ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"24" липня 2023 р.м. Одеса № 916/3097/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., розглянув матеріали вх.№3593/23

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

До відповідача: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив СПІВУЧИЙ ФОНТАН НА ФОНТАНСЬКІЙ ДОРОЗІ 30-32 (65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 30-32, )

про визнання майнового права на об`єкт інвестування

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив СПІВУЧИЙ ФОНТАН НА ФОНТАНСЬКІЙ ДОРОЗІ 30-32 про визнання майнових прав на об`єкти нерухомості, а саме: 2-кімнатну квартиру №83, загальною площею 82,62 м.кв., яка розташована на 12 поверсі секції 1(Б) об`єкта будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; підсобне приміщення (комора) № НОМЕР_2 , загальною площею 2,58 м.кв., розташоване на 12 поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.5 ст.7 та ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пунктом 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.

Згідно зі ст.177 Цивільного кодексу України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

На підставі зазначеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є майновим.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч.2 зазначеної статті за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір за ставкою: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи зміст позовних вимог, позивачкою мав бути сплачений судовий збір у розмірі 1,5% від вартості майна, майнові права на яке захищається, що становить 26 775 грн 30 коп. (1 785 020 грн х 1,5%).

Так, до позову не надано доказів сплати судового збору. Водночас, позивачка звернулась до суду з клопотанням (вх.№24306/23 від 18.07.2023р.) про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі у зв`язку з відсутністю будь-якого доходу, що унеможливлює сплату судового збору.

На підтвердження зазначених обставин позивачкою надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 13.06.2023р.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду.

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №907/650/16).

За таких обставин, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом, зокрема, відстрочення сплати судового збору, призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

При цьому, суд звертає увагу, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, проте, позивачкою не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що надання позивачці суб`єктивної переваги шляхом відстрочення сплати судового збору порушить рівність сторін у даній справі, у зв`язку з чим клопотання позивачки (вх.№24306/23 від 18.07.2023р.) про відстрочення сплати судового збору.

Отже, позивачка має сплатити судовий збір у розмірі 26 775 грн 30 коп. на загальних засадах, визначених Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачкою не виконано вимог п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання (вх.№24306/23 від 18.07.2023р.) про відстрочення сплати судового збору у справі №916/3097/23.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 (вх.3593/23 від 18.07.2023р.) залишити без руху.

3. Запропонувати позивачці у строк, що не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху: надати докази сплати судового збору у розмірі 26 775 грн 30 коп. за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA3015758; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

4. Роз`яснити позивачці, що у випадку ненадання вищезазначених доказів у встановлений судом строк, відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає чинності в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Рога