ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 липня 2023 року Справа № 903/193/23

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Віра", м. Луцьк

про стягнення 418 447 грн. 72 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Ведмедюк М.П.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Домальчук Р.В.

від відповідача: Махомед Н.Л.

встановив: 22 лютого 2023 року на адресу Господарського суду Волинської області з посиланнями на укладення між сторонами та невиконання боржником умов договору про приєднання до Правил надання кредиту об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельним кооперативам в АБ "Укргазбанк" №800/2020/ВолОД-МСБ від 17.06.2020 надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" від 22.02.2023 про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Віра" 418 414 грн. 56 коп., в тому числі, 373 467 грн. 73 коп. кредитної заборгованості та 44 946 грн. 83 коп. простроченої заборгованості за відсотками, 22 грн. 61 коп. пені, 5 грн. 47 коп. суми збитків від інфляції та 5 грн. 08 коп. трьох процентів річних. Сплачена сума судового збору за подання позову до суду становить 6 276 грн. 72 коп.

Ухвалою суду від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в підготовчому судовому засіданні на 27.03.2023 о 10:00. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову (при наявності), копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; позивачу - відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ухвалою суду від 27.03.2023 повідомлено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Віра" про те, що ухвалою від 27.03.2023, постановленою за результатами проведеного у даній справі, судом:

- визнано поважними причини пропуску строків на подання відповідачем відзиву на позовну заяву та поновлено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву, долучено до матеріалів справи відзив ОСББ "Віра" від 17.03.2023 на позовну заву;

- встановлено позивачу строк до 03.04.2023 включно для подання на адреси електронної пошти суду () та відповідача () відповіді (за наявності) на відзив на позовну заяву;

- встановлено відповідачу строк до 10.04.2023 включно для подання на адреси електронної пошти суду () та позивача () заперечень (за наявності) на відповідь на відзив;

- відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 13.04.2023 о 09:30 год.

17.03.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що частково не погоджується з наведеними у позовній заяві обставинами та правовими підставами позову. При цьому вказує, що дійсно в період з березня по листопад 2022 року допущено порушення по сплаті процентів, визначених договором, дане порушення було допущено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та накладенням арештів виконавчою службою на всі рахунки ОСББ. З метою врегулювання даної ситуації ОСББ проводили переговори з банком з метою реструктуризації заборгованості, однак такі пропозиції були відхилені. Зазначає, що на даний час у ОСББ відсутня фінансова можливість повернути відразу всю суму боргу по кредиту.

У судовому засіданні 13.04.2023 оголошено перерву до 22.05.2023 о 10 год. 00 хв.

22.05.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відповідь на відзив в якій вказує, що не визнає заперечення відповідача проти позову, які наведені у відзиві, оскільки ці заперечення є надуманими, безпідставними і необґрунтованими. Дана відповідь на відзив з додатками приєднана до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22.05.2023 повідомлено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Віра" про те, що ухвалою від 22.05.2023, постановленою за результатами проведеного у даній справі, судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2023 о 11:00 год.

У судовому засіданні 07.06.2023 оголошено перерву до 03.07.2023 об 11 год. 00 хв.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Волинської області від 20.06.2023 №01-4/63, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023, справу №903/858/17 розподілено судді Кравчук А.М.

Ухвалою суду від 22.06.2023 прийнято справу до розгляду, судове засіданні по розгляду справи по суті призначено на 26.07.2023 об 11 год. 15 хв., явку учасників справи у судове засідання визнано не обов`язковою.

У судовому засіданні представники позивача, відповідача дали свої пояснення, заперечення, висловили свою думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

17.06.2020 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (кредитор, банк) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Віра" (позичальник) укладено договір № 800/2020/ВолОД-МСБ про приєднання до Правил надання кредиту об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельним кооперативам в АБ "Укргазбанк" (далі - договір), у відповідності до умов якого ОСББ "Віра" (позичальник) у зв`язку з приєднанням до Правил надання кредиту об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельним кооперативам в АБ "Укргазбанк" в повному обсязі акцептувало Правила надання кредиту об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельним кооперативам в АБ "Укргазбанк" (оферту, що розміщена на сайті: http: //www.ukrgasbank.com) (далі - Правила), з якими позичальник ознайомився, погодився та зобов`язався виконувати.

Згідно умов договору загальний ліміт кредитної лінії, яка відкривається з 17.06.2020 по 16.06.2030, встановлений в розмірі 709 986 грн. 00 коп.; позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до договору про приєднання) (п.п. 1, 2). Цільове використання (мета) кредитних коштів: на придбання обладнання і матеріалів для проведення робіт з теплоізоляції (термомодернізації) зовнішніх стін будинку в осях А-Б, 5-6, 6-7, 7-8, Д-В, оплата відповідних робіт з теплоізоляції (термомодернізації) зовнішніх стін будинку, що відповідає підпункту 20 пункту 2 додатку 2 до Державної цільової економічної програми енергоефективності і розвитку сфери виробництва енергоносіїв з відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива на 2010-2020 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2010 № 243 та відповідно до Програми відшкодування частини суми кредитів ОСББ та ЖБК міста Луцька, залучених на впровадження в будинках енергоефективних заходів на 2018-2020 роки, затвердженої рішенням Луцької міської ради Волинської області від 15.12.2017 № 35/10 (п. 4). За користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 цього договору про приєднання, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії за договором про приєднання (строкова заборгованість), базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі - базова процента ставка) встановлюється в розмірі 17,40 % річних (п. 5). За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), у т.ч. у строки, визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором, та /або відповідно до умов дострокового погашення кредиту, встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, процентна ставка встановлюється у розмірі, визначеному в п. 5 договору, збільшеному на 5,0 % процентних пункти (п. 6). Позичальник зобов`язується протягом 3-х місяців з дати укладання цього договору про приєднання забезпечити щоквартальне спрямування надходжень на свої рахунки, відкриті в банку, в обсягах не менше 50 % (п`ятдесяти) процентів всіх своїх безготівкових розрахунків (з врахуванням перерахувань з інших банків) (п. 7). Тарифи на кредитні операції наведені у додатку 2 до цього договору про приєднання (п.9). Інші умови надання кредитних коштів, не передбачені цим договором про приєднання, регулюються положеннями Правил надання кредиту об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельним кооперативам в АБ "Укргазбанк" (п. 16).

Згідно Правил проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 20- го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п.2 договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день, зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове розірвання договору про надання кредиту, на рахунок вказаний в п. 12 договору про приєднання. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п.2.10 цих Правил. У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цими Правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п. 2.13. цих Правил (п. 2.8). Банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів за договором про надання кредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання кредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема: позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених договором про надання кредиту; пред`явлення банком або іншою особою вимоги про дострокове погашення інших кредитів та/або боргових зобов`язань в повному обсязі, наданого(их) на підставі будь-якого іншого кредитного договору, укладеного з позичальником; виникли будь-які обставини, або наявна оперативна інформація, які явно свідчать про те, що наданий позичальникові кредит не буде повернений своєчасно (підп. 3.3.3 пункту 3.3). За порушення визначених в цьому договорі строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, комісій позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченої фактичної заборгованості, у розмірі подвійної облікової стайки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня (4.3). У випадку невиконання позичальником вимог, зазначених у пункті 7 договору про приєднання, банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій (п. 5.5). Будь які повідомлення, попередження, вимоги та будь - який інший обмін інформацією між сторонами, що стосується договору про надання кредиту та не обмежуючись ним, незалежно від того, передбачені вони договором про надання кредиту або ні, мають юридичну силу, якщо вони зроблені письмово і доведені до відома іншої сторони засобами Системи дистанційного обслуговування та/або SMS - повідомлень та/або електронної пошти та/або в паперовій формі. Адреса для зв`язків та листування зазначається у договорі про приєднання. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони або що SMS - повідомлення було відправлено за номером телефону відповідної сторони (п. 8.10).

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору №800/2020/ВолОД-МСБ від 17.06.2020 сторони погодили графік зменшення ліміту кредитування, який підписано сторонами та скріплено печатками.

09.09.2020 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору, якою сторони змінили графік зменшення ліміту кредитування (а.с.15-16).

На виконання умов договору банком надано ОСББ "Віра" кредитні кошти у межах установленого договором ліміту в загальній сумі 709 986 грн. 00 грн, що підтверджується виписками з рахунку відповідача за період 18.06.2020-28.12.2022 (а.с.89-96).

Згідно цих же документів ОСББ "Віра" використано надані йому банком кредитні кошти в сумі 709 986 грн. 00 коп., проте не здійснено у повному обсязі повернення кредитних коштів у передбачені договором строки, внаслідок чого на даний час за відповідачем обліковується прострочена заборгованість за кредитом у сумі 373 467 грн. 73 коп. та прострочена заборгованість по процентах у сумі 44 946 грн. 83 коп.

Позивач 06.10.2022 на підставі п.п. 3.3.3 п. 3.3, п. 5.5, п. 8.10 Правил надіслав на адресу відповідача лист-вимогу № 172/23535/2022 від 05.10.2022 про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором 412 638 грн. 26 коп., через надсилання, отримання та зберігання електронних документів із застосуванням електронного цифрового підпису засобами телекомунікаційного зв`язку за допомогою онлайн-сервісу електронного документообігу "Вчасно" (https://vchasno.com.ua), однак вказана вимога залишилася відповідачем без виконання (а.с. 24-25).

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником /учасниками/ відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт /зобов`язана сторона, у тому числі боржник/ зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта /виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо/, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт /управнена сторона, у тому числі кредитор/ має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ч. 2 ст.1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за договором щодо своєчасної та у повному обсязі сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого Банк обґрунтовано вимагає дострокового повернення кредиту та процентів за користування кредитом на підставі підпункту 3.3.3 пункту 3.3 Правил.

Поданий позивачем розрахунок заборгованості з повернення кредитних коштів суд визнає правильним та таким, що здійснений у відповідності до погоджених сторонами умов договору, не заперечується відповідачем.

Отже, вимоги банку про стягнення з ОСББ "Віра" заборгованості за кредитом у сумі 373 467 грн. 73 коп. підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 02.03.2022 позивач листом повідомив відповідача, що у зв`язку з поточною ситуацією в Україні банк запроваджує пільгові умови обслуговування кредитів, зокрема знижує процентну ставку по всіх кредитах та договорах фінансового лізингу для клієнтів МСБ на період з 01.03.2022 до 30.04.2022 до рівня 0,00001% річних; вводить кредитні канікули на два місяці і переносить термін сплати платежів по кредитах (крім овердрафтів) та договорах фінансового лізингу, що припадають на період з 24.02.2022 по 30.04.2022 на кінець терміну дії кредитного договору. Ці зміни будуть впроваджені автоматично, без попереднього підписання додаткової угоди (а.с. 73).

Враховуючи вищевикладене нараховані позивачем проценти за період з березня 2022 по квітень 2022 в сумі 11 011 грн. 07 коп. є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з нарахованих позивачем 44 946 грн. 83 коп. процентів за користування кредитом, підставними та підлягають до стягнення 33 935 грн. 76 коп.

У позові на суму 11 011 грн. 07 коп. слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та не доведеністю.

Заперечення відповідача щодо не зарахування сплачених за період з 20.08.2020 по 23.09.2020 коштів в сумі 22 277 грн. 10 коп. спростовується матеріалами справи, оскільки зараховані позивачем згідно умов договору та Правил.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування на суму боргу трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем, відповідно до поданого розрахунку за період з 21.07.2020 по 22.02.2022 (7 днів) нараховано відповідачу 5 грн. 47 коп. інфляційних втрат та 5 грн. 08 коп. 3% річних.

Суд здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нараховані згідно розрахунку позивача 5 грн. 47 коп. інфляційних втрат, 5 грн. 08 коп. 3% річних арифметично правильні, підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України.

Пунктом 4.3. Правил передбачено, що за порушення визначених в цьому договорі строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, комісій позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченої фактичної заборгованості, у розмірі подвійної облікової стайки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

В силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статей 1 і 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Суд здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нарахована згідно розрахунку позивача 22 грн. 61 коп. пеня арифметично правильна, підставна та підлягає до стягнення з відповідача на підставі п. 4.3. Правил.

Судом враховано, що згідно ч. 7 Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 6 111 грн. 55 коп. відповідно до ст. 130 ГПК України пропорційно задоволених вимог слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Віра" (проспект Відродження,47, м. Луцьк, Волинська область, 43024, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вулиця Єреванська,1, м. Київ, 03087, )

- 373 467 грн. 73 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 33 935 грн. 76 коп. прострочена заборгованість за процентами, 22 грн 61 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів, 5 грн. 08 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 5 грн. 47 коп. інфляційних втрат та 6 111 грн. 55 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 413 548 грн. 20 коп. (чотириста тринадцять тисяч п`ятсот сорок вісім грн. 20 коп.).

3. В позові на суму 11 011 грн. 07 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складений 28.07.2023.

Суддя А. М. Кравчук