ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" липня 2023 р. м. Черкаси Справа № 925/994/23

Суддя Господарського суду Черкаської області Гладун А.І., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІА ГРУПА УКРАЇНА до боржника Фізичної особи підприємця Пилипенка Сергія Володимировича про видачу судового наказу за вимогами про стягнення 65800,00 грн заборгованості за поставлений товар за укладеним між сторонами у письмовій формі договором поставки від 01.03.2019 №XTR-085075/2019 та 268,40 грн витрат на сплату судового збору,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю МЕДІА ГРУПА УКРАЇНА (ідентифікаційний код 37226740, адреса місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 152) звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи підприємця Пилипенка Сергія Володимировича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) 65800,00 грн (шістдесят п`ять тисяч вісімсот гривень 00 копійок) заборгованості за поставлений товар за укладеним між сторонами у письмовій формі договором поставки від 01.03.2019 №XTR-085075/2019 та 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) витрат на сплату судового збору.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІА ГРУПА УКРАЇНА, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Заява про видачу судового наказу мотивована неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором поставки від 01.03.2019 №XTR-085075/2019 з оплати товару.

Заявник стверджує, що на виконання умов договору поставки 03.02.2020 поставив товар боржнику, у якого виник обов`язок з оплати товару у строк 10 календарних днів з дня поставки.

Заявник стверджує, що строк оплати товару настав 16.02.2020. З 17.02.2020 у заявника виникло право вимоги виконання боржником його зобов`язання з оплати товару.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 Цивільного кодексу України).

Заявник стверджує, що перебіг трирічного строку позовної давності розпочався з 17.02.2020 з моменту виникнення права вимоги та сплив через три роки 16.02.2023.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 21.07.2023 року.

Отже, на день звернення із заявою про видачу судового наказу з моменту виникнення у заявника права вимоги до боржника пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тривалістю у три роки.

Подання заяви про видачу судового наказу після спливу такого строку зумовлює підстави для відмови у видачі судового наказу відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що пункт 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України містить дві самостійні підстави для відмови у видачі судового наказу: 1) якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги; 2) пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

В обох випадках цей строк дорівнює строку позовної давності, який встановлений законом для такої вимоги.

Згідно з частиною першою статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У визначених законом випадках строк позовної давності може зупинятися або перериватися та розпочинатися заново.

Водночас переривання строку позовної давності не змінює моменту виникнення права вимоги.

Частиною першою статті 264 Цивільного кодексу України передбачено підстави для переривання строку позовної давності, зокрема перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною третьою цієї статі врегульовано правові наслідки переривання строку позовної давності, зокрема після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Заявник стверджує, що строк позовної давності звернення до суду з вимогою про сплату боргу за поставлений товар переривався та розпочався заново.

Відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті.

Підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, які свідчать, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Обставини, які свідчать про переривання строку позовної давності чи його зупинення зумовлюють обов`язок суду здійснити аналіз обґрунтованості вимог заявника, дослідити та встановити фактичні обставини, що зумовили переривання чи зупинення строку позовної давності.

Відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи завдання інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства.

У випадку встановлення судом обставин, які свідчать про наявність спору між сторонами, й, зокрема щодо пропуску строку позовної давності свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою звернення із заявою про видачу судового наказу.

Вирішення спору є завданням господарського суду під час розгляду справи за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити, в т.ч., якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Враховуючи зміст заяви про видачу судового наказу, з моменту виникнення у заявника права вимоги до боржника про сплату боргу пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги тривалістю у три роки, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 147-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю МЕДІА ГРУПА УКРАЇНА у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя А.І.Гладун