ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2132/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 2207/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Одеська кіностудія"; (Французький бульвар, буд.33, Одеса, 65044) до відповідача: Фізична особа-підприємець Чирва Володимир Павлович ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 121332,99 грн.;

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Одеська кіностудія" звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Чирви Володимира Павловича про стягнення 21332,99грн .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору надання послуг з користування нежилим приміщенням № 01/07/21-75 від 01.07.2021р..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.04.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1631/23, Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній"

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

« 01» липня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Одеська кіностудія» (далі за текстом - Одеська кіностудія, Послугодавець або Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Чирвою Володимиром Павловичем (далі за тестом - Чирва В.П., Користувач або Відповідач) було укладено Договір надання послуг з користування нежилим приміщенням № 01/07/21-75 (далі за текстом - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору (копія Договору додається), Одеська кіностудія (Послугодавець) передає, а Чирва В.П. (Користувач) приймає у платне користування на визначений Договором строк нежилі приміщення.

Відповідно до п, 3.1. Договору, за користування приміщенням Користувач сплачує Послугодавцю щомісячно плату в сумі 12000,00 грн., включаючи податок на додану вартість в сумі 2000,00 грн. У літній період з 01 травня по 30 вересня за користування відкритим літнім майданчиком Користувач додатково до суми, визначеної п. 3.1. Договору сплачує щомісячний платіж в сумі 5000,00 грн., включаючи податок на додану вартість в сумі 833,33 грн. (пп. 3.1.1. Договору)

Підпунктом 3.1.3 Договору регламентовано, що відшкодування за послуги електропостачання, водопостачання та опалення приміщення здійснюються Користуваем окремо, за виставленими Послугодавцем рахунками, у розмірі відповідно до тарифів, розрахованих за Методикою розрахунку вартості послуг з користування нежилими приміщеннями цілісного майнового комплексу ПрАТ «Одеська кіностудія» та згідно показників лічильників.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 з 24 лютого 2022 року воєнного стану, 25,02.2022 сторони підписали Додаткову угоду № 2 до Договору, згідно якої на час дії в Україні воєнного стану сторони домовились зупинити з 25.02.2022 надання послуг за Договором та не нараховувати плату за користування приміщенням, до фактичного припинення воєнного стану або підписання сторонами відповідної додаткової угоди до Договору.

31 травня 2022 р., у зв`язку з відновленням комерційної діяльності в умовах воєнного стану, сторони підписали Додаткову угоду № 3, якою сторони домовились відновити надання послуг за Договором з 01.06.2022 та, враховуючи нестабільні економічні умови, зменшити розмір оплати за Договором та викласти п. 3.1. Договору в наступній редакції: « 3.1. За користування Приміщенням на умовах цього договору Користувач сплачує Послугодавцю щомісячно тату за користування в сумі 1700,00 гри., включаючи податок на додану вартість в сумі 283,33 гри.»,

Відповідно до п. 3.3. Договору, плата за користування здійснюються Користувачем щомісячно до 10 (десятого) числа поточного місяця, за який здійснюється платіж, відповідно до рахунків та актів, які надаються Послугодавцем Користувачеві. Підпунктом 5.1.3. Договору регламентовано, що Користувач зобов`язується своєчасно І в повному обсязі сплачувати за користування Приміщенням та інші платежі, передбачені цим Договором.

Позивач ствержує, що підписуючи Додаткову угоду від 31.07.2022 про розірвання Договору з 01.08.2022, сторони у п. 2 вказаної Додаткової угодизафіксували, що на момент розірвання Договору за надані послуги у користувача наявна заборгованість у розмірі 191802,20 гри., у тому числі ПДВ 31967,03 грн.

Також станом на 26.10.2022 наведену у Додатковій угоді про розірвання Договору суму заборгованості Чирва В.П. не погасив, отже з метою позасудового врегулювання спору, Одеська кіностудія направила на адресу відповідача попередження-вимогу з пропозицією протягом 10 днів з моменту її отримання погасити заборгованість у повному обсязі, яку Чирва В.П. отримав 28.10.2022 та власноручно розписався на її примірнику.

Також відповідачем було підписано акт звірки розрахунків К-00000028 від 26.10.2022, яким була узгоджена сума заборгованісті в сумі 191802.20 грн.

Проте, як зазначає позивач, після отримання попередження-вимоги від 26.10.2022 відповідач погасив заборгованість лише частково - у загальній сумі 75 350,00 грн.- а саме: 08.11.2022 - 35000,00грн., 09.11.2022 - 350,00грн.; 08.12.2022 - 40000.00грн.

Позивач вдруге направив на адресу відповідача поперження-вимогу від 20.12.2022 на суму 116452,20 грн. Відповідач визнав та підтвердив, про що свідчить підписаний ним власноруч акт звірки від 19.12.2022.

Після отримання повторної попередження-вимоги від 20.12.2022 відповідач також погасив заборгованість частково, а саме - 30 000грн. Заборгованість за договором на суму 86452грн

Таким чином, станом на дату подачі даної позовної заяви заборгованість за Договором Відповідачем у повному обсязі не погашена.

Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив права та законні інтереси Приватним акціонерним товариством «Одеська кіностудія», позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 86452 грн,, 22146,12грн. - 3% річних, 12734грн. - інфляційні витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною 3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність заборгованості відповідача за користування майном у розмірі 35920,07грн. та заборгованість в частині компенсації витрат за спожиті комунальні послуги у розмірі 50532,13грн. у зв`язку з чим позовна вимога позивача підлягає судом задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за Договором 30% річних за прострочення оплати за користування майном у розмірі 14171,73грн., 30% річних за відшкодування наданих комунальних послуг у розмірі 7974,39грн., інфляційне збільшення суми боргу за прострочення оплати за користування майном у розмірі 10367,45грн. та інфляційне збільшення суми боргу за прострочення оплати за користування майном у розмірі 2367,22грн..

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8.8. договору, користувач, який прострочив своєчасність внесення плати за користування приміщення або інших платежів, передбачених цим договором, на вимогу послугодавця зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 (тридцять) відсотків річних від суми заборгованості.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 30% річних за прострочення оплати за користування майном у розмірі 14171,73грн., 30% річних за відшкодування наданих комунальних послуг у розмірі 7974,39грн., інфляційне збільшення суми боргу за прострочення оплати за користування майном у розмірі 10367,45грн. та інфляційне збільшення суми боргу за прострочення оплати за користування майном у розмірі 2367,22грн. підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чирви Володимира Павловича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Одеська кіностудія" (Французький бульвар, буд.33, Одеса, 65044, ) заборгованість у розмірі 86452,20 гри. основного боргу, 12734,67 грн. інфляційне збільшення та 22146,12 грн. - 30%, 3020,15грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 24 липня 2023 р.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов