ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.07.2023 Справа № 917/268/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", вул. Грушевського 1 Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49051

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД", вул. Халаменюка 8, офіс 267, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення грошових коштів.

Суддя погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники учасників справи згідно протоколу судового засідання.

Суть заяви. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач/ АТ КБ "ПриватБанк") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД" (далі - відповідач/ ТОВ "Варт ЛТД") 21 599 147,50 грн, в тому числі 20 825 623,53 грн заборгованості за відсотковою винагородою та 773 523,97 грн пені. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу № 4В16044ЛИ від 02.07.2016.

Рішенням Господарського суду від 20.08.2019 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 20 825 623,53 грн відсоткової винагороди за користування майном, 762 916,95 грн пені, 323 828,11 грн судового збору; повернуто Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" з Державного бюджету України надлишково сплачений судовий збір у сумі 159 грн. 10 коп., який сплачено платіжним дорученням № PROM0BUICM від 20.11.2018.

13.11.2019 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Від відповідача надійшла заява про визнання наказу Господарського суду Полтавської області №917/268/19 від 13.11.2019 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном відповідно до Договору фінансового лізингу № 4В16044ЛИ від 02.07.2016 на суму 4 718 856,98 грн. (чотири мільйони сімсот вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 98 копійок) (вх. № 4499, 4502 від 11.04.2023).

Ухвалою суду від 17.04.2023 прийнято заяву відповідача (боржника) про визнання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/268/19 від 13.11.2019 таким, що не підлягає виконанню (в частині) до розгляду; розгляд заяви призначено на 27.04.2023, 10:00; запропоновано Акціонерному товариству комерційного банку "ПриватБанк" надати письмові пояснення щодо суті поданої заяви.

Ухвалою суду від 27.04.2023 відкладено розгляд заяви на 09.05.2023.

У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді Погрібної С.В., судове засідання призначене на 09.05.2023 не відбулося.

Ухвалою суду від 16.05.2023 розгляд заяви призначено на 30.05.2023.

30.05.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРТ ЛТД" надійшло клопотання про відкладення судового засідання (вх. № 6860)

Ухвалою суду від 30.05.2023 відкладено розгляд заяви на 22.06.2023.

У зв`язку з перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці, судове засідання призначене на 22.06.2023 не відбулось. Наступне судове засідання призначене на 13.07.2023.

В судовому засіданні 13.07.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД" підтримав подану заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та оголосив викладені в ній обставини.

Представник Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, письмових пояснень чи заперечень щодо вказаної заяви суду не надав. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви.

Відповідно до статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, зокрема наступне.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.08.2019 по справі №917/268/19 позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено, стягнуто з ТОВ «ВАРТ ЛТД» на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»:

- 20 825 623,53 грн простроченої заборгованості по відсотковій винагороді за користування майном за договором фінансового лізингу №4В16044ЛИ від 02.07.2016;

- 762 916,95 грн пені;

- 323 828,11 грн судового збору.

На виконання рішення Господарським судом Полтавської області видано Наказ про примусове виконання рішення № 917/268/19 від 13.11.2019.

Цим рішенням встановлені наступні фактичні обставини:

1) Сторони судового спору діяли в межах Закону України «Про фінансовий лізинг» в редакції від 16.12.1997р. (N723/97-BP). Тобто, в межах старої редакції закону про фінансовий лізинг;

2) Правовідносини між сторонами - публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (Банк), нове найменування якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВАРТ ЛТД» (Лізингоодержувач) (надалі - ТОВ «ВАРТ ЛТД») - виникли за Договором фінансового лізингу № №4В16044ЛИ (надалі -Договір лізингу) від 02.07.2016;

3) Згідно Акту № 1 прийому-передачі майна від 02.07.2016 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передав, а ТОВ «ВАРТ ЛТД» прийняло в платне володіння та користування нерухоме майно, яке зазначено в додатку № 1 до Договору лізингу;

4) 15.06.2017 Банк в односторонньому порядку (за Повідомлення про розірвання договору № Э.Upr 1/3-67257 від 01.06.2017) розірвав Договір лізингу, а 15.06.2017 за Актами приймання-передачі від 15.06.2017 ТОВ «ВАРТ ЛТД» повернуло АТ КБ «ПРИВАТБАНК» об`єкти лізингу;

5) За час дії Договору лізингу ТОВ «ВАРТ ЛТД», як лізингоодержувач за Договором, сплатив АТ КБ «ПРИВАТБАНК», частину вартості об`єкту лізингу, на загальну суму 4 718 856,98 грн, а саме: 25.07.2016 в розмірі 428 630,00 грн та 23.08.2016 в розмірі 4 290 226,98 грн, окрім плати відсоткової винагороди за користування майном.

Заявник стверджує що, лізингові платежі на суму 4 718 856,98 грн, сплачені ТОВ «ВАРТ ЛТД» як частина відшкодування вартості предмету лізингу за Договором лізингу, за своєю суттю є оплатою предмету купівлі-продажу (попередня оплата), який в подальшому лізингодавець зобов`язувався передати лізингоодержувачу у власність. Розірвання Договору лізингу та повернення об`єктів лізингу призводить до одночасного розірвання договору купівлі-продажу, як складової частини цього договору лізингу, та надає ТОВ «ВАРТ ЛТД» право, на підставі статті 693 ЦК України, на повернення сплачених ним лізингових платежів у рахунок сплати вартості об`єкту лізингу, як попередньої оплати.

ТОВ «ВАРТ ЛТД» (Заявник) посилається на Постанову Верховного суду від 15.01.2021 по справі № 904/2357/20. Отже Заявник стверджує, що посилаючись на частину 2 статті 693 ЦК України, як на підставу повернення частини покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу.

Таким чином, за фактом розірвання договору лізингу і повернення об`єктів лізингу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникає заборгованість за Договором лізингу на повернення ТОВ «ВАРТ ЛТД» сплачених останнім лізингових платежів у рахунок сплати вартості об`єкту лізингу на суму 4 718 856,98 грн.

У зв`язку з тим, що Договір фінансового лізингу №4В16044ЛИ від 02.07.2016 не містить у собі строків повернення лізингових платежів (у разі розірвання Договору лізингу і повернення об`єкті лізингу), тому керуючись частиною 2 статті 693 ЦК України ТОВ «ВАРТ ЛТД» направило АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Вимогу № 2 від 28.03.2023, в якій просило в семиденний строк з моменту отримання даного листа (Вимоги) повернути, шляхом перерахування на поточний рахунок ТОВ «ВАРТ ЛТД», ( НОМЕР_1 , ПАТ «АКБ «КОНКОРД», МФО 899999), сплачені ТОВ «ВАРТ ЛТД» лізингові платежі (як попередню оплату за неотримане ним у майбутньому майно (об`єкту лізингу)) на загальну суму 4 718 856,98 грн.

Ця Вимога 29.03.2023, керуючись Угодою про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 08.12.2015, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «ВАРТ ЛТД», була надіслана на адресу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» телекомунікаційними засобами на електронну пошту заявника: help(a)pb.ua. Аналогічний примірник був надісланий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Укрпоштою за його місцезнаходженням, а також за його адресою для кореспонденції.

Враховуючи те, що засоби комунікації, використані для надіслання вказаної вимоги на електронну пошту, забезпечують майже миттєву доставку вимоги до отримувача, перебіг 7-денного строку її виконання збіг 05.04.2023.

Враховуюче те, що у встановлений строк ця вимога з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволена не була, тому 06.04.2023 ТОВ «ВАРТ ЛТД» за односторонньою Заявою про залік зустрічних однорідних вимог № 3 від 06.04.2023 частково зменшив свої зобов`язання перед AT КБ «ПРИВАТБАНК» по простроченій заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном за Договором фінансового лізингу №4В16044ЛИ від 02.07.2016 на суму 4 718 856,98 грн. (чотири мільйони сімсот вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 98 копійок).

Заява про залік зустрічних однорідних вимог була направлена до AT КБ «ПРИВАТБАНК» телекомунікаційними засобами на електронну пошту заявника: help(a),pb. uа, згідно Угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 08.12.2015, між AT КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «ВАРТ ЛТД». Аналогічний примірник був надісланий AT КБ «ПРИВАТБАНК» Укрпоштою за його місцезнаходженням, а також за його адресою для кореспонденції.

Заява про залік зустрічних однорідних вимог № 3 від 06.04.2023, як односторонній правочин, передбачений Цивільним кодексом України, тобто не заборонений законом, а його недійсність не визнана судом.

Так, на думку заявника, заява про залік зустрічних однорідних вимог на час розгляду цієї заяви є дійсної і містить в собі правові наслідки, що не підлягають запереченню.

Заявник стверджує, що обов`язок ТОВ «ВАРТ ЛТД» перед AT КБ «ПРИВАТБАНК» по погашенню простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном за Договором фінансового лізингу №4В16044ЛИ від 02.07.2016 р. (стягнутої за Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.08.2019 по справі №917/268/19 та Наказом про примусове виконання рішення № 917/268/19 від 13.11.2019), припинився на суму 4 718 856,98 грн, (чотири мільйони сімсот вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 98 копійок) шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Розглянувши подану заяву, додані до неї документи суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні виходячи з наступного.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду від 20.08.2019 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 20 825 623,53 грн відсоткової винагороди за користування майном, 762 916,95 грн пені, 323 828,11 грн судового збору; повернуто Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" з Державного бюджету України надлишково сплачений судовий збір у сумі 159 грн. 10 коп., який сплачено платіжним дорученням № PROM0BUICM від 20.11.2018.

13.11.2019 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Статтею 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наказ у цій справі видано не помилково, а у відповідності до вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

До цієї заяви заявником не надано доказів відсутності обов`язку боржника (повністю чи частково) у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням.

Так, з огляду на обставини викладені заявником, у суду відсутні підстави про визнання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/268/19 від 13.11.2019 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном за Договором фінансового лізингу № 4В16044ЛИ від 02.07.2016 на суму 4 718 856,98 грн.

При цьому, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД" не позбавлене права на звернення до суду з відповідним позовом про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Керуючись статтями 234, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Варт ЛТД" у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі № 917/268/19.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи (на електронні адреси).

3. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, - pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена в суді апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суддя Погрібна С.В.