ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2023 р. Справа№ 910/726/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Козир Т.П.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "ДОБРОБУД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023

у справі № 910/726/22 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД»

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про усунення перешкод у користуванні майном,

представники сторін:

від позивача: Василега А.П.;

від позивача: Заплотинський Ю.І.;

від відповідача: ОСОБА_2., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» (далі також - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також - Нацгвардія) про усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном - баштовим краном № КБ-573А, заводський № 185, який знаходиться на будівельному майданчику за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 9 (проспект Генерала Ватутіна, 9), зобов`язавши відповідача не чинити жодних перешкод у здійсненні демонтажу вищевказаного крану та допустити до нього монтажників та необхідну техніку для його демонтажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у справі № 910/726/22 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду вмотивовано положеннями ст.391 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) та недоведеністю позивачем обставин наявності спірного майна у його власності або ж у користуванні.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» посилається на неправильне застосування судом положень статей 316, 317, 319, 391 ЦК України.

Апелянт наголосив на відсутності у нього можливості надати паспорт на баштовий кран, оскільки виробник крану Кранобудівний завод ім. Калініна знаходиться у м. Ржев російської федерації і замовити дублікат паспорту у виробника є неможливим. Ухвалюючи рішення, суд не врахував, що позивач є власником крану у відповідності до ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» у редакції Закону станом на 2005 рік, як особа, до статутного капіталу якої учасником товариства зроблено внесок у вигляді майна; відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не зазначив, який саме повинен бути правовстановлюючий документ на баштовий кран. Суд не здійснив належного дослідження сукупності наявних у матеріалах справи доказів, що стосуються прав позивача на баштовий кран, надавши перевагу лише наданим відповідачем поясненням.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., ОСОБА_1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/726/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у справі № 910/726/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

01.05.2023 матеріали справи № 910/726/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Враховуючи, що суддя ОСОБА_1. перебував у відпустці з 01.05.2023 по 14.05.2023, питання щодо подальшого руху вищевказаної апеляційної скарги має здійснюватися після виходу судді ОСОБА_1. з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у справі № 910/726/22 та призначено справу до розгляду на 14.06.2023. Встановлено Головному Управлінню Національної гвардії України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 02.06.2023.

05.06.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» Діденка В.Д. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 вищевказане клопотання про участь у судовому засіданні адвоката Василеги А.П 14.06.2023 о 14:20 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON у справі № 910/726/22, задоволено.

05.06.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Вважає висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог із посиланням на недоведеність обставин приналежності баштового крану позивачеві вмотивованими.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у розгляді справи № 910/726/22 оголошено перерву до 19.07.2023.

Службовою запискою головуючого судді та розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 13.07.2023 №708/0/15-23 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/726/22.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 апеляційну скаргу у справі № 910/726/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "ДОБРОБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у справі № 910/726/22, прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Козир Т.П., розгляд справи призначено на 19.07.2023.

17.07.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії договору купівлі-продажу баштового крану від 19.03.2003, копії акту приймання-передачі від 15.05.2003, копії договору підряду №42/А-02 від 13.06.2003, копії довідок форми КБ-3 за січень 2005 року та вересень 2005 року з витягами підсумкових відомостей, копії листів ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» від 30.12.2005, №23 від 10.07.2023 та від 11.07.2023; копії договору підряду №18/07 від 18.07.2007, копії довідок форми КБ-3 та КБ-2В за жовтень, грудень 2007, січень, березень 2008 року з витягами підсумкових відомостей, копії листів ТОВ «БЦ Добробуд» від 20.06.2023 за №№44, 45; копії договору оренди від 20.04.2007 та акту повернення баштового крану з оренди від 09.06.2011.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги не визнав, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість, просив відхилити її вимоги та залишити рішення суду без змін.

19.07.2023 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні у справі, врахувавши пояснення, надані учасниками справи в судових засіданнях, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД», враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, між останніми виник спір стосовно можливості демонтажу баштового крану, що знаходиться на будівельному майданчику відповідача.

Так, позивач стверджує, що є власником баштового стаціонарного приставного крану № КБ-573А, заводський № 185, що підтверджується Жрналом нагляду КБ-573А.00.000.ПС.

Вказаний баштовий кран, за твердженнями сторін спору, розташований на будівельному майданчику за адресою: місто Київ, проспект Романа Шухевича (Генерала Ватутіна, 9).

У матеріалах справи наявна засвідчена копія акту передачі-приймання від 22.12.2005 № б/н, затвердженого рішенням зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИЗАЛІЗОБЕТОНБУД», оформленим протоколом № 3 від 22.12.2005, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИЗАЛІЗОБЕТОНБУД» передає, а позивач приймає, як внесок до статутного фонду (капіталу) перелік основних засобів, серед яких зокрема, «кран баш, КБ-573 А-185».

Позивач, посилаючись на висновок експертизи Приватного підприємства «Діагностика-Центр» від 09.03.2021 за №-01-0039.21, за результатами експертного обстеження (технічного діагностування) крану баштового стаціонарного приставного КБ-573А, заводський номер 185, останній знаходиться в несправному (аварійному) стані та не може бути допущений до експлуатації до усунення недоліків, наведених у відомості дефектів.

При цьому, на неодноразові письмові запити позивача про демонтаж баштового крану відповідачем не надано згоди на вчинення позивачем таких дій.

Вказані обставини зумовили звернення позивача до господарського суду із вимогами про усунення перешкод у користуванні майном, а саме: баштовим краном № КБ-573А, заводський № 185 (далі також - Баштовий кран), зобов`язавши відповідача не чинити жодних перешкод у здійсненні демонтажу такого крану.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з таким.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України), який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Частиною 1 статті 316 та частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, при цьому, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Розглядаючи справу в апеляційному провадженні, колегія суддів зауважує, що негаторним є позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює в користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямовано на усунення порушень прав власника, не пов`язаних із позбавленням його володіння майном. Відповідна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц).

Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами.

Вимогами ст. 74 ГПК України встановлено обов`язок для кожного з учасників процесу довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Як правильно встановив та зазначив суд у своєму рішенні, матеріали справи не містять доказів перебування у власності позивача баштового крану КБ-573 А-185.

Варто зауважити, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1021-р від 30 вересня 2015 року ліквідовано Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України (Держгірпромнагляд) та передано його повноваження Державній службі України з питань праці (Держпраці).

Як стверджує позивач, право власності на спірний баштовий кран у нього виникло у 2005 році, з моменту передачі даної техніки Товариству до статутного капіталу в якості внеску.

Таким чином, позивач як власник заявленого майна - баштового крана згідно з діючими на момент передачі йому у власність вказаного майна Правилами будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.08.2002 №409, зобов`язаний був зареєструвати баштовий кран у відповідному органі Державного гірничого та технічного нагляду з метою прийняття місцевою інспекцією будівельної важкої техніки на облік для спостереження і нагляду.

Втім таких доказів позивачем суду не надано, у зв`язку з чим надані позивачем суду апеляційної інстанції додаткові документи, зокрема, копії договору купівлі-продажу баштового крану від 19.03.2003, копії акту приймання-передачі від 15.05.2003, копії договору підряду №42/А-02 від 13.06.2003, колегія суддів відхиляє в якості належних доказів та вважає непереконливими.

Журнал нагляду КБ-573А.00.000.ПС, акт передачі-приймання від 22.12.2005 № б/н та висновок експертизи від 09.03.2021 №-01-0039.21 правомірно відхилені судом, оскільки не є за своєю природою правовстановлюючими документами.

Також, позивачем на додано до матеріалів справи ані рішення загальних зборів про створення ТОВ «БЦ «Добробут», ані статуту Товариства, ані рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИЗАЛІЗОБЕТОНБУД», оформленого протоколом № 3 від 22.12.2005), ані доказів прийняття переданих активів на баланс ТОВ «БЦ «Добробуд» та доказів отримання від ТОВ «ЧЕРКАСИЗАЛІЗОБЕТОНБУД» технічної документації на баштовий кран.

Акт передачі-приймання від 22.12.2005 № б/н лише вказує на ту обставину, що у 2005 році відбулась передача певного майна від ТОВ «ЧЕРКАСИЗАЛІЗОБЕТОНБУД» до ТОВ «БЦ «Добробуд». Однак, чи входить до переліку майна баштовий кран, розташований на будівельному майданчику за адресою: проспект Романа Шухевича (Генерала Ватутіна, 9) не вбачається можливим.

До того ж, із доданої до матеріалів справи копії Журналу нагляду убачається (арк.14 на звороті, Т.1.), що ТОВ «Черкасизалізобетон» розташувало належний йому баштовий кран за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 2 буд. 3 28.12.2007. Попереднє місце розташування зафіксовано цим журналом станом на 19.08.2005 - м. Київ, вул. Бальзака, 7.

Незважаючи на те, що вул. О. Бальзака 7, та проспект Романа Шухевича/Генерала Ватутіна, 9 розташовані поряд, однак, у суду відсутні підстави вважати, що це є однією і тією ж адреса.

Тобто, за тими доказами, які позивач подав, суд не може достеменно з`ясувати який саме баштовий кран було передано до статутного капіталу позивача, що така передача дійсно відбулась, а також, що передавався саме баштовий кран, який знаходиться на будівельному майданчику за адресою проспект Романа Шухевича/Генерала Ватутіна, 9.

Колегія суддів критично оцінює неможливість отримання позивачем дублікату технічного паспорту як підтвердження права власності на баштовий кран.

Так, у разі відсутності можливості отримати дублікат втрачених, пошкоджених чи зіпсованих документів, питання може вирішитись в судовому порядку. У залежності від того, з якої причини відсутні правовстановлюючі документи, визначається майбутній алгоритм дій в судовому порядку. Зокрема, заявами, що подаються до суду можуть бути: заяви про визнання права власності на майно, заяви про встановлення юридичного факту, заяви про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом витребування правовстановлюючих документів на майно тощо.

До того ж, із поданих відповідачем листів убачається, що кілька юридичних осіб у 2020-2021 роках звертались із вимогами про надання доступу до будівельного майданчику для демонтажу розташованого там баштового крану.

Тобто, визнання права власності на належний позивачу баштовий кран є першочерговим.

Колегія суддів також погоджується з діями суду першої інстанції по відхиленню висновку експертизи від 09.03.2021 № -01-0039.21.

Так, відповідно до висновку, ПП «Діагностика-центр» здійснила обстеження крану, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 2.

Водночас, доданою до матеріалів справи копією телеграми №166614/16864 (арк. 182, т.1) підтверджується, що в ході перевірки службової документації підрозділу охорони об`єкту (будівельного майданчику за адресою: проспект Романа Шухевича/Генерала Ватутіна, 9) факт здійснення допуску на територію представників організацій ТОВ «БЦ «Добробут», ТОВ «Черкасизалізобетонбуд», ПП «Діагностика-центр» не виявлено.

Встановлене додатково підтверджує недоведеність позивачем наявності будь-якого правового зв`язку між ним та баштовим краном, розташованим на будівельному майданчику за адресою: проспект Романа Шухевича/Генерала Ватутіна, 9.

За встановленого, колегія суддів дійшла висновку про відсутність фактичних та, відповідно, правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, з огляду на викладене зазначає, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД», як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і за наслідками апеляційного провадження надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Колегія суддів також приймає доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу у тій мірі, у якій вони узгоджуються із висновками, викладеними у постанові.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «ДОБРОБУД» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у справі № 910/726/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у справі № 910/726/22- залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/726/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.07.2023.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Т.П. Козир

О.В. Агрикова