ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2023 р. Справа№ 910/10375/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача за первісним позовом: Шевченко К.Т. в режимі відеоконференції

від відповідача за первісним позовом: Мосійчук Ю.С. (посвідчення адвоката № 5864/10 від 02.12.2016)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 (повний текст рішення складено 27.02.2023)

у справі № 910/10375/22 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія"

про стягнення 1 579 621,76 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест"

про стягнення 518 697,86 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісних позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" (позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду міста Києва з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" (відповідача за первісним позовом) про стягнення 1 579 621,76 грн.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом грошового зобов`язання за договором підряду № 1-27-05/21 від 27.05.2021. У зв`язку з чим позивач за первісним позовом вказував на наявність заборгованості у розмірі 1 317 114,00 грн, а також заявив про стягнення з відповідача за первісним позовом 3% річних у розмірі 25 440,15 грн та інфляційних у розмірі 237 067,61 грн.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

До Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом надійшов зустрічний позов до позивача за первісним позовом про стягнення штрафу у розмірі 406 800,00 грн та пені у розмірі 111 897,86 грн за несвоєчасне виконання останнім зобов`язань за договором підряду № 1-27-05/21 від 27.05.2021.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2023:

- задоволено повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест"; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" заборгованість у розмірі 1 317 114,00 грн, 3% річних у розмірі 25 440,15 грн, інфляційні у розмірі 237 067,61 грн та судовий збір у розмірі 23 694,33 грн;

- задоволено частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія"; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" штраф у розмірі 271 200,00 грн та судовий збір у розмірі 4068,00 грн. В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 в частині стягнення з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом штрафу в розмірі 271 200,00 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю.

Короткий зміст апеляційної скарги позивача за первісним позовом та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача за первісним позовом зводяться до того, що місцевим господарським судом у частині задоволення зустрічних позовних вимог, а саме штрафу помилково не було взято до уваги факт неналежного забезпечення відповідачем за первісним позовом будівельними матеріалами позивача за первісним позовом.

Короткий зміст відзиву відповідача за первісним позовом на апеляційну скаргу позивача за первісним позовом та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивача за первісним позовом, відповідач за первісним позовом наголошує на тому, що жодних додаткових угод до договору про продовження терміну виконання робіт сторонами не укладалось, а відтак і остаточний термін виконання робіт за договором не змінювався, тому на переконання відповідача за первісним позовом посилання позивача за первісним позовом на те, що йому не були надані будівельні матеріали а також на те, що йому заважали погодні умови виконати умови договору не заслуговують на увагу.

При цьому, відповідач за первісним позовом зазначає про те, що відповідно до п. 8.6 договору штраф рахується саме від вартості робіт, а не фактично виконаних робіт, чи фактично не виконаних робіт.

Таким чином, враховуючи, що позивачем за первісним позовом не було виконано вчасно та належним чином, взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору, відповідач за первісним позовом вважає, що апеляційна скарга позивача за первісним позовом задоволенню не підлягає.

Короткий зміст письмової відповіді позивача за первісним позовом на відзив відповідача за первісним позовом та узагальнення її доводів

Позивач за первісним позовом у письмовій відповіді повністю підтримує доводи викладені у своїй апеляційній скарзі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/10375/22 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги відповідача за первісним позовом та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга відповідача за первісним позовом мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивачем за первісним позовом, як підрядником не виконані належним чином роботи за договором та не передані відповідачу за первісним позовом у встановленому порядку.

Короткий зміст відзиву позивача за первісним позовом на апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом, позивач за первісним позовом наголошує на тому, що твердження викладені відповідачем за первісним позовом не підтверджуються жодними належними доказами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2023 у справі № 910/10375/22 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/10375/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/10375/22; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/10375/22 призначено на 12.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/10375/22. Вирішено об`єднати апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/10375/22 в одне апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/10375/22 призначено на 12.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 розгляд справи № 910/10375/22 відкладено на 19.07.2023.

В судове засідання, яке відбулося 19.07.2023 з`явився представник позивача за первісним позовом в режимі відеоконференції. Представник відповідача за первісним позовом прибув до приміщення суду апеляційної інстанції.

Представники сторін підтримали свої правові позиції щодо апеляційних скарг.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" (замовником, відповідачем за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" (підрядником, позивачем за первісним позовом) був укладений договір підряду №1-27-05/21 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується в межах договірної ціни, вчасно, якісно своїми силами, на свій ризик та з використанням власного автотранспорту, спецтехніки, власних матеріалів, обладнання та матеріалами замовника, виконати комплекс робіт із зняття родючого шару ґрунту та облаштування плитами території бурового майданчика та під`їзних шляхів свердловини № 716 Пролетарського нафтоконденсатного родовища (НГКР) (роботи), а замовник зобов`язується прийняти фактично виконані роботи та оплатити їх відповідно до умов чинного законодавства України.

Пунктом 1.4 договору визначено, що підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт відповідно до п. 1.1 у встановлений цим договором строк, а замовник зобов`язується забезпечити підрядника фронтом робіт, прийняти належним чином виконані та закінчені роботи та оплатити їх.

Згідно з п. 2.1 договору строк виконання робіт складає 15 календарних днів. Підрядник приступає до виконання робіт протягом трьох календарних днів з моменту підписання даного договору.

За змістом п. 5.1 договору акт приймання-передачі виконаних робіт складається підрядником і подається замовнику протягом двох робочих днів з дня завершення робіт. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється комісією, що складається з представників підрядника та замовника. У випадку приймання виконаних робіт, що в подальшому будуть приховані іншими роботами, представники підрядника та замовника в обов`язковому порядку складають акт прихованих робіт, який в подальшому свідчить про те, що ці роботи виконані підрядником відповідно до якісних вимог, що ставляться до робіт такої категорії.

Відповідно до п. 6.1 договору вартість робіт із зняття родючого шару ґрунту та облаштування плитами території бурової площадки (включаючи вартість перевезення, демонтажу, монтажу, доставки техніки, навантаження, розвантаження, переміщення та улаштування плит на об`єкт, вартість піску та гідроізоляційних матеріалів) та під`їзних шляхів свердловини № 716 Пролетарського НГКР, становить 1 356 000,00 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 7.1 договору розрахунки за виконані підрядником роботи проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок підрядника в розмірі 100% вартості робіт проводиться замовником протягом 10 календарних днів після виконання підрядником всього обсягу робіт, визначеного цим договором, та підписання акту приймання-передачі виконаних робіт уповноваженими представниками сторін. Остаточний розрахунок проводиться при умові, що роботи виконані належним чином.

За актом прийому-передачі частини земельної ділянки (бурового майданчика) від 31.05.2023 замовник передав підряднику земельні ділянки сільськогосподарського призначення для спорудження, використання та обслуговування розвідувальної свердловини №716 Пролетарського НГКР.

На виконання умов договору, позивач за первісним позовом виконав роботи з улаштування території бурового майданчика та під`їзних шляхів свердловини №716 Пролетарського НГКР та передав відповідачу за первісним позовом для підписання акт приймання-передачі робіт за червень 2021 року.

08.07.2021 відповідач за первісним позовом надав позивачу за первісним позовом письмову відмову від підписання акту приймання-передачі робіт за договором №21-229-1/07, мотивовану наступним:

- позивачем за первісним позовом не було надано оригінал паспорту та сертифіката виробника гідроізоляційних матеріалів після зміни погоджених матеріалів;

- отриманий акт приймання-передачі складений з порушенням договору (не дотримано процедуру здачі-приймання робіт; в акті не зазначено дату закінчення робіт; форма акту не відповідає кошторисному розрахунку);

- вартість виконаних робіт в акті не відповідала фактичному розміру виконаних робіт, оскільки уповноваженою особою відповідача за первісним позовом зафіксовані відхилення при їх виконанні;

- позивачем за первісним позовом було прострочено виконання робіт за договором, у зв`язку з чим замовником нараховано штраф у розмірі 20% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Водночас позивачем за первісним позовом було проведено коригування акту приймання-передачі виконаних робіт за червень 2021 року та направлено для підписання відповідачу первісним позовом, проте останнім вказаний акт підписаний не був та розрахунки за таким актом не були проведені.

Спір у справі: за первісним позовом виник, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом грошового зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором; за зустрічним позовом виник, у зв`язку з простроченням виконанням позивачем за первісним позовом строків виконання робіт.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2023:

- задоволено повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест"; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" заборгованість у розмірі 1 317 114,00 грн, 3% річних у розмірі 25 440,15 грн, інфляційні у розмірі 237 067,61 грн та судовий збір у розмірі 23 694,33 грн;

- задоволено частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія"; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" штраф у розмірі 271 200,00 грн та судовий збір у розмірі 4068,00 грн. В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги позивача та відповідача за первісним позовом не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Частинами першою та другою статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду (ч. 1 ст. 850 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 882 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що підставою визнання акту виконаних робіт недійсним є доведення обґрунтованості відмови замовника підписати акт, тобто наявність суттєвих недоліків виконаних робіт, на які посилався замовник, відмовляючи в підписанні акту.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію. Договором на замовника може бути покладений обов`язок сприяти підрядникові у забезпеченні будівництва водопостачанням, електроенергією тощо, а також у наданні інших послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 879 Цивільного кодексу України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Матеріалами справи підтверджується, що 31.05.2023 замовник передав підряднику земельні ділянки сільськогосподарського призначення для спорудження, використання та обслуговування розвідувальної свердловини №716 Пролетарського НГКР.

За наслідками виконаних підрядних робіт, позивачем за первісним позовом було передано відповідачу за первісним позовом для підписання акт приймання-передачі виконаних робіт за червень 2021 року, який останнім підписаний не був у зв`язку з наявністю заперечень як щодо його складання, так і щодо обсягу виконаних робіт.

Дослідивши підстави письмової відмови замовника від підписання акту приймання-передачі робіт за договором, судом першої інстанції було встановлено наступне.

По-перше, у письмовій відмові від підписання акту приймання-передачі робіт № 21-229-1/07 від 08.07.2021 відповідачем за первісним позовом визнано факт виконання позивачем за первісним позовом передбачених договором робіт 29.06.2021.

По-друге, відповідальною особою відповідача за первісним позовом було проведено огляд виконаних робіт та зафіксовані відхилення від кошторисного розрахунку із зазначенням фактичного використання та монтажу матеріалів.

Викладене підтверджує факт прийняття відповідачем за первісним позовом виконаних робіт, проте у розмірі, скоригованому за наслідками їх перевірки.

По-третє, посилання відповідача за первісним позовом на недотримання процедури здачі-прийняття робіт, а саме відсутність комісії з представників сторін, оцінено місцевим господарським судом критично, оскільки відповідач за первісним позовом у даному випадку самостійно здійснив перевірку виконаного підрядником обсягу робіт та встановив їх вартість.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження факту здійснення відповідача за первісним позовом виклику представників позивача за первісним позовом для утворення комісії з приймання виконаних робіт.

Позивач за первісним позовом погодився із коригуванням відповідачем за первісним позовом обсягів виконаних робіт та вподальшому надіслав на адресу відповідача скоригований акт приймання-передачі, проте останнім вказаний акт підписаний не був.

Всі інші зауваження щодо складання первісного акту приймання-передачі робіт за договором не свідчать про наявність суттєвих недоліків виконаних робіт, на які посилався відповідач за первісним позовом, відмовляючи в підписанні акту.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність позивачем за первісним позовом факту виконання ним 29.06.2021 підрядних робіт за договором на загальну суму 1 317 114,00 грн (з урахуванням скоригованих відповідачем обсягів фактично виконаних робіт).

Крім цього, колегія суддів зауважує на тому, що у випадку неналежного виконання позивачем за первісним позовом робіт за договором (тобто, облаштування території бурового майданчика), зазначена обставина виключала б можливість запуску такого бурового майданчика та здійснення буріння свердловини.

В той же час, представником відповідача за первісним позовом так і не було спростовано твердження позивача за первісним позовом про те, що в серпні 2021 року розпочався та завершився процес буріння свердловини №716 Пролетарського НГКР, що свідчить про відсутність недоліків виконаних позивачем робіт з облаштування території, на якій таке буріння відбулося.

Таким чином, заборгованість відповідача за первісним позовом становить 1 317 114,00 грн, а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви є таким, що настав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача за первісним позовом грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 1 317 114,00 грн на підставі договору за виконані роботи. Відповідачем за первісним позовом вказана заборгованість не спростована, доказів її сплати суду не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем за первісним позовом обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення первісної вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом суми основного боргу у розмірі 1 317 114,00 грн.

Також позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 25 440,15 грн. та інфляційних у розмірі 237 067,61 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 30.01.2022 по 21.09.2022.

Судою колегією встановлено, що відповідач за первісним позовом у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції перевірив наданий позивачем за первісним позовом розрахунок та дійшов висновку з яким погоджується суд апеляційної інстанції про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 3% річних у розмірі 25 440,15 грн та інфляційні у розмірі 237 067,61 грн.

Стосовно зустрічного позову про стягнення штрафу у розмірі 406 800,00 грн та пені у розмірі 111 897,86 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором судова колегія зазначає наступне.

За умов п. 2.1 договору строк виконання робіт складає 15 календарних днів; підрядник приступає до виконання робіт протягом трьох календарних днів з моменту підписання даного договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.05.2021 замовником було передано підряднику частину земельної ділянки для облаштування майданчика, а відтак суд приходить до висновку, що останній мав закінчити виконання підрядних робіт до 15.06.2021.

В той же час, як встановлено судовою колегією та не заперечується сторонами, будівельні роботи за договором були закінчені позивачем за первісним позовом лише 29.06.2021, тобто має місце прострочення виконання підрядником робіт.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.6 договору передбачено, що підрядник несе майнову відповідальність за порушення термінів виконання робіт у вигляді штрафу від вартості робіт у наступних розмірах відсотків: 10% за порушення термінів виконання робіт до 5 календарних днів; 20% за порушення термінів виконання робіт до 15 календарних днів; 30% за порушення термінів виконання робіт більше 15 календарних днів.

Стаття 253 Цивільного кодексу України передбачено те, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивачем за зустрічним позовом нараховано до стягнення з відповідача штраф у розмірі 30% від вартості робіт, проте судом першої інстанції правомірно встановлено факт прострочення виконання підрядником робіт на 14 календарних днів, а відтак в даному випадку правомірним є стягнення з позивача за первісним позовом штрафу у розмірі 20% погодженого договором вартості робіт, а саме 271 200,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судова колегія зауважує на тому, що умовами договору відповідальності позивача за первісним позовом у вигляді нарахування пені за порушення строків виконання робіт не встановлено, а чинним законодавством України не визначений розмір штрафних санкцій за порушення зобов`язань підрядника за вказаними правовідносинами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 547 та п. 1 ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та сторонами не доведено укладення між сторонами у справі письмового правочину щодо забезпечення виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання у вигляді неустойки (пені), а розмір пені договором або актом цивільного законодавства у спірних правовідносинах сторін також не встановлено, що виключає правові підстави для стягнення пені, нарахованої позивачем.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Одним з видів забезпечення виконання зобов`язань є неустойка (ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, чинне цивільне законодавство не передбачає можливості забезпечення виконання грошових зобов`язань, що виникли між сторонами, шляхом позадоговірного встановлення пені, а договірні відносини між сторонами з цього приводу відсутні.

Таким чином, підстави для стягнення пені з позивача за первісним позовом відсутні.

З урахуванням викладеного, зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом штрафу у розмірі 271 200,00 грн.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційних скарг не спростовують правомірні висновки суду першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційних скарг позивача та відповідача за первісним позовом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційних скарг

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційні скарги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Газонафтова Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/10375/22 - без змін.

Матеріали справи № 910/10375/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.07.2023.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко