД» повідомлення про його розірвання, отримане останнім 11.08.2022.

На думку позивача, з урахуванням п. 9.7 договору, такий припинив свою дію 10.09.2022, у зв`язку з чим у орендаря виник обов`язок повернути орендоване майно орендодавцю/позивачу згідно акту приймання - передачі.

Навіть беручи до уваги угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 (нібито підписану сторонами), сума заборгованості за договором оренди нерухомого майна № Н/М 23/06 від 23.06.2021, станом на 05.07.2022, становить 480512,17 грн (заборгованість по орендній платі за 6 місяців), що вказує про систематичне порушення грошового зобов`язання за договором.

Твердження відповідача про намір позивача щодо одночасного стягнення орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати за один і той же період користування наймачем орендованим майном (за період з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна за актом) помилкове. ДП «Тернопільський облавтодор» не заявлено до стягнення одночасно орендну плату та неустойку у вигляді подвійної орендної плати, нараховану за прострочення повернення орендованого майна.

З урахуванням змісту ст. ст. 47, 61, 64 КУзПБ, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 була складена та підписана особою, яка не мала на це повноважень, оскільки така не містить погодження арбітражного керуючого.

Станом на 27.02.2023, у реєстрі кредиторів ДП «Тернопільський облавтодор» перебуває ТОВ «БМБУД» на загальну суму 3808071,03 грн, а сума незареєстрованого податкового кредиту у розмірі 2334701,77 грн відсутня в реєстрі кредиторів, як сума заборгованості ДП «Тернопільський облавтодор», оскільки відповідач так і не звернувся до суду в межах справи про банкрутство для стягнення незареєстрованого податкового кредиту.

Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 (нібито підписана директором ДП «Тернопільський облавтодор» ОСОБА_3. та директором ТОВ «БМБУД» Носиком В.В. ) має усі ознаки підробки, а тому має бути визнана судом недопустими доказом.

На факт підробки угоди від 05.07.2022 також вказує те, що ТОВ «БМБУД» 23.08.2022 надіслав на електронну адресу бухгалтерії ДП «Тернопільський облавтодор» скан - копію акта звірки взаємних розрахунків (по орендній платі та зберіганні) станом на 23.08.2022.

За інформацією акта звірки від 23.08.2022, заборгованість ТОВ «БМБУД» перед ДП «Тернопільський облавтодор» згідно бухгалтерського обліку позивача становить 36277752,16 грн, а згідно бухгалтерського обліку відповідача, його заборгованість перед ДП «Тернопільський облавтодор» становить 2249108,98 грн.

У цьому акті вказано, що заборгованість за отримані матеріали ДП «Тернопільський облавтодор» перед відповідачем становить 3803867,03 грн, незареєстрований податковий кредит, станом на 30.06.2022, становить 2563799,51 грн.

ДП «Тернопільський облавтодор» у період з січня 2020 року до вересня 2022 року не здійснював реєстрацію жодних податкових накладних.

Порівняння акту звірки між підприємствами від 23.08.2022 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 вказують на фальсифікацію угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки незареєстрований податковий кредит має розбіжності в сумі, а саме: згідно акту звірки взаємних розрахунків (по орендній платі та зберіганні) станом на 23.08.2022 незареєстрований податковий кредит, на 30.06.2022, становить 2563799,51 грн, а згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 незареєстрований податковий кредит, на 05.07.2022, становить 2334701,77грн.

Згідно вказаної угоди ТОВ «БМБУД» здійснено погашення незареєстрованого податкового кредиту у розмірі 2334701,77 грн. При цьому, не маючи рішення суду про стягнення суми незареєстрованого податкового кредиту та не зареєструвавши таку заборгованість в реєстрі кредиторів у справі про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор».

Позивач звертає увагу на те, що додані до відзиву копія акту звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022, а також угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 містить нібито відтиск печатки ДП «Тернопільський облавтодор», який не читається. Тому, такий документ викликає у позивача сумнів у його достовірності.

Провівши перевірку документації між ДП «Тернопільський облавтодор» та ТОВ «БМБУД» у відповідача не виявлено ні оригіналу, ні копій акту звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022. У зв`язку з цим, позивач розцінює документи, додані директором ТОВ «БМБУД» до відзиву на позовну заяву, як підроблені та недостовірні докази.

У липні 2022 року АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» проведено внутрішній аудит, під час якого виявлено порушення керівником ДП «Тернопільський облавтодор» Положення про порядок ведення договірної роботи дочірніми підприємствами АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та перевищення ним службових повноважень.

За даним фактом було порушено кримінальне провадження №0000083 від 22.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Згідно пояснень б/н, б/д (вх. №2509 від 22.03.2023) представник позивача просив суд стягнути з відповідача 810824,30 грн - боргу, 108366,81 грн - пені, 56933,76 грн - інфляційних нарахувань та 6838,10 грн - 3% річних, збільшивши позовні вимоги.

05.06.2023 представником позивача з супровідним листом №06-2/433 від 05.06.2023 (вх. №4804) долучено до матеріалів справи копію листа - повідомлення за №06-3/277 від 29.03.2023 про розірвання договору оренди та копію рекомендованого відправлення про вручення цього поштового відправлення відповідачу.

Щодо додаткової угоди №2 від 05.07.2022 представником позивача зазначено лише те, що він дізнався про її існування лише під час розгляду даної справи.

Позиція відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБУД" заперечено проти позову повністю.

В обґрунтування цьому стверджено про те, що позивачем не доведено істотного порушення відповідачем умов договору оренди, що відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України є підставою для його розірвання.

Згідно акта звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022, складеного директором ДП «Тернопільський облавтодор» ОСОБА_3. та директором ТОВ «БМБУД» Носиком В.В., заборгованість ТОВ «БМБУД», станом на момент підписання акту за договором №Н/М 23/06 від 23.06.2021, становить 476308,28 грн.

З урахуванням угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 та ст. 601 ЦК України, з моменту набрання чинності цією угодою грошове зобов`язання сторони 2 (ТОВ «БМБУД») перед стороною 1 (ДП «Тернопільський облавтодор») повністю виконане та припинене на суму 2334701,77 грн, у тому числі за договором №Н/М 23/06 від 23.06.2021 на суму 476308,28 грн.

На момент звернення позивача у серпні 2022 року з повідомленням про розірвання договору, боргу в сумі 476308,28 грн не існувало. Зарахування зустрічних однорідних вимог не є одностороннім правочином, який являє собою виконання зобов`язання однієї сторони перед іншою. У даному випадку мали місце два зобов`язання, які вважаються виконаними у повному обсязі.

Питання погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, урегульовано ст. 64 КзПБ України. Відповідно до ч.5 цієї статті, погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів), за умови що це не порушує майнові права інших кредиторів.

Відповідачем стверджено: Кодексом України з процедур банкрутства органам управління боржника не встановлено заборони приймати рішення та укладати угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог протягом процедури розпорядження майном; керівнику або органу управління боржника не встановлено обов`язку виключно з погодженням розпорядника майна приймати рішення про зарахування зустрічних однорідних вимог протягом процедури розпорядження майном; угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 не є значним правочином, а отже не потребує згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів) для вчинення такого правочину; повноваження керівника боржника не припинено, отже він правомочний виконувати свої обов`язки керівника ДП "Тернопільський облавтодор" АТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; укладення між ТОВ "БМБУД" та ДП "Тернопільський облавтодор" АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 не порушує майнових прав інших кредиторів, відповідно не потребує згоди кредиторів. Більше того, позивачем не доведено того факту, що така угода порушує права інших кредиторів. Укладення угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 не вплинуло на майнове становище позивача та не спричинило шкоди такому становищу.

Разом з тим, посилаючись на зміст додаткової угоди №2 від 05.07.2022 до договору оренди, ТОВ «БМБУД» зазначено про відсутність підстав для нарахування орендної плати з липня 2022 року.

Тому, відповідачем стверджено про відсутність боргу з орендної плати та про відсутність підстав для розірвання договору оренди нерухомого майна №Н/М 23/06 від 23.06.2021, оскільки зобов`язання з оплати боргу, який існував до 05.07.2022 припинене, а після 05.07.2022 відсутні підстави для нарахування орендних платежів.

У свою чергу, позовна вимога щодо зобов`язання повернути орендоване майно також не підлягає до задоволення, як похідна.

Окремо ним звернено увагу на те, що направлений у серпні 2022 року позивачем лист про розірвання договору не може вважатись повідомленням про припинення договору, оскільки такий не містить чітких відомостей, з якого часу договір буде вважатись припиненим.

А зміст акта звірки взаєморозрахунків від 23.08.2022 вказує на те, що такий не містить підпису головного бухгалтера та/або іншої уповноваженої на це особи зі сторони ДП "Тернопільський облавтодор" АТ "ДАК "Автомобільні дороги України". Зважаючи на це, наданий позивачем акт може вважатись проектом акта звірки взаєморозрахунків, але такий не є достатнім та беззаперечним доказом фальсифікації угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022, оскільки містить відмінні дані від акту звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022. Відповідно, такий доказ не має жодної юридичної сили та не може бути взятий судом до уваги.

Разом з тим, ТОВ «БМБУД» звернено увагу на приписи ч.2 ст. 785 ЦК України, яка передбачає неустойку як самостійну форму майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до ст. 614 ЦК України.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 15.11.2022 позовну заяву Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" було залишено без руху, на підставі ст. 174 ГПК України, у зв`язку з недотриманням заявником вимог ст. ст. 162, 164 ГПК України при її подачі до суду.

28.11.2022 через канцелярію суду ДП "Тернопільський облавтодор" подав заяву № 06-2/693 від 23.11.2022 (вх. № 7999 від 28.11.2022), з якої вбачається, що ним у визначений судом строк усунуто недоліки позовної заяви, які було визначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 15.11.2022.

01.12.2022 судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви №06-2/704 від 29.11.2022 (вх. №8030 від 29.11.2022) Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 30.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/587/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.12.2022.

В підготовчому судовому засіданні 15.12.2022 оголошувалась перерва до 23.01.2023.

Ухвалою суду від 23.01.2023 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі та відкладено підготовче судове засідання на 02.02.2023.

Ухвалою суду від 02.02.2023 підготовче судове засідання відкладено на 02.03.2023.

Надалі, ухвалою суду від 02.03.2023: поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БМБУД" строк на подання відзиву та прийнято відзив відповідача б/н від 22.02.2023 (вх. № 1602 від 22.02.2023), з додатками; прийнято до розгляду відповідь позивача на відзив б/н від 28.02.2023 (вх. № 1799 від 01.03.2023), з додатками; долучено до матеріалів справи засвідчені судом копії: акту звірки взаєморозрахунків (по орендній платі та зберіганні) від 05.07.2022 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022; підготовче судове засідання у даній справі відкладено на 16.03.2023.

Ухвалою суду від 16.03.2023: прийнято до розгляду письмові заперечення ТОВ "БМБУД" б/н від 13.03.2023 (вх. № 2178 від 13.03.2023); підготовче судове засідання у справі № 921/587/22 відкладено на 23.03.2023; встановлено позивачу строк для подачі: помісячного письмового розрахунку заявленої до стягнення суми орендної плати (із поясненнями застосованих формул розрахунку), з письмовим зазначенням періоду нарахування заявленої до стягнення суми інфляції; зразків підписів колишнього директора ОСОБА_2 , забезпечення явки останнього в судове засідання 23.03.2023; наявних даних про заборгованість відповідача по орендній платі та пені станом на 05.07.2022, а відповідачу - строк подачі переліку питань, що підлягають експертному дослідженню, назви експертної установи (прізвище експерта), який може його провести.

Надалі, ухвалою суду від 23.03.2023: прийнято до розгляду пояснення позивача б/н, б/д (вх.№2509 від 22.03.2023), без вказаних у них додатків та подальший розгляд справи постановлено здійснювати з урахуванням вказаних у поясненнях сум позовних вимог; відмовлено у прийнятті заяви свідка ОСОБА_3 , надісланого на адресу суду із супровідним листом б/н від 22.03.2023 (вх. № 2554 від 23.03.2023); відмовлено у задоволенні клопотання позивача б/н від 14.03.2023 (вх. № 2247 від 14.03.2023) про призначення експертизи; підготовче судове засідання відкладено на 30.03.2023; встановлено позивачу строк для подачі письмово повідомлення про розмір пені, нарахованої відповідачу через несвоєчасну сплату орендної плати по договору №Н/М 23/06 від 23.06.2021, станом на 05.07.2022.

Ухвалою суду від 30.03.2023: відмовлено в задоволенні клопотання позивача б/н, б/д (вх. №2766 від 30.03.2023) про зупинення провадження у справі; прийнято до розгляду письмові пояснення позивача, долучені до вищезгаданого клопотання; закрито підготовче провадження у справі №921/587/22 та призначено її до розгляду по суті на 24.04.2023.

Розгляд справи по суті відкладався на 08.05.2023 та 05.06.2023.

05.06.2023 представником позивача з супровідним листом №06-2/433 від 05.06.2023 (вх. №4804) долучено до матеріалів справи копію листа - повідомлення за №06-3/277 від 29.03.2023 про розірвання договору та копію рекомендованого відправлення про вручення цього поштового відправлення, прийняті ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 05.06.2023.

В судовому засіданні 05.06.2023 оголошувалась перерва до 19.06.2023.

Ухвалою суду від 19.06.2023 розгляд справи по суті було відкладено на 03.07.2023.

Надалі, ухвалою від 04.07.2023 розгляд справи № 921/587/22 по суті призначено на 13.07.2023, у зв`язку з перебуванням судді Шумського І.П. 03.07.2023 у відпустці.

13.07.2023 судом постановлено ухвалу, якою здійснено перехід зі стадії розгляду справи №921/587/22 по суті до стадії підготовчого провадження.

13.07.2023 судом також: прийнято до розгляду: клопотання ТОВ "БМБУД" б/н від 30.06.2023 (вх. № 5638 від 03.07.2023) та б/н від 30.06.2023 (вх. № 5693 від 04.07.2023), з додатками; заперечення ДП "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" б/н від 12.07.2023 (вх. № 5899 від 12.07.2023), з додатками; засвідчену судом копію додаткової угоди № 2 до договору оренди нерухомого майна від 23.06.2021 №Н/М 23/06; оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 20.07.2023.

20.07.2023, за заявами представників обох сторін, судом закінчено підготовче судове засідання у справі №921/587/22 та розпочато розгляд даної справи по суті, з приводу чого постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання від 20.07.2023.

В судовому зсіданні 20.07.2023 оголошувалась перерва до 25.07.2023.

Представником позивача в судовому засіданні 25.07.2023 підтримано позовні вимоги, з урахуванням пояснень б/н, б/д (вх. №2509 від 22.03.2023).

Представник відповідача в судове засідання 25.07.2023 не з`явився, про дату час та місце його проведення повідомлений належним чином під розписку в судовому засіданні 20.07.2023.

24.07.2023 представником відповідача до матеріалів справи долучено письмову промову від 21.07.2023 в судових дебатах (вх. №61118), у якій він просив суд відмовити у задоволенні позову, зазначаючи про недоведеність систематичної несплати ТОВ «БМБУД» орендної плати, оскільки нарахований позивачем борг в сумі 476308,28 грн припинив існування на підставі угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, а на безпідставність проведених позивачем після 05.07.2022 нарахувань орендної плати вказує укладена між сторонами додаткова угода №2 від 05.07.2022.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд, у судовому засіданні 25.07.2023, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

23.06.2021 між Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБУД" (надалі - орендарем) укладено договір №Н/М 23/06 оренди нерухомого майна (надалі договір оренди), згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування: нежитлові будівлі та споруди, що обліковуються на балансі філії «Великоберезовицька ДЕД» до складу яких включено:

Майстерня літ. «А» з прибудовою літ. «А-а», загальною площею 279,4 кв.м.;

Бітумосховище літ. «І», 4014,0 куб. м.;

Заправочна станція літ. «В», 1*2 колонки;

Вага автомобільна тензометрична;

Газифікація АБЗ;

Газопровід зовнішній;

Електропозаплощадочні мережі;

Естакада для проходження ТО;

Залізобетонна огорожа;

Мазутосховище;

Під`їздна залізнична колія;

Площадка з асфальтобетонним покриттям №1, загальною площею 4150 кв. м.;

Площадка з асфальтобетонним покриттям №2, загальною площею 900 кв. м.;

Площадка з асфальтобетонним покриттям №3, загальною площею 225 кв. м.;

Площадка з асфальтобетонним покриттям №4, загальною площею 825 кв. м.;

Площадка з асфальтобетонним покриттям, загальною площею 4855 кв.м., за адресою: Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Деренівка, вул. Промислова, буд.5, що обліковується на балансі філії «Великоберезовицька ДЕД» ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", вартість якого визначена згідно з незалежною оцінкою і станом на 28.02.2021 становить 2475000 грн без ПДВ.

Майно передається в оренду з метою ведення господарської діяльності орендаря в тому числі, але не виключно, для будівництва та обслуговування доріг, проведення ремонтних робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, експлуатаційного утриманця вулиць та доріг, будівництво споруд тощо (п. 1.2 договору).

Згідно п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору, згідно з актом приймання - передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

У разі припинення цього договору, майно повертається орендарем орендодавцю за атом приймання - передачі в день закінчення дії договору. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору обов`язок зі складання акта приймання - передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

Для забезпечення виконання даного договору сторони встановлюють такий вид забезпечення як гарантійний платіж. Гарантійним платежем за цим договором є грошова сума у розмірі одномісячної орендної плати. Гарантійний платіж перераховується орендарем на банківський рахунок орендодавця в день укладення даного договору. Не перерахування гарантійного платежу в повному обсязі в день укладення даного договору є порушенням даного договору. Сторони даного договору свідчать, що орендодавець має право використовувати даний платіж у випадку: несвоєчасної сплати орендарем орендної плати чи інших платежів, передбачених даним договором, для погашення заборгованості та відшкодування штрафних санкцій, інших видів відповідальності та/або у випадку спричинення шкоди/завдання збитків орендованому майну. Орендар зобов`язується протягом дії договору забезпечувати гарантійний платіж в розмірі не менш ніж одномісячної орендної плати. В разі використання гарантійного платежу відповідно до умов даного пункту договору орендар зобов`язується поповнювати платіж у строк 10 днів з моменту використання гарантійного платежу (п. 2.5 договору).

У п. 3.1 договору зазначено, що орендна плата визначається на підставі незалежної оцінки, із застосуванням договірної річної орендної ставки 32% і становить за базовий місяць розрахунку (лютий 2021 року) - 65999,90 грн без ПДВ та без врахування індексу інфляції. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа місяця, наступного за базовим, до першого місяця оренди та на індекс інфляції за перший місяць оренди. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок ДП "Тернопільський облавтодор", або на розрахунковий рахунок який вказаний в договорі, або на розрахунковий рахунок який буде вказаний в додатковій угоді до договору в розмірі 100% щомісяця не пізніше 15 числа, місяця наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків (п. 3.2).

Згідно п. 3.5 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання - передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

У п. 4.2 договору орендар зобов`язався своєчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату, суму ПДВ, суму відшкодування плати за комунальні та інші послуги (якщо такі надаються), плату за послуги, які надає орендодавець (якщо такі надаються), компенсувати податок на нерухоме майно та компенсацію податку на землю шляхом щомісячних перерахувань до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків на надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати.

У разі закінчення терміну дії цього договору, у разі дострокового розірвання або припинення договору, орендар зобов`язаний повернути орендоване майно не пізніше дня припинення (розірвання) договору з оформленням акту приймання - передачі в належному стані не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу і зі всіма виконаними у ньому поліпшеннями або відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення його стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п. 4.13 договору).

Відповідно до п. 7.3 договору орендодавець має право розірвати цей договір у разі порушення орендарем вимог п. 4.2 цього договору.

У п. 8.3 договору сторонами обумовлено, що у разі затримки внесення орендної плати, плати за утримання та інших платежів, обумовлених в т.ч. і додатковими угодами, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день такої затримки (включаючи день оплати).

Згідно п. 9.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 09.04.2022.

Зміни і доповнення до договору допускаються за взаємною згодою сторін та оформлюються додатковими угодами і вступають в силу з моменту їх укладення, за винятком випадків передбачених цим договором (п. 9.3 договору).

У п. 9.4 договору зазначено, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін, за погодженням сторін, рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

У свою чергу, у п. 9.7 договору сторонами погоджено, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця в разі порушення провадження справи про банкрутство орендаря, а також якщо орендар: користується майном з порушенням умов договору; навмисно або з необережності погіршує стан майна; систематично порушує термін здійснення будь-яких платежів за цим договором; передає орендоване майно (або його частину) в суборенду без дозволу орендодавця та укладає договори про сумісну діяльність, де внеском сторони є право на оренду орендованого за цим договором майна; не застрахував орендоване майно згідно з умовами цього договору та не надав орендодавцю копію страхового поліса.

Окрім підстав для дострокового розірвання договору, передбачений даним пунктом договору, сторони погоджують, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар порушує умови даного договору.

Порядок розірвання договору з ініціативи орендодавця:

У випадку прийняття рішення про розірвання договору, орендодавець письмово повідомляє про це орендаря за 30 календарних днів до розірвання договору. Договір в такому випадку припиняє свою дію на 31 день з моменту направлення орендареві відповідного повідомлення.

З моменту повідомлення про розірвання договору орендар зобов`язується протягом 10 днів звільнити орендоване майно від речей орендаря. Орендар свідчить, що орендодавець має право та повноваження розпорядитися на власний розсуд речами орендаря, залишеними орендарем після припинення договору, зокрема, але не виключно, звільнити орендоване майно від речей, що належать орендарю, та знаходяться на території орендованого майна (об`єкту оренди) та/або відчужити речі орендаря.

Орендодавець в цьому випадку має право передати орендоване майно (об`єкт оренди) в користування третім особам.

30.03.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору оренди нерухомого майна №Н/М 23/06 від 23.06.2021, у п.1 якої обумовлено п. 9.1 р. 9 договору викласти в наступній редакції: «п. 9.1 Цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 08.03.2025».

Згідно п. 2, п. 3 додаткової угоди інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору і набирає чинності з моменту її укладення.

У тексті позовної заяви позивачем стверджено, що 23.06.2021 на його адресу відповідач надіслав лист №23/06/21-01, в якому гарантував, що у разі укладення договору оренди рухомого майна, товариством буде проведено погашення заборгованості з орендних платежів з зазначенням графіку. 30.06.2022 позивач згідно бухгалтерської довідки за липень 2022 року зарахував гарантійний платіж в сумі 82986,18 грн в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за лютий 2022 року, у зв`язку з чим сума заборгованості по даному договору становить 393322,09 грн. Крім того, відповідно до листа АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №3/23-10/1779 від 22.06.2021, при недотриманні орендарем взятих на себе зобов`язань ДП «Тернопільський облавтодор» зобов`язане розірвати укладений договір оренди керуючись п. 9.9 договору оренди рухомого майна.

Листом №06-3/408 від 09.08.2022 ДП «Тернопільський облавтодор» повідомив ТОВ «БМБУД» про розірвання договору №Н/М 23/06 від 23.06.2021.

Вказаний лист направлено на адресу відповідача 10.08.2022 та отримано ним 11.08.2022 (рекомендоване повідомлення від 10.08.2022 із штрихкодовим ідентифікатором №693 міститься в матеріалах справи).

У ньому йдеться про те, що підставою розірвання договору є згадана вище сума заборгованості, а саме - 393322,09 грн.

Іншим листом №06-3/277 від 29.03.2023 ДП «Тернопільський облавтодор» знову повідомив ТОВ «БМБУД» про розірвання договору №Н/М 23/06 від 23.06.2021, посилаючись на систематичну несплату з лютого 2022 року орендної плати, та просив повернути орендоване майно.

У цьому листі конкретний розмір заборгованості не вказано.

Вказаний лист направлено на адресу орендаря 03.04.2023 та отримано ним 12.04.2023 (рекомендоване повідомлення від 03.04.2023 із штрихкодовим ідентифікатором №854 міститься в матеріалах справи).

Заперечуючи проти позову, відповідачем долучено до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022, оформлений між Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБУД".

У цьому акті звірки взаєморозрахунків (по орендній платі та зберіганні), станом на 05.07.2022, відображена заборгованість ТОВ «БМБУД» в сумі 2631294,62 грн (заборгованість по орендній платі) - 2334701,77 грн (незареєстрований ДП "Тернопільський облавтодор" податковий кредит) = 296592,85 грн. При цьому, під порядковим №5 відображено борг 476308,28 грн за договором Н/М 23/06 від 23.06.2021, а під порядковим № 16 значиться сума боргу 4203,89 грн по пені за цим же договором.

Також представником відповідача подано оформленому того ж 05.07.2022 угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлену між Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - стороною 1), в особі директора ОСОБА_3. та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБУД" (надалі - стороною 2), в особі директора Носика В.В.

У п. 1.1 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог зазначено, що станом на 05.07.2022, сторона 2 є кредитором, а сторона 1 є боржником за грошовими зобов`язаннями, де сума складає 6138568,80 грн, зокрема за: договором поставки № 4/28 від 29.05.2018 - 2257577,03 грн; договором поставки №4/13 від 06.03.2019 - 1546290 грн; незареєстрований податковий кредиту розмірі 2334701,77 грн.

Відповідно до п. 2 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, станом на 05.07.2022, сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 2631294,62 грн, зокрема за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 476308,28 грн.

У п. 3 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог вказано, що сторона 1 і сторона 2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про взаємозарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з вищевказаних грошових зобов`язань.

Згідно п. 4 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, керуючись ст. 601 ЦК України з моменту набрання чинності цієї угоди грошове зобов`язання сторони 2 перед стороною 1 вважається повністю виконаним та припиненим в сумі 2334701,77 грн, зокрема за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - в сумі 476308,28 грн.

Керуючись ст. 601 ЦК України з моменту набрання чинності цієї угоди частина грошового зобов`язання сторони 1 перед стороною 2 вважається виконаною та припинено сумі 2334701,77 грн, а саме незареєстрованному податковому кредиту в сумі 2334701,77 грн (п. 5 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог).

У п. 7 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог обумовлено, що після підписання вказаної угоди сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 296592,85 грн, зокрема за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 4203,89 грн (пеня).

Ця угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 9 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог).

В підготовчому засіданні відповідачем було представлено оригінали вищеназваних: акту звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022.

На них містились печатки сторін та підписи, вчинені від імені їх представників.

Судом знято та завірено копії цих документів, які долучено до матеріалів справи (т. 1 а.с. 120,121).

В матеріалах справи міститься копія акту звірки взаєморозрахунків від 23.08.2022, з проставленим підписом директора ТОВ «БМБУД» та печаткою вказаної юридичної особи, станом на 23.08.2022. Тобто такий акт оформлено у односторонньому порядку.

Вказаний акт містить примітку, що інформація ТОВ «БМБУД», зокрема по договору Н/М 23/06 від 23.06.2021, відображена станом на 30.06.2022, оскільки актів за липень 2022 року позивачем не було надано. Борг відповідача на 30.06.2022 (за його даними) складав 393322,10 грн, а за даними позивача, станом на 23.08.2022 - 495222,15 грн.

У виданій позивачем довідці №05-8/101 від 15.02.2023 зазначено про те, що реєстрацію податкових накладних по другому ліміту розпочато з вересня 2022 року за період з лютого 2021 року по вересень 2022 року. По ТОВ «БМБУД» за даний період було зареєстровано 90 податкових накладних на загальну суму ПДВ 565599,57 грн.

Стверджуючи про фальсифікацію угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, позивачем повідомлено про факт звернення ним з цього приводу у лютому 2023 року з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за вих. №06-3/180 від 22.02.2023 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Тернопільського районного управління поліції.

При цьому, позивачем долучено до матеріалів справи копію датованого раніше - 22.09.2022 Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000083, згідно якого органом досудового розслідування - Тернопільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 21.09.2022 зареєстровано заяву позивача про вчинення посадовими особами ДП «Тернопільський облавтодор» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Станом на 25.07.2023, досудове розслідування не завершене.

Відповідачем також подано до справи додаткову угоду №2 від 05.07.2022 до договору оренди нерухомого майна від 23.06.2021 №Н/М 23/06, у п. 1.1 якої вказано, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану на всій території України, керуючись п.п. 3.3., 9.3 договору та ст. 762 ЦК України сторони дійшли згоди відтермінувати сплату орендної плати, визначену в п. 3.1 договору та будь-які інші платежі (пеня, штрафні санкції) до моменту закінчення воєнного стану запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Пункт 2 додаткової угоди №2 від 05.07.2022 передбачає, що підписанням даної додаткової угоди сторони визнають, що строк відтермінування сплати орендної плати визначений п. 1.1 додаткової угоди не вважається порушенням терміну здійснення будь-яких платежів за договором та не може бути підставою припинення його дії.

Ця додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з дати її укладення (п. 1.3 додаткової угоди №2 від 05.07.2022).

Станом на час вирішення даного господарського спору, згідно з поясненнями представників сторін в судовому засіданні 20.07.2023, відсутні судові справи чи рішення про визнання недійсними угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 та додаткової угоди №2 від 05.07.2022, а також експертні висновки щодо їх підробки (у т.ч. в матеріалах згаданого вище кримінального провадження).

Як вбачається із наданого самим позивачем листування сторін, що передувало цій додатковій угоді (лист відповідача від 01.03.2022 вих. №01/03/2022-01 та відповідь позивача від 22.03.2022 №06-4/136) ДП "Тернопільський облавтодор" погоджувався на відтермінування орендних платежів через воєнний стан у разі погашення існуючого боргу до 01.04.2022.

Судом знято та завірено копію з оригіналу додаткової угоди №2 від 05.07.2022, на якій містяться печатки сторін та підписи, вчинені від імені їх представників (т.2 а.с. 58).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ч.1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст. 509 ЦК України).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

У статті 174 ГК України також передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 202 ЦК України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем у справі виникли правовідносини за договором №Н/М 23/06 від 23.06.2021 оренди нерухомого майна.

Щодо заявленої до стягнення суми основного боргу.

У ч.1 ст. 283 ГК України зазначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст. 283 ГК України).

Приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ч.ч.1 ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1 ст. 760 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

У ч. 1 ст. 765 ЦК України вказано, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 ГК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

У п. 3.2 договору зазначено, що орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок ДП "Тернопільський облавтодор", або на розрахунковий рахунок який вказаний в договорі, або на розрахунковий рахунок який буде вказаний в додатковій угоді до договору в розмірі 100% щомісяця не пізніше 15 числа, місяця наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Тобто, орендар вправі вносити орендні платежі включаючи 15 число місяця наступного за розрахунковим.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спір у даній справі стосується тверджень позивача/орендодавця про систематичне (за період лютий - жовтень 2022 року) невиконання відповідачем/орендарем обов`язку з оплати орендної плати, що мало наслідком розірвання договору та виникненням у останнього обов`язку щодо повернення орендованого майна.

Зміст поданих ДП "Тернопільський облавтодор" пояснень б/н, б/д (вх. №2509 від 22.03.2023) вказує на те, що позивачем здійснено нарахування орендної плати відповідачу на суму 810824,30 грн (5717,35 грн за лютий 2022 року, 92695,19 грн за березень 2022 року, 95568,74 грн за квітень 2022 року, 98149,10 грн за травень 2022 року, 101191,72 грн за червень 2022 року, 101900,06 грн за липень 2022 року, 103020,96 грн за серпень 2022 року, 104978,36 грн за вересень 2022 року та 107602,82 грн за жовтень 2022 року).

Однак, відповідачем стверджено про укладення 05.07.2022 між сторонами двосторонньої угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов якої у ТОВ «БМБУД» 05.07.2022 припинилось зобов`язання щодо оплати 476308,28 грн за договором Н/М 23/06 від 23.06.2021, які включають борг по червень 2022 року.

Загальна сума нарахованого позивачем боргу з лютого по червень 2022 року склала 393322,10 грн. При цьому, обома сторонами підтверджено зарахування 01.07.2022 гарантійного платежу по договору №Н/М 23/06 від 23.06.2021 в сумі 82896,18 грн в рахунок погашення боргу за лютий 2022 року, у зв`язку з цим борг за лютий складає 5717,35 грн.

З наведеного убачається, що навіть без зарахування гарантійного платежу заборгованість відповідача за період лютого - червня 2022 року є меншою та охоплюється сумою, вказаною в угоді від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Частинами 1, 3 статті 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Нормами ст. 599 ЦК України, ст. ст. 202, 203 ГК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 3 статті 203 ГК України вказано, що господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

У ст. 601 ЦК України також зазначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Разом з цим ст. 602 ЦК України наведено перелік підстав, з яких не допускається зарахування зустрічних вимог, а саме про: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

Поняття безспірності заборгованості та правила її визначення закріплені також у законодавстві про нотаріат та у законодавстві про банкрутство, але ці норми є спеціальними і за загальним правилом не підлягають застосуванню при визначенні заборгованості як безспірної при здійсненні правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

В ході розгляду справи №921/587/22 представником позивача заперечено факт укладення його довірителем - ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" договору від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, з підстав відсутності його відображення в бухгалтерському обліку, перевищення директором позивача службових повноважень при укладенні цієї угоди, порушенням визначеної Кодексом України з процедур банкрутства системи заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника (позивача), оскільки в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/574/20 про банкрутство ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

У постановах від 28.02.2018 у справі № 910/4312/17, від 04.07.2018 у справі № 910/16430/16, від 05.07.2018 у справі № 914/3013/16, від 19.07.2018 у справі № 910/14503/16, від 26.09.2018 у справі № 910/20105/17, від 04.04.2019 у справі № 918/329/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином. Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №920/18256/17 та від 02.04.2019 у справі 918/539/18 зазначено, що «наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. Однак апеляційний суд правильно зазначив, що припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами» (постанова у справі № 920/18256/17) та "заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування, а якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду, що в подальшому буде підставою для перегляду рішення в даній справі за новивиявленими обставинами" (постанова у справі № 918/539/18).

Натомість у постановах від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 24.06.2019 у справі № 910/12026/18, від 23.07.2019 у справі № 904/1299/18, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 26.05.2020 у справі № 910/7807/19, від 11.06.2020 у справі № 910/7804/19, від 14.07.2020 у справі № 910/10471/19, від 19.08.2020 у справі № 911/2560/19, від 25.08.2020 у справі № б-23/75-02, від 23.09.2020 у справі № 904/2215/19, від 12.11.2020 у справі № 904/3173/19, від 25.11.2020 у справі № 904/1806/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов наступного висновку: "Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку".

З приводу цього, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 уточнено ці висновки наступним чином: «Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є не формою розрахунків, а однією з підстав припинення зобов`язань, врегульованих главою 50 ЦК "Припинення зобов`язань". Зарахування зустрічних однорідних вимог регулюється ст. ст. 601- 602 ЦК України, і ця підстава припинення зобов`язання відрізняється від виконання зобов`язання (ст. 599 ЦК України) або припинення зобов`язання за домовленістю сторін (ст. 603 ЦК України)».

У ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач у справі №921/587/22 не надав належного документального підтвердження своїх заперечень щодо факту укладення угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

З приводу цього, суд зазначає наступне.

07.12.2021 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області подано до Господарського суду Тернопільської області клопотання (вх. № 9962 від 07.12.2021) про закриття провадження у справі №921/574/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Дане клопотання обґрунтоване тим, що пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність», Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02.10.2019 №145-ІХ передбачено: «Установити, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом». Таким чином, господарські суди, які здійснюють провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, повинні врахувати обов`язкову вимогу законодавця та застосувати імперативні вимоги частини 5 статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (окремо або разом з нормою пункту 4-3 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про банкрутство) щодо припинення (закриття) провадження у таких справах у разі прийняття компетентним органом рішення про приватизацію державного підприємства-боржника на будь-якій стадії провадження у справі незалежно від того, яка судова процедура банкрутства застосовується до боржника, на яких стадіях розгляду перебуває ця справа про банкрутство (розпорядження майном, санація, ліквідація). Перспективи переходу від процедури розпорядження майном до процедури санації чи ліквідації немає, а процедура розпорядження майном не може тривати необмежений термін часу, тому вважає, що за доцільне припинити справу про банкрутство №921/574/20, що пропонувалось 27.08.2021 представником Головного управління ДПС у Тернопільській області на засіданні комітету кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2022 року у справі №921/574/20 (залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023) закрито провадження у справі №921/574/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». При цьому, ухвала суду мотивована тим, що засновник ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» є державним акціонерним товариством 100 відсотків акцій якого належать державі, то ДП «Тернопільський облавтодор», як його дочірнє підприємство за своєю сутністю також є державним підприємством, адже діє на основі державної власності, переданої йому засновником у господарське відання. Відтак, ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (боржник у справі) є державним підприємством. При цьому, суд не встановив обставин належності ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» до державних підприємств щодо яких пунктом 2 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02.10.2019 № 145-ХI встановлює винятки у застосуванні за суб`єктним складом. Суд звернув увагу, що за приписами КУзПБ судові процедури банкрутства, в тому числі і процедура розпорядження майном боржника, мають строковий характер. Водночас, факт перебування боржника - державного підприємства у справі про банкрутство в процедурі розпорядження майном, незалежно від того за правилами Закону про банкрутство або КУзПБ було застосовано цю процедуру; обставини неможливості завершення цієї справи про банкрутство на стадії розпорядження майном із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство (у разі їх встановлення); заборона на застосування судових процедур санації чи ліквідації; в сукупності вказують на існування передбаченої пунктом 2 розділу ІІІ «;Прикінцеві та Перехідні положення» Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ підстави для закриття провадження у цій справі про банкрутство - через законодавчі обмеження щодо застосування подальших після розпорядження майном (стаття 49 КУзПБ) процедур санації та ліквідації до державних підприємств (крім тих, для яких пунктом 2 розділу ІІІ «;Прикінцеві та Перехідні положення» Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ встановлені винятки у забороні щодо застосування цих процедур). Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Головного управління ДПС у Тернопільській області та закриття провадження у справі про банкрутство боржника, з огляду на сплив строку процедури розпорядження майном та законодавче обмеження застосування щодо боржника подальших судових процедур санації чи ліквідації.

Згідно з ч.2 ст.47, ч.1 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства після розгляду грошових вимог конкурсних кредиторів ведення реєстру вимог кредиторів та внесення до нього змін покладається на розпорядника майном (керуючого санацією, ліквідатора). Ліквідатор веде реєстр вимог кредиторів, заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство.

Стаття 64 Кодексу України з процедур банкрутства визначає черговість та механізм задоволення вимог кредиторів, внесених до реєстру, з урахуванням фактичних даних щодо розміру сум кредиторських вимог, оскільки в ході виконання процедури банкрутства розмір вимог кредиторів змінюється в силу відповідних юридичних фактів (внаслідок погашення, відмови кредитора від вимог, зарахування зустрічних вимог, тощо).

Встановлення судом у справі №921/587/22 факту припинення зобов`язань сторін, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, по своїй суті вказуватиме про об`єктивний та актуальний стан заборгованості лише на дату ухвалення відповідного рішення у справі №921/587/22.

Тому, суд відхиляє твердження позивача про фальсифікацію угоди від 05.07.2022, з підстав недотримання при її оформленні визначеної Кодексом України з процедур банкрутства системи заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном позивача (боржника у справі про банкрутство №921/574/20).

Станом на 25.07.2023, у суду відсутні інші докази, які б вказували та факт підробки/фальсифікації угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема висновку судової експертизи чи обвинувального вироку суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Як вже зазначалось, ухвалою від 23.03.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання ДП "Тернопільський облавтодор" про призначення судової експертизи.

Визнання недійсною угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог не було предметом розгляду у інших господарських справах, станом на 25.07.2023.

Не заявлялась така вимога Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" і в межах розгляду справи №921/587/22.

Наявний у справі односторонній акт звірки від 23.08.2022, оформлений лише зі сторони відповідача, не є доказом існування, станом на 23.08.2022, у ТОВ «БМБУД» непогашеної заборгованості в сумі 393322,10 грн, а відтак і доказом неврахування угоди від 05.07.2022 відповідачем, і відповідно не нівелює факту зарахування зустрічних однорідних вимог. При цьому, в тексті цього одностороннього акту існує примітка відповідача (який і склав цей документ) про наявність у нього за власними даними боргу станом на 30.06.2022 (а не 23.08.2022) за договором №Н/М 23/06 від 23.06.2021 в сумі 393322,10 грн. Що відповідає і розрахунку позовних вимог орендодавця за цей період та охоплюється сумою зарахування (припинення) заборгованості відповідача за договором №Н/М 23/06 від 23.06.2021 (476308,28 грн), вказаною в акті звірки та угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022.

Оригінал угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог та акта звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022 оглянуто судом в підготовчому судовому засіданні 02.03.2023.

У ч.1 ст.204 ЦК України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наданими суду доказами позивачем в установленому законом порядку не доведено факту нікчемності угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 (ст.ст. 202-204, 215 ЦК України).

Недійсність цього правочину, як оспорюваного не є предметом розгляду даної справи.

З урахуванням наведеного, суд у справі №921/587/22 приходить до висновку, що на підставі ст. 601 ЦК України, згідно угоди від 05.07.2022 у ТОВ «БМБУД» припинило існувати зобов`язання по сплаті орендних платежів на суму 393322,10 грн за період лютий - червень 2022 року по договору №Н/М 23/06 від 23.06.2021.

Доказів на підтвердження протилежного позивачем протягом усього підготовчого провадження, а також після його закриття не подано.

З наявних матеріалів справи (розрахунку суми боргу) убачається, що за неналежне виконання умов п. 3.2 договору оренди №Н/М 23/06 від 23.06.2021 за період липня - жовтня 2022 року позивачем здійснено нарахування відповідачу орендної плати в сумі 417502,20 грн.

Як визначено приписами статей 651, 654 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частинами 1 та 2 статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Оформленою у двосторонньому порядку письмовою додатковою угодою №2 від 05.07.2022 до договору оренди №Н/М 23/06 від 23.06.2021 сторони погодили відтермінувати сплату орендної плати, визначену в п. 3.1 договору та будь-які інші платежі до моменту закінчення воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Також ними обумовлено, що така додаткова угода діє з моменту її укладення.

Оригінал додаткової угоди №2 від 05.07.2022 судом оглянуто в судовому засіданні 20.07.20223.

Під час розгляду справи судом, представником позивача зазначено про відсутність судових справ, предметом розгляду яких було б визнання недійсною додаткової угоди №2 від 05.07.2022, а також відсутність доказів її підробки/фальсифікації.

Не заявлялась така вимога Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" і в межах розгляду справи №921/587/22.

Судом також враховано що на вірогідність укладення такої угоди вказують попередні листи сторін від 01.03.2022 вих. №01/03/2022-01, від 22.03.2022 №06-4/136, а також погашення відповідачем заборгованості шляхом проведення зарахування.

Щодо наведеної у додатковій угоді №2 від 05.07.2022 події, з якою пов`язане відтермінування платежів, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб. Надалі, з урахуванням внесених до нього змін згідно з Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023, воєнний стан продовжено та він є діючим на момент розгляду справи.

Зважаючи на цю обставину, з урахуванням умови п. 1.1 додаткової угоди №2 від 05.07.2022, суд погоджується з твердженням відповідача про відсутність у позивача підстав для нарахування орендної плати по договору №Н/М 23/06 від 23.06.2021 з липня місяця 2022 року.

Тому, позовні вимоги щодо стягнення 417502,20 грн орендної плати за період липня - жовтня 2022 року також не підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про повернення орендованого майна.

Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до змісту додаткової угоди №1 від 30.03.2022 строк дії договору оренди складає до 08.03.2025.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді розірвання договору.

Як вже зазначалось, згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.2 ст. 598 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Отже, зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним чинним законодавством, зміна та розірвання господарських та цивільних договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №916/1684/18 дійшла висновку, що за загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому ст. 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

Ч.ч. 2-4 ст. 214 ЦК України передбачено, що особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін.

Пунктом 9.4 договору передбачено, що договір може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін, за погодженням сторін, рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

У п. 9.7 договору сторонами обумовлено, що договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця у разі, зокрема систематичного порушення терміну здійснення будь-яких платежів за цим договором.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає принцип свободи договору, який полягає в тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Верховним Судом у постанові від 26.02.2020 у справі №910/4391/19 зазначено: « ст. 782 ЦК України є спеціальною нормою, яка встановлює підстави і наслідки відмови від договору найму. Підставою для відмови є порушення договору з боку наймача у вигляді невнесення ним плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. А наслідком - припинення договору в момент отримання повідомлення наймачем.

Отже, відмова від договору найму за своєю суттю є одностороннім правочином і, з огляду на підстави такої відмови, є способом захисту порушених прав наймодавця, а тому не вимагає згоди другої сторони. За змістом ст. 782 ЦК України, а також виходячи з положень ст. ст. 205, 654 ЦК України, відмова від договору має вчинятися наймодавцем письмово. Додаткових вимог вказані положення ЦК України не містять».

Також у постанові від 26.02.2020 у справі №910/4391/19 Верховний Суд вказав, що для правильного вирішення цього спору господарським судам необхідно встановлювати наявність у позивача права на таку односторонню відмову від договору (невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд) та отримання такого повідомлення відповідачем (для встановлення дати припинення договору оренди).

Судом у справі №921/587/22 встановлено факт припинення існування 05.07.2022 зобов`язання відповідача щодо сплати орендної плати за період лютого - червня 2022 року на суму 393322,10 грн та відсутності з 05.07.2022 у позивача підстав для нарахування орендної плати за подальший період липня - жовтня 2022 року на суму 417502,20 грн.

Отже, як станом на 05.07.2022, так і після цієї дати у відповідача не існувало боргу по орендній платі.

У зв`язку з цим, у позивача станом на 09.08.2022 та 29.03.2023, відсутні підстави для розірвання договору оренди у визначеному його п. 9.7 порядку через систематичну несплату оренди, а відтак і мотиви вимагати повернення орендованого майна.

До того ж, зміст додаткової угоди №2 від 05.07.2022, якою позивачем погодженого відтермінування сплати орендної плати відповідачу, суперечить суті та змісту доводів представника позивача, викладених у позові.

Щодо стягнення нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, ДП "Тернопільський облавтодор" просить стягнути з ТОВ "БМБУД" передбачену п. 8.3 договору пеню в сумі 108366,81 грн. Також, в порядку ст. 625 ЦК України, позивачем заявлено до стягнення 6838,10 грн 3% річних та 56933,76 грн інфляційних нарахувань.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, згідно п. 8.3 договору у разі затримки внесення орендної плати, плати за утримання та інших платежів, обумовлених в т.ч. і додатковими угодами, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день такої затримки (включаючи день оплати).

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Частиною 1 статті 230 ГК України вказано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549).

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 даного Закону передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України вказано, що нарахування такої штрафної санкції, як пеня, за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно пояснень до розрахунку суми заборгованості, позивачем проведено нарахування пені, 3% річних та інфляційних починаючи (включаючи) 15 число місяця наступного за розрахунковим по сумах боргу за лютий - вересень 2022 року та починаючи (включаючи) 11 місяця наступного за розрахунковим по сумі боргу за жовтень 2022 року. Кінцевою датою усіх нарахувань вказане 11.11.2022.

Однак, у вже згадуваному п. 3.2 договору зазначено, що орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок ДП "Тернопільський облавтодор", або на розрахунковий рахунок який вказаний в договорі, або на розрахунковий рахунок який буде вказаний в додатковій угоді до договору в розмірі 100% щомісяця не пізніше 15 числа, місяця наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Тобто, у випадку несплати орендних платежів, прострочення по них виникає 16 числа місяця наступного за розрахунковим.

Зважаючи на встановлений судом факт укладення між сторонами угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою припинено існування боргу по орендній платі з лютого по червень 2022 року, судом проведено перерахунок заявлених до стягнення сум 3% річних, інфляційних нарахувань, пені за допомогою інформаційно-правової системи "Ліга:Закон":

на суму боргу 5717,35 грн (за лютий 2022 року) за період 16.03.2022 - 04.07.2022;

на суму боргу 92695,19 грн (за березень 2022 року) за період 16.04.2022 - 04.07.2022;

на суму боргу 95568,74 грн (за квітень 2022 року) за період 16.05.2022 - 04.07.2022;

на суму боргу 98149,10 грн (за травень 2022 року) за період 16.05.2022 - 04.07.2022.

Згідно проведеного перерахунку встановлено, що правомірними є нарахування 14685,95 грн пені, 1207,68 грн 3% річних, 8940,60 грн інфляційних нарахувань. А позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Позовні вимоги в частині стягнення 52263,97 грн пені, 3145,41 грн 3% річних, 28672,98 грн, обчислені від перелічених вище сум боргу не підлягають до задоволення, як необґрунтовані, оскільки нараховані за періоди після фактичного припинення існування у відповідача грошового зобов`язання, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Також, враховуючи факт припинення 05.07.2022 у відповідача грошових зобов`язань по сплаті орендної плати за лютий - червень 2022 року, у відповідача не виникло прострочення по сплаті орендної плати за червень 2022 року, оскільки з урахуванням п. 3.2 договору оренди таке мало б виникати з 16 числа місяця наступного за звітним, тобто з 16.07.2022.

Тому, заявлені ДП "Тернопільський облавтодор" позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "БМБУД" 16634,26 грн пені, 998,06 грн 3% річних, 6411,10 грн інфляційних нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання за червень 2022 року не підлягають до задоволення.

З огляду на встановлений судом у даній справі факт укладення 05.07.2022 додаткової угоди №2 до договору оренди №Н/М 23/06 від 23.06.2021, згідно якої з липня 2022 року орендна плата ТОВ «БМБУД» не нараховується, позовні вимоги в частині стягнення 24782,63 грн пені, 12909,08 грн інфляційних нарахувань, 1486,95 грн 3% річних не підлягають до задоволення, як необґрунтовані, оскільки нараховані на суми боргу, які не виникли, а відтак по яких не виникло і прострочення їх виконання.

За таких обставин, позовні вимоги Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" 14685,95 грн - пені, 8940,60 грн - інфляційних втрат, 1207,68 грн - 3% річних.

Позовні вимоги в частині стягнення 93680,86 грн пені, 47993,16 грн інфляційних нарахувань та 5630,42 грн 3% річних не підлягають до задоволення, як необґрунтовані.

Щодо посилань відповідача на приписи ст. 785 ЦК України.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Невиконання наймачем передбаченого ч.1 ст. 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до ч.2 ст. 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка за ч.2 ст. 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст. 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 25.05.2022 у справі №904/4472/20, від 08.06.2021 у справі №916/1428/19.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків позовних вимог та пояснень його представника, з якими погодився і представник відповідача, орендарю (за стягуваний період) не нараховувалась подвійна орендна плата.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

1.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" (вул. Плебанівка, буд. 712/9, с. Настасів, Тернопільський район, Тернопільська область, 47734, ідентифікаційний код 41037833) на користь Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. О.Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код 31995099) 14685 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн 95 коп. - пені, 1207 (одну тисячу двісті сім) грн 68 коп. - 3% річних, 8940 (вісім тисяч дев`ятсот сорок) грн 60 коп. - інфляційних нарахувань, 372 (триста сімдесят дві) грн 51 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

2.В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 26 липня 2023 року.

Суддя І.П. Шумський