ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 рокуСправа № 916/615/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №916/615/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС," 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 36а

до відповідача Приватного підприємства "САЖЕВ", 25018, м. Кропивницький, вул. Гуляницького, буд. 10

про стягнення 464 536,46 грн

за участі представників:

від позивача - Полова К.І., трудовий договір №2110 від 20.01.2023 (у режимі відеоконференції);

від відповідача - Хуснутдінова Н.Ч., адвокат, ордер серії АТ №1043813, посвідчення №001914 від 22.08.2022.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

15.02.2023 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" №б/н від 16.01.2023 про стягнення з Приватного підприємства "САЖЕВ" заборгованості в розмірі 330 758,40 грн та пені за несвоєчасну оплату поставленого товару і відсотки за користування коштами в сукупному розмірі 133 778,06 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №27/18 від 27.02.2018 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.02.2023 матеріали (вх. №637/23 від 15.02.2023) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" до Приватного підприємства "САЖЕВ" про стягнення заборгованості у розмірі 330 758,40 грн, пені та відсотків за користування коштами у розмірі 133 778,06 грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області.

21.03.2023 матеріали позовної заяви надійшли на адресу Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 27.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви виявлених при її подані, а саме зобов`язано позивача надати: уточнення вступної (ціна позову) та прохальної частини позовної заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; докази направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї всіх документів (на належну адресу), разом із заявою про усунення недоліків.

17.04.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з уточненою позовною заявою.

Ухвалою від 21.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 18.05.2023 об 12:30 год, сторонам встановив строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 18.05.2023 відкладено судове засідання до 08.06.2023 о 12:00 год, зобов`язано позивача у строк до 06.06.2023 подати до суду письмові пояснення щодо підстав поставки товару за видатковими накладними доданими до позовної заяви, після закінчення строку дії Договору поставки №27/18 від 27.02.2018 (п. 6.2 Договору).

29.05.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивачем зазначено, що в преамбулі договору поставки №27/18 стоїть дата підписання 27.02.2018 року, що свідчить про опечатку п. 6.2 Договору. За твердженням позивача, спірні видаткові накладні, а саме №2630/1802 від 18.02.2022, №2698/1802 від 18.02.2022, №2304/1602 від 16.02.2022, №2212/1602 від 16.02.2022 підписані 2022 роком, тобто після закінчення строку дії договору. Позивач посилаючись на п.п. 6.3., 6.4., 6.6. Договору стверджує, що формально договір закінчився, але сторони продовжили по ньому постачання та приймання товару, чим фактично продовжили його дію та відповідно й умови, які викладені. Крім того, позивач зазначив, що номер та дата даного договору вказані та підписані на видаткових накладних, копії яких пред`явлені до суду та копії рахунків-фактур, копії яких надаються до суду разом з даним поясненням.

07.06.2023 на офіційну електронну адресу суду (з КЕП) від відповідача надійшло клопотання від 07.06.2023, у якому зазначено про те, що відповідач з Єдиного державного реєстру судових рішень дізнався про існування даної справи та призначення судового засідання по справі на 08.06.2023. Через брак часу на ознайомлення з позовними вимогами та заключення договору про надання правничої допомоги з адвокатом, для представництва власних інтересів, а саме - складання відзиву, просить відкласти судове засідання по справі № 916/615/23 на іншу календарну дату та надати додатковий час для надання відзиву на позов.

Ухвалою від 08.06.2023 клопотання відповідача від 07.06.2023 про відкладення розгляду справи задоволено, продовжено строк подання відзиву на позов до 22.06.2023, відкладено судове засідання до 29.06.2023 о 14:30 год.

23.06.2023 на офіційну електронну адресу суду (з КЕП) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 22.06.2023, за змістом якого відповідач стверджує, що між ПП "Сажев" та ТОВ "Крона Імпульс" не укладався письмовий договір, посилання у позовній заяві на договір №27/18 від 27.02.2018 є недоречним, оскільки за вказаним договором зобов`язання повністю виконанні. Відповідач звертає увагу на те, що ПП "Сажев" сплачено у повному обсязі основну суму боргу у сумі 330 758,40 грн, на підтвердження чого надає докази оплати, а саме банківські виписки за березень 2023 року. Відповідач не погоджується з нарахуванням пені за несвоєчасну оплату за товар та відсотки за користування коштами у сумі 133 778,06 грн, а також інфляційних витрат, 3 % річних та судових витрат у сумі 2000 грн. Щодо доказів наданих позивачем, а саме рахунків - фактур №5339/1802 від 18.02.2022 та №4516/1602 від 16.02.2022 зазначив, що надані позивачем рахунки не містять підпису одержувача ПП "Сажев".

27.06.2023 на офіційну адресу суду (з КЕП) від позивача надійшли заперечення на відзив, за змістом яких позивач щодо пояснень відповідача щодо рахунків-фактур, які нібито не містять підпису одержувача зазначив, що законодавство не вимагає на рахунку-фактурі ставити підпис платника.

04.07.2023 на офіційну електронну адресу суду (з КЕП) від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 29.06.2023 оголошено перерву до 18.07.2023 о 15:00 год.

У судове засідання 18.07.2023 прибули уповноважені представники сторін. Відповідачем у судовому засіданні подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

27.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" (Продавець) та Приватним підприємством "САЖЕВ" (Покупець) було укладено Договір поставки №27/18, згідно з умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю лушпиння соняшникове гранульоване (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умові даного Договору (п. 1.1).

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 Договору ціна товару договірна. Партія товару становить 200 МТ. Ціна Товару може змінюватися за згодою Сторін.

Покупець зобов`язується сплачувати на протязі 5-ти робочих днів з дня відвантаження на підставі рахунку Продавця (п. 4.1 Договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1 цього Договору та закінчується 31.12.2017 року (п.п. 6.1, 6.2 Договору).

Вказаний Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

На виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" здійснено поставку покупцю товару на загальну суму 330 758,40 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №2630/1802 від 18.02.2022 на суму 88 368,00 грн, №2698/1802 від 18.02.2022 на суму 90 652,80 грн, №2304/1602 від 16.02.2022 на суму 77 414,40 грн, №2212/1602 від 16.02.2022 на суму 74 323,20 грн (а.с. 21-24).

Вказаний товар був прийнятий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача та печаткою підприємства у видаткових накладних.

Позивачем була направлена на адресу відповідача вимога №1 від 06.12.2022, з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 330 758,40 грн та 137 778,06 грн пені протягом семи днів (починаючи з 07.12.2022), яка була залишена відповідачем без реагування (а.с. 14 - 20).

Як зазначає позивач, відповідачем належним чином не виконані зобов`язання в частині своєчасної оплати поставленого товару. Отже, заборгованість відповідача на час розгляду справи складає 330 758,40 грн. Доказів сплати вказаної заборгованості сторонами не надано.

Оскільки сума заборгованості за поставлений товар відповідачем в повному обсязі сплачена не була, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 330 758,40 грн заборгованості Договором поставки №27/18 від 27.02.2018 року, 8 481,91 грн - 3% річних (за період з 23.02.2022 по 31.12.2022), 70 471,81 грн - інфляційних втрат (за період з березня 2022 по жовтень 2023) та 54 824,34 грн пені.

У відзиві на позовну заяву Приватне підприємством "Сажев" позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що між ПП "Сажев" та ТОВ "Крона Імпульс" не було укладено письмовий договір, а тому посилання у позовній заяві на договір № 27/18 від 27.02.2017 є недоречним. Відповідач акцентує увагу на те, що за вказаним договором сплачено у повному обсязі основну суму боргу у розмірі 330 758,40 грн, на підтвердження викладеного надав докази оплати заборгованості, а саме банківські виписки від 06.03.2023, 13.03.2023, 20.03.2023 та 27.03.2023 (а.с. 105-106).

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 265 Господарського Кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Наявність між позивачем та відповідачем правовідносин за Договором поставки № 27/18 від 27.02.2018 підтверджується наявною у матеріалах справи копією Договору поставки № 27/18 від 27.02.2018, який підписано обома сторонами без зауважень та заперечень.

Щодо факту поставки товару на суму 330 758,40 грн суд зауважує, що матеріали справи містять підписані обома сторонами видаткові накладні №2630/1802 від 18.02.2022 на суму 88 368,00 грн, №2698/1802 від 18.02.2022 на суму 90 652,80 грн, №2304/1602 від 16.02.2022 на суму 77 414,40 грн, №2212/1602 від 16.02.2022 на суму 74 323,20 грн.

Суд констатує, що надані позивачем видаткові накладені містять посилання на Договір поставки № 27/18 від 27.02.2018, на підставі якого заявлені позовні вимоги у даній справі.

Також матеріали справи містять рахунки-фактури №5339/1802 від 18.02.2022 на суму 179 390,40 грн, № 4516/1602 від 16.02.2022 на суму 151 737,60 грн, які також містять посилання на Договір поставки № 27/18 від 27.02.2018 (а.с. 66-67).

Всі ці документи в сукупності свідчать про існування господарських правовідносин між сторонами щодо виконання умов Договору поставки №27/18 від 27.02.2018.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором оплатив отриманий товар з порушенням строків, заборгованість останнього станом на 07.02.2023 (дата направлення позовної заяви до суду згідно штемпеля Укрпошти на поштовому конверті) складала 330 758,40 грн.

У березні 2023 відповідачем було сплачено суму основного боргу, що підтверджується наданими відповідачем до відзиву на позов банківськими виписками, що також підтверджено позивачем, а тому в частині позовних вимог щодо стягнення 330 758,40 грн основного боргу між сторонами відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині вимог відповідно до п. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження відповідача щодо усної домовленості щодо поставки товару, а саме лушпиння соняшникове гранульоване спростовується видатковими накладними №2630/1802 від 18.02.2022, №2698/1802 від 18.02.2022, №2304/1602 від 16.02.2022, №2212/1602 від 16.02.2022 виписаними на підставі Договору поставки №27/18 від 27.02.2018, в яких міститься посилання саме на цей договір, та саме по вищезазначеним видатковим накладним ПП "Сажев" виплатив ТОВ "Крона Імпульс" грошові кошти у розмірі 330 758,40 грн, чим підтвердив, що саме згідно Договору поставки №27/18 від 27.02.2018 року відбулося постачання товару.

Щодо аргументів відповідача, що рахунки-фактури № 5339/1802 від 18.02.2022 та № 4516/1602 від 16.02.2022 не містять підпису Одержувача ПП "САЖЕВ", слід відмітити, що рахунок-фактура може бути складений у паперовій або в електронній формі та повинен мати реквізити, які дають можливість ідентифікувати господарську операцію та її учасників, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено рахунок-фактуру; назву контрагента; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь в оформленні рахунку-фактури.

Отже, чинне законодавство не вимагає на рахунку фактурі ставити підпис платника. Адже, якщо оплата пройшла згідно виставленого рахунку, то контрагент прийняв умови, які зазначені в договорі, на які є посилання у рахунку-фактурі. Більш того, всі дані вказані у видатковій накладній, яка свідчить про отримання товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.6 договору, за прострочення здійснення оплати за товар Покупець зобов`язаний за вимогою Продавця виплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 54 824,34 грн за період з 23.02.2022 по 22.08.2022.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає, що він є невірним. Позивачем неправильно обрано період нарахування, а саме позивачем нараховано пеню на загальну суму боргу 330 758,40 грн з 23.02.2022, тоді як строк виконання зобов`язання щодо оплати товару за видатковою накладною №2304/1602 від 16.02.2022 про поставку товару на суму 77 414,40 грн та видатковою накладною №2212/1602 від 16.02.2022 про поставку товару на суму 74 323,20 грн є таким, що настав 23.02.2022, відповідно прострочення з 24.02.2022; за видатковою накладною №2630/1802 від 18.02.2022 про поставку товару на суму 88 368,00 грн та видатковою накладною №2698/1802 від 18.02.2022 про поставку товару на суму 90 652,80 грн є таким, що настав 25.02.2022, відповідно прострочення починається з 26.02.2022.

Здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 54 446,91 грн.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем за неналежне виконання умов Договору на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 8 481,93 грн - 3% річних (за період з 23.02.2022 по 31.12.2022), 70 471,81 грн - інфляційних втрат (за період з березня 2022 по жовтень 2022).

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань, не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування 3% річних, суд встановив, що розрахунок 3% річних є невірним. При нарахуванні 3% річних позивачем не вірно визначено дату з якої має нараховуватися 3% річних, а саме:

- видаткова накладна №2304/1602 від 16.02.2022 про поставку товару на суму 77 414,40 грн та видаткова накладна №2212/1602 від 16.02.2022 про поставку товару на суму 74 323,20 строк виконання зобов`язання - 23.02.2022, відповідно прострочення з 24.02.2022;

- видаткова накладна №2630/1802 від 18.02.2022 про поставку товару на суму 88 368,00 грн та видаткова накладна №2698/1802 від 18.02.2022 про поставку товару на суму 90 652,80 строк виконання зобов`язання - 25.02.2022, відповідно прострочення з 26.02.2022.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає задоволенню становить 8 425,30 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно норм ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За положеннями ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

За приписами частини 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України суд при закритті провадження у справі вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд повертає суму судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв`язку із відсутністю відповідного клопотання, суд наразі не вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору пропорційно сумі позовних вимог, щодо якої закрито провадження у справі. В іншій частині судовий збір покладається на відповідача згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 231, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 330 758,40 грн у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "САЖЕВ" (25018, м. Кропивницький, вул. Гуляницького, буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 36а, ) 70 471,81 грн інфляційних втрат, 8 425,30 грн 3% річних, 54 446,91 грн пені, а також 2 684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 36а), Приватному підприємству "САЖЕВ" (25018, м. Кропивницький, вул. Гуляницького, буд. 10).

Повне рішення складено 24.07.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук