ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2023 р. Справа№ 925/654/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Яковченко Р.Г.

від відповідача: Моцайко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 (повне рішення складено 13.04.2023)

у справі №925/654/22 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут"

про стягнення 12220497,03 грн

УСТАНОВИВ:

12 липня 2022 року позивач - Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут:

- 2 056 329,92 грн пені,

- 7 453 206,52 грн штрафу,

- 2 318 325,54 грн втрат внаслідок інфляції,

- 392 635,05 грн 3% річних, а всього 12220497,03 грн за неналежне виконання грошових зобов`язань по договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019 за №0479-02024.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості поставленої електричної енергії по вище вказаному договору. Як зазначив позивач, відповідач допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо термінів поетапної оплати планової вартості отриманої Послуги у період з червня 2021 року по листопад 2021 року включно, у зв`язку з чим позивач реалізує своє право, передбачене п. 6.7 Договору та ст. 625 ЦК України, щодо нарахування штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, 3% річних та інфляційних витрат.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (, зареєстроване за адресою: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (, зареєстроване за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25):

- 2 056 329,92 грн (два мільйони п`ятдесят шість тисяч триста двадцять дев`ять гривень 92 коп.) пені,

- 7 453 206,52 грн (сім мільйонів чотириста п`ятдесят три тисячі двісті шість гривень 52 коп.) штрафу,

- 2 318 325,54 грн (два мільйони триста вісімнадцять тисяч триста двадцять п`ять гривень 54 коп.) втрат внаслідок інфляції,

- 392 635,05 грн (триста дев`яносто дві тисячі шістсот тридцять п`ять гривень 05 коп.) 3% річних,

- 183 307,46 грн (сто вісімдесят три тисячі триста сім гривень 46 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване наступним. Прострочення виконання грошового зобов`язання в спірний період не заперечується відповідачем, підтверджується матеріалами справи та наданим суду розрахунком боргу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" подало апеляційну скаргу, в якій просив поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" строк на апеляційне оскарження; прийняти до розгляду апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження; рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 - скасувати; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про стягнення коштів.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що суд першої інстанції не дослідив пункти Договору у зв`язку з чим дійшов хибного висновку, що до спірних відносин які виникли між позивачем та відповідачем необхідно застосовувати положення п. 6.5 Договору, який у свою чергу передбачає порядок оплати фактичної вартості наданих послуг, а не поетапної попередньої оплати планової вартості, що і є підставою позову. Відповідач зазначав, що позивачем не було погоджено повідомлення про планові обсяги передачі, а також не повернути їх відповідачу всупереч пунктів 10.1 та 10.4 Договору. Отже, відповідач заперечує щодо виникнення у нього обов`язку щодо сплати планових платежів за період з червня по листопад 2021 року включно.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" у справі №925/654/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 призначено на 14.06.2023.

24.05.2023 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, де відповідач просив суд відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", а рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 залишити без змін.

В обґрунтування свого відзиву позивач зазначав, що користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуг одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяги за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплатити фактичний обсяг послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.

12.06.2023 на адресу суду від позивача надійшли пояснення на відзив, у яких позивач зазначав, що не погоджується із доводами зазначеними у відзиві на апеляційну скаргу. Також позивач звертав увагу суду, що копії рахунків фактур, які наявні у матеріалах справи за послугу передачі електричної енергії в електронному та паперовому вигляді, не підтверджують факт надсилання указаних рахунків на поштову (юридичну) адресу та/або електронну пошту відповідача, що передбачено п. 10.4. Договору.

Розпорядженням в.о. керівника апарату від 12.06.2023 № 09.1-08/2079/23 призначено повторний автоматизований розподіл справи у справі №925/654/22 у зв`язку із перебуванням судді Алданової С.О. на лікарняному з 12.06.2023.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 у справі у справі №925/654/22 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 визначено колегію суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 до провадження у визначеному складі суддів.

14.06.2023 у судовому засіданні було оголошено перерву у судовому засіданні до 12.07.2023.

12.07.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, де відповідач просив суд поновити пропущений строк для подання клопотання про витребування доказів, витребувати у позивача документи, що підтверджують дати отримання одержувачем (відповідачем) актів приймання передачі послуг за період з червня по листопад 2021 року поштовими відправленнями.

Крім того, від відповідача надійшли пояснення, у яких відповідач зазначав, що надає суду копії актів приймання-передачі за період з червня по листопад 2021 року з відповідною відміткою вхідної кореспонденції Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", тобто датою отримання зазначених актів відповідачем.

У судовому засіданні, колегією суддів ставилось на обговорення наведене вище клопотання відповідача про витребування доказів та додаткові пояснення відповідача, після надання пояснень учасників справи колегія суддів вирішила відхилити заявлене відповідачем клопотання про витребування доказів, при цьому суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, у відповідно до вимог ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що процедура «збирання» доказів передбачена у суді першої інстанції, де відповідно сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, у суді апеляційної інстанції визначено виняткові випадки, однак відповідачем не було надано суду обґрунтування неможливості витребування зазначених у клопотанні доказів у суді першої інстанції. Крім того колегія суддів зазначає, що предметом даної судової справи є стягнення штрафних санкцій (зокрема) за попередню оплату планової вартості, отже на переконання суду питання отримання одержувачем (відповідачем) актів приймання передачі послуг за період з червня по листопад 2021 року, які передбачені Договором за фактичний обсяг наданих послуг, наразі не стоїть.

12.07.2023 у судовому засіданні було оголошено перерву до 19.07.2023.

У судове засідання, яке відбулося 19.07.2023 з`явились представники позивача та відповідача, які надали суду пояснення стосовно доводів наведених у апеляційній скарзі.

19.07.2023 було оголошено перерву до 26.07.2023.

26.07.2023 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення, у яких апелянт навів розрахунок пені, 3% річних, інфляційних втрат на штрафу. Крім того відповідач просив суд урахувати дані пояснення, рішення суду першої інстанціях яке оскаржується скасувати, а у позові відмовити. В додатках до даних пояснень відповідач надав суду докази відправлення на адресу позивач поштою 25.07.2023 та електронною поштою 25.07.2023.

26.07.2023 у судове засідання заявились представники позивача та відповідача. У судовому засіданні, головуючий суддя зазначив, що 26.07.2023 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення, представник позивача зазначив, що не отримував указані вище пояснення та просив суд оголосити перерву для ознайомлення із указаними поясненнями та надання обґрунтованої відповіді на них, представник відповідача заперечував щодо оголошення перерви, колегія суддів порадившись, після нарадчої вирішила відхили заявлене позивачем клопотання про оголошення перерви з підстав, що справа слухалась в суді першої і апеляційної інстанції, сторонами вже було надано пояснення, розрахунки і аргументи, на які кожна і сторін посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того колегією суддів було ураховано наступне. Відповідно до ст.114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Отже, ураховуючи наявність у матеріалах справи усіх доказів, які надані позивачем та відповідачем, як на підставу свої вимог та заперечень, колегія суддів вирішила відхилити усне клопотання представник позивача про оголошення перерви в судовому засіданні.

26.07.2023 заслухавши пояснення присутніх учасників справи, колегія суддів після проведення наради оголосила вступну та резолютивну частини постанови, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" задоволено частково, рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 частково скасовано, при цьому суд керувався наступним.

Судом установлено, що позивач - Приватне акціонерне товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ДП «НЕК «Укренерго») відповідно до ст.108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго».

21.05.2019 між ДП «НЕК «Укренерго» і відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» був укладений Договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024 (далі - Договір), ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору (пункт 1.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

В подальшому, сторони підписали низку додаткових угод до договору про надання послуг, а саме: від 21.05.2019, 28.08.2019, 22.01.2020

Під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватися законодавством України, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом системи передачі, Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку, ліцензійними умовами, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність (пункт 2.2 договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

Для розрахунків за договором про надання послуг з передачі електричної енергії використовується плановий та фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою використовуються дані обліку адміністратора комерційного обліку та енергетично ідентифікаційного коду користувача (пункт 4.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії);

Планова та фактична вартість послуги за договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу послуги (МВт-год) за розрахунковий період на тариф на послугу, затверджений Регулятором (грн/МВт-год) (пункт 5.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

Положеннями пункту 6.2 договору про надання послуг з передачі електричної енергії визначено, що користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

- 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з пунктом 4 договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з пунктом 4 договору, у кожен з наступних періодів:

- 2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду;

- 3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду;

- 4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового періоду;

- 5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати в указані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4 про надання послуг з передачі електричної енергії.

Пунктом 6.5 договору про надання послуг з передачі електричної енергії передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогу "Системи управління ринком", з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документ в електронному вигляді та в порядку, визначеному законодавством.

Звертаючись із позовом ДП «НЕК «Укренерго» зазначало, що відповідач всупереч вимогам Договору, як користувач, допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо термінів поетапної оплати планової вартості отриманої послуги у період з червня 2021 року по листопад 2021 року.

Колегія суддів зазначає, що для правильного вирішення цього спору, насамперед, слід правильно визначити:

1) момент, коли у відповідача на кожному етапі виникає зобов`язання з оплати планової вартості послуги з передачі електричної енергії, за кожен місяць окремо;

2) момент, коли у відповідача припиняється зобов`язання з оплати планової вартості послуги з передачі електричної енергії, за кожен місяць окремо;

Як зазначив Верховний Суд у постанові у справі №904/5899/21 від 09.11.2022, плановий та фактичний обсяг взаємопов`язані та не замінюють один одного, і у відповідача відсутнє право вибору - платити за плановий чи за фактичний обсяг.

Це означає, що строки виникнення зобов`язання з оплати планового обсягу послуги та фактичного обсягу, а також прострочка їх виконання, обчислюються окремо для кожного виду зобов`язання.

Водночас, з суті правовідносин, які склались між сторонами, та тексту договору, убачається, що одним із проявів взаємопов`язаності зобов`язань з оплати планового обсягу послуги та зобов`язань з оплати фактичного обсягу послуги, є те, що ці зобов`язання не можуть існувати одночасно за один і той же розрахунковий період.

Це означає, що:

а) існування зобов`язання з оплати планового обсягу послуги виключає можливість існування зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги за один і той самий розрахунковий період;

б) існування зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги виключає можливість існування зобов`язання з оплати планового обсягу за один і той самий розрахунковий період.

Згідно ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

З вищенаведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання з оплати планового обсягу послуги з передачі електричної енергії, виникає як зобов`язання з передоплати в строки визначені договором, а припиняється в момент, коли згідно умов договору має виникнути зобов`язання з оплати вартості фактичного обсягу послуги з передачі електричної енергії.

Згідно п. 6.5 договору, відповідач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих позивачем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управлінням ринком", з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді.

Тобто, п 6.5 Договору покладає на позивача (кредитора у зобов`язанні) обов`язок вчинення певних дій, що установлені договором, до вчинення яких боржник не може виконати свого обов`язку з оплати фактичного обсягу послуги.

Також, з тексту п. 6.5 договору, убачається, що зобов`язання зі сплати передоплати планового обсягу припиняється після спливу 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

За загальним правилом, боржник звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, якщо таке невиконання відбулось з вини кредитора. Зокрема, згідно п. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України та п. 3 ст. 220 Господарського кодексу України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Щодо взаємовідносин сторін у цьому спорі, це правило означає, що негативні насідки несвоєчасного складання та наданню відповідачу акта приймання-передачі з фактичними обсягом послуги, мають покладатись на кредитора (позивача у справі).

З цього слідує, що незалежно від дати складання та дати надання відповідачу на підпис акта приймання-передачі з фактичними обсягом послуги, складеного в порядку п. 6.5 Договору, зобов`язання зі сплати передоплати планового обсягу припиняється після спливу 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

Разом з цим, зобов`язання зі сплати фактичного обсягу послуги, виникає в перший банківський день з моменту фактичного надання відповідачу акта приймання-передачі з фактичними обсягом послуги, складеного в порядку п. 6.5 Договору, і має бути виконано протягом трьох банківських днів. Відповідно, у разі невиконання цього зобов`язання, відповідач є таким що прострочив, на четвертий банківський день з моменту фактичного надання відповідачу акта приймання-передачі з фактичними обсягом послуги.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові №910/10061/22 від 04.07.2023, що відповідно до умов п. 6.5 Договору, при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та оператор системи передачі зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць. Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21 та постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21.

Також, Верховний Суд зазначав, що як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21.

Колегія суддів зазначає, що обставини справи які розглядались Верховним Судом у справах №904/5899/21 та №910/10061/22 є подібними із даною господарською справою, а саме типовими договорами про надання послуг з передачі електричної енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Відповідно до пункту 6.7 договору про надання послуг з передачі електричної енергії у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Договір про надання послуг з передачі електричної енергії набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення його дії, то договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах (пункт 14.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії), договір про надання послуг з передачі електричної енергії підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, і у установленому порядку цей договір не визнано недійсним.

Отже, ураховуючи вищенаведене, колегією суддів при визначенні кінцевого терміну сплати чергового платежу застосовано положення:

- ст. 253 ЦК України, якою установлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок;

- ч. 5. ст. 254 ЦК України, якою установлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Наведена норма закону застосовується судом при визначенні кінцевого терміну сплати усіх подальших платежів.

З урахуванням наведених положень договору та приписів чинного законодавства судом зроблений перерахунок сум, заявлених до стягнення. При цьому, розрахунок заборгованості здійснюється судом в порядку календарної черговості виникнення зобов`язання з оплати певної послуги.

Червень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 17.05.2021 № 1304/01/01 відповідач повідомив про намір отримати Послугу в червні 2021 року в розмірі 123000000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн./МВт*год. Вартість планового обсягу на червень 2021 року дорівнювала 43 384 068,00 грн з ПДВ (8676813,60 за кожен плановий платіж).

Відповідно до п. 6.2. Договору, відповідач, повинен був здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (8676813,60 грн (43 384 068,00 грн. : 5 = 8676813,60 грн)) у такі строки:

- 1 платіж до 17:00 02.06.2021;

- 2 платіж до 10.06.2021;

- 3 платіж до 15.06.2021;

- 4 платіж до 20.06. 2021 (неділя), то наступний робочий 21.06.2021 (понеділок);

- 5 платіж до 25.06.2021.

Відповідачем, в свою чергу, було здійснено такі платежі:

- 30.06.2021 на загальну суму 17 353 627,20 грн;

- 06.07.2021 на суму 8 676 813,60 грн;

- 08.07.2021 на суму 5 032 040,26 грн;

- 27.07.2021 на суму 5 000000 грн;

- 28.07.2021 на суму 5 000000 грн.

- останній день існування зобов`язання зі сплати передоплати планового обсягу послуги - 07.07.2021;

- зобов`язання зі сплати передоплати планового обсягу послуги є припиненим з 08.07.2021.

Здійснені відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:

- 1 платіж на суму 8 676 813,60 грн сплачений 30.06.2021 (порушення строку оплати з 03.06.2021 по 29.06.2021);

- 2 платіж на суму 8 676 813,60 грн сплачений 30.06.2021 (порушення строку оплати з 11.06.2021 по 29.06.2021);

- 3 платіж на суму 8 676 813,60 грн сплачений 06.07.2021 (порушення строку оплати з 16.06.2021 по 05.07.2021);

- 4 платіж на суму 8 676 813,60 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 22.06.2021 по 07.07.2021);

- 5 платіж на суму 8 676 813,60 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.06.2021 по 07.07.2021).

За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії на червень 2021 року позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 64 382,48 грн за період з червня по липень 2021 року.

Станом на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, 30.06.2021, у відповідача була наявна заборгованість з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на червень 2021 року у розмірі 26 030 440,80 грн

За таких обставин, розрахунок інфляційної складової у даному випадку слід починати з липня 2021 року.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Позиція, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, є більш пізньою у часі у порівнянні з тими правовими позиціями, якими обґрунтовано доводи касаційної скарги наведені скаржником у даній справі, а, отже, саме цю правову позицію суд касаційної інстанції враховує та зазначає, що при прийняті оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно з якими сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Разом з цим, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на червень 2021 року є таким, що припинилось, з 08.07.2021, а тому, відсутні правові підстави для нарахування інфляційної складової за указані позивачем періоди.

Також за порушення відповідачем строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії за червень 2021 року позивачем було нараховано пеню у розмірі 406 502,77 грн та 3 % річних у розмірі 62 045,17 грн.

Щодо розрахунку пені суд зазначає наступне:

- 1 платіж 03.06.2021 - 29.06.2021- 96 276,97 грн;

- 2 платіж 11.06.2021 -29.06.2021- 67 750,46 грн;

- 3 платіж 16.06.2021- 05.07.2021 - 71 316,28 грн;

- 4 платіж 22.06. 2021 - 07.07.2021 - 57 053,02 грн;

- 5 платіж 26.06.2021 - 07.07.2021 - 42 789,77 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за розрахунком суду загальна сума пені за прострочення планових платежів за червень 2021 року становить 335 186,50 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованої пені становить 406 502,77 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню пені за прострочення планових платежів за червень 2021 року у розмірі 335 186,50 грн.

Щодо розрахунку 3% річних, то колегією суддів був здійснений перерахунок та установлено наступне:

- 1 платіж 03.06.2021 - 29.06.2021- 19 255,39 грн;

- 2 платіж 11.06.2021 -29.06.2021- 13 550,09 грн;

- 3 платіж 16.06.2021- 05.07.2021 - 14 263,26 грн;

- 4 платіж 22.06. 2021 - 07.07.2021 - 11 410,60 грн;

- 5 платіж 26.06.2021 - 07.07.2021 - 8 557,95 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за підрахунком суду загальна сума 3% становить 67 037,29 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованих 3% становила 82 013,73 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню 3% за прострочення планових платежів за червень 2021 року у розмірі 67 037,29 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені та 3% за прострочення планових платежів за червень 2021 року у розмірі у загальному розмірі, за підрахунком суду становлять 402 223,79 грн.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21 суд касаційної інстанції, викладаючи обставин справи, установлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, в описовій частині указаної постанови зазначив, що з редакції пункту 6.5 договору убачається, що саме в акті вказується вартість фактично наданої послуги з передачі електричної енергії, обсяг попередніх оплат і сума, що підлягає оплаті (або переплата), як різниця між вартістю фактично отриманої послуги і сумою попередніх оплат. Отже, саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом трьох банківських днів на суму, указану в акті; з урахуванням цього, а також пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, відповідальність за неоплату послуги з передачі електричної енергії у вигляді штрафу у розмірі 7% може наставати за сукупності двох умов: наявність простроченої оплати після отримання акта приймання-передачі і тривалість такого прострочення більше 30 календарних днів.

З огляду на указаний висновок Верховного Суду штраф у розмірі 7 % може бути застосований лише у разі прострочення оплати фактичної вартості Послуги, а не планової, а тому у нарахованому позивачем штрафу 7% у розмірі 607 376,95 грн належить відмовити.

Липень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 22.06.2021 № 1582/01/01 відповідач повідомив про намір отримати Послугу в липні 2021 року у розмірі 12 200 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на липень 2021 року дорівнювала 3 585 946,00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 6.2. Договору, відповідач, повинен був здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 585 946,00 грн : 5) х 1,2 = 860 627,04 грн у такі строки:

- 1 платіж до 17:00 02.07.2021;

- 2 платіж до 10.07.2021 (субота), то наступний робочий 12.07.2021 (понеділок);

- 3 платіж до 15.07.2021;

- 4 платіж до 20.07.2021;

- 5 платіж до 25.07.2021 (неділя), то наступний робочий 26.07.2021 (понеділок).

Відповідно до умов договору, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на липень 2021 року є таким, що припинилось з 07.08.2021.

Здійснені відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:

- 1 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.07.2021 по 06.08.2021);

- 2 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 12.07.2021 по 06.08.2021);

- 3 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.07.2021 по 06.08.2021);

- 4 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.07.2021 по 06.08.2021);

- 5 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.07.2021 по 06.08.2021).

З матеріалів справи слідує, що позивачем при здійсненні розрахунку нарахування штрафних санкцій за липень 2021 року було невірно розраховано суми планових платежів, а саме зазначено, що така сума складає 8 606 270,40 грн, тим часом вірною сумою планового платежу є: 12 200 000 кВт*год. х 293,93 грн/МВт*год. = 3 585 946,00 грн без ПДВ. Один платіж становить: (3 585 946,00 грн : 5) х 1,2 = 860 627,04 грн, отже нарахування слід здійснювати на зазначену суму.

Щодо розрахунку пені суд зазначає наступне:

- 1 платіж 03.07.2021 - 06.08.2021- 12 734,04 грн;

- 2 платіж 12.07.2021 -06.08.2021- 9 550,53 грн;

- 3 платіж 16.07.2021- 06.08.2021- 8 135,64 грн;

- 4 платіж 21.07. 2021 - 06.08.2021- 6 367,02 грн;

- 5 платіж 26.07.2021 - 06.08.2021- 4 527,66 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за розрахунком суду загальна сума пені за прострочення планових платежів за липень 2021 року становить 41 314,89 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованої пені становить 722441,80 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню пені за прострочення планових платежів за липень 2021 року у розмірі 41 314,89 грн.

Щодо розрахунку 3% річних, то колегією суддів був здійснений перерахунок та установлено наступне:

- 1 платіж 03.07.2021 - 06.08.2021- 2 476,06 грн;

- 2 платіж 12.07.2021 -06.08.2021- 1 839,36 грн;

- 3 платіж 16.07.2021- 06.08.2021- 1 556,38 грн;

- 4 платіж 21.07. 2021 - 06.08.2021- 1 202,66 грн;

- 5 платіж 26.07.2021 - 06.08.2021- 848,94 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за підрахунком суду загальна сума 3% за липень 2021 року становить 7 923,40 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованих 3% становила 144488,36 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню 3% за прострочення планових платежів за липень 2021 року у розмірі 7 923,40 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені та 3% за прострочення планових платежів за липень 2021 року у розмірі у загальному розмірі, за підрахунком суду становлять 49 238,29 грн.

Інфляційні втрати за липень позивачем не нараховувались.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21 суд касаційної інстанції, викладаючи обставин справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, в описовій частині вказаної постанови зазначив, що з редакції пункту 6.5 договору вбачається, що саме в акті вказується вартість фактично наданої послуги з передачі електричної енергії, обсяг попередніх оплат і сума, що підлягає оплаті (або переплата), як різниця між вартістю фактично отриманої послуги і сумою попередніх оплат. Отже, саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом трьох банківських днів на суму, вказану в акті; з урахуванням цього, а також пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, відповідальність за неоплату послуги з передачі електричної енергії у вигляді штрафу у розмірі 7% може наставати за сукупності двох умов: наявність простроченої оплати після отримання акта приймання-передачі і тривалість такого прострочення більше 30 календарних днів.

З огляду на указаний висновок Верховного Суду штраф у розмірі 7 % може бути застосований лише у разі прострочення оплати фактичної вартості Послуги, а не планової, як, а тому нарахований позивачем штраф 7% у розмірі 3 012 194,64 грн не підлягає задоволенню.

Серпень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)

Листом від 22.07.2021 № 1794/01/01 відповідач повідомив про намір отримати Послугу в серпні 2021 року у розмірі 11 780 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на серпень 2021 року дорівнювала 3 462 495,40 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 6.2. Договору, відповідач, повинен був здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 462 495,40 грн : 5) х 1,2 = 830 998,90 грн у такі строки:

- 1 платіж до 17:00 03.08.2021;

- 2 платіж до 10.08.2021;

- 3 платіж до 15.08.2021 (неділя), то наступний робочий 16.08.2021 (понеділок);

- 4 платіж до 20.08.2021;

- 5 платіж до 25.08.2021.

Відповідно до умов договору, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на серпень 2021 року є таким, що припинилось з 08.09.2021.

Відповідачем, в свою чергу 01.09.2021 було здійснено платіж на загальну суму 5 000 000,00 грн.

Здійснені відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:

- 1 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.08.2021 по 31.08.2021);

- 2 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 11.08.2021 по 31.08.2021);

- 3 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 17.08.2021 по 31.08.2021);

- 4 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.08.2021 по 31.08.2021);

- 5 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.08.2021 по 31.08.2021).

Проведений позивачем розрахунок штрафних санкцій є невірним, оскільки позивачем невірно установлено суми планових платежів, а саме зазначено, що така сума складає 8 309 988,96 грн, тим часом вірною сумою планового платежу є: 11 780 000 кВт*год х 293,93 грн/МВт*год = 3 462 495,40 грн без ПДВ. Один платіж становить: (3 462 495,40 грн : 5) х 1,2 = 830 998,90 грн, отже нарахування слід здійснювати на зазначену суму. Крім того у рахунках за послуги передачі електричної енергії було зазначено, що надані планові обсяги передачі електроенергії на серпень 2021, зокрема, погоджено ОСП.

Щодо розрахунку пені суд зазначає наступне:

- 1 платіж 03.08.2021 - 31.08.2021- 10 563,93 грн;

- 2 платіж 11.08.2021 -31.08.2021- 7 649,74 грн;

- 3 платіж 17.08.2021- 31.08.2021- 5 464,10 грн;

- 4 платіж 21.08. 2021 - 31.08.2021- 4 007,01 грн;

- 5 платіж 26.08.2021 - 31.08.2021- 2 185,64 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за розрахунком суду загальна сума пені за прострочення планових платежів за серпень 2021 року становить 29 870,42 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованої пені становить 643156,75 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню пені за прострочення планових платежів за серпень 2021 року у розмірі 29 870,42 грн.

Щодо розрахунку 3% річних, то колегією суддів був здійснений перерахунок та установлено наступне:

- 1 платіж 03.08.2021 - 31.08.2021- 1 980,74грн;

- 2 платіж 11.08.2021 -31.08.2021- 1 434,33грн;

- 3 платіж 17.08.2021- 31.08.2021- 1 024,52грн;

- 4 платіж 21.08. 2021 - 31.08.2021- 751,31 грн;

- 5 платіж 26.08.2021 - 31.08.2021- 409,81 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за підрахунком суду загальна сума 3% за серпень 2021 року становить 5 600,71 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованих 3% становила 128631,34 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню 3% за прострочення планових платежів за серпень 2021 року у розмірі 5 600,71 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені та 3% за прострочення планових платежів за серпень 2021 року у розмірі у загальному розмірі, за підрахунком суду становлять 35 471,13 грн.

За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії на серпень 2021 року позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 382 060,06 грн за період з серпня по вересень 2021 року.

Станом на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, 31.08.2021, у відповідача була наявна заборгованість з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на серпень 2021 року у розмірі 4 154 994,50 грн, однак 01.09.2021 було здійснено повну оплату у розмірі 5 000 000,00 грн

За таких обставин, розрахунок інфляційної складової у даному випадку слід починати з вересня 2021 року.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають ураховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Позиція, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, є більш пізньою у часі у порівнянні з тими правовими позиціями, якими обґрунтовано доводи касаційної скарги наведені скаржником у даній справі, а, отже, саме цю правову позицію суд касаційної інстанції враховує та зазначає, що при прийняті оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно з якими сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Разом з цим, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на серпень 2021 року є таким, що припинилось, з 08.09.2021, а тому, відсутні правові підстави для нарахування інфляційної складової за вказані позивачем періоди.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21 суд касаційної інстанції, викладаючи обставин справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, в описовій частині вказаної постанови зазначив, що з редакції пункту 6.5 договору убачається, що саме в акті указується вартість фактично наданої послуги з передачі електричної енергії, обсяг попередніх оплат і сума, що підлягає оплаті (або переплата), як різниця між вартістю фактично отриманої послуги і сумою попередніх оплат. Отже, саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом трьох банківських днів на суму, вказану в акті; з урахуванням цього, а також пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, відповідальність за неоплату послуги з передачі електричної енергії у вигляді штрафу у розмірі 7% може наставати за сукупності двох умов: наявність простроченої оплати після отримання акта приймання-передачі і тривалість такого прострочення більше 30 календарних днів.

З огляду на указаний висновок Верховного Суду штраф у розмірі 7 % може бути застосований лише у разі прострочення оплати фактичної вартості послуги, а не планової, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу 7% у розмірі 2 908 496,14 грн не підлягає задоволенню.

Вересень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)

Листом від 18.08.2021 № 2011/01/01 відповідач повідомив про намір отримати Послугу в вересні 2021 року у розмірі 11 770 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на вересень 2021 року дорівнювала 3 459 556,10 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 6.2. Договору, відповідач, повинен був здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 459 556,10 грн : 5) х 1,2 = 830 293,46 грн у такі строки:

- 1 платіж до 17:00 02.09.2021;

- 2 платіж до 10.09.2021;

- 3 платіж до 15.09.2021;

- 4 платіж до 20.09.2021;

- 5 платіж до 25.09.2021 (субота), то наступний робочий 27.09.2021 (понеділок).

Відповідно до умов договору, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на вересень 2021 року є таким, що припинилось з 08.10.2021.

Здійснені відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:

- 1 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.09.2021 по 07.10.2021);

- 2 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 11.09.2021 по 07.10.2021);

- 3 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.09.2021 по 07.10.2021);

- 4 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.09.2021 по 07.10.2021);

- 5 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 28.09.2021 по 07.10.2021).

За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії на вересень 2021 року позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 911 410,88 грн за період з вересня по листопад 2021 року.

Станом на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, 30.09.2021, у відповідача була наявна заборгованість з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на вересень 2021 року у розмірі 4 151 467,30 грн

За таких обставин, розрахунок інфляційної складової у даному випадку слід починати з жовтня 2021 року.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають ураховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Позиція, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, є більш пізньою у часі у порівнянні з тими правовими позиціями, якими обґрунтовано доводи касаційної скарги наведені скаржником у даній справі, а, отже, саме цю правову позицію суд касаційної інстанції враховує та зазначає, що при прийняті оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно з якими сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Разом з цим, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на вересень 2021 року є таким, що припинилось, з 08.10.2021, а тому, відсутні правові підстави для нарахування інфляційної складової за указані позивачем періоди.

Щодо розрахунку пені суд зазначає наступне:

- 1 платіж 03.09.2021 - 07.10.2021- 13 375,69 грн;

- 2 платіж 11.09.2021 - 07.10.2021- 10 441,22 грн;

- 3 платіж 16.09.2021- 07.10.2021- 8 507,66 грн;

- 4 платіж 21.09. 2021 - 07.10.2021- 6 574,10 грн;

- 5 платіж 28.09.2021 - 07.10.2021- 3 867,12грн.

Ураховуючи вищенаведене, за розрахунком суду загальна сума пені за прострочення планових платежів за вересень 2021 року становить 42 765,79 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованої пені становить 102 995,96 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню пені за прострочення планових платежів за вересень 2021 року у розмірі 42 765,79 грн.

Щодо розрахунку 3% річних, то колегією суддів був здійснений перерахунок та установлено наступне:

- 1 платіж 03.09.2021 - 07.10.2021- 2 388,52 грн;

- 2 платіж 11.09.2021 -07.10.2021- 1 842,57 грн;

- 3 платіж 16.09.2021- 07.10.2021- 1 501,35 грн;

- 4 платіж 21.09. 2021 - 07.10.2021- 1 160,14 грн;

- 5 платіж 28.09.2021 - 07.10.2021- 682,43 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за підрахунком суду загальна сума 3% за вересень 2021 року становить 7 575,01 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованих 3% становила 21 223,66 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню 3% за прострочення планових платежів за вересень 2021 року у розмірі 7 575,01 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені та 3% за прострочення планових платежів за вересень 2021 року у розмірі у загальному розмірі, за підрахунком суду становлять 50 340,80 грн.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21 суд касаційної інстанції, викладаючи обставин справи, установлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, в описовій частині указаної постанови зазначив, що з редакції пункту 6.5 договору убачається, що саме в акті вказується вартість фактично наданої послуги з передачі електричної енергії, обсяг попередніх оплат і сума, що підлягає оплаті (або переплата), як різниця між вартістю фактично отриманої послуги і сумою попередніх оплат. Отже, саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом трьох банківських днів на суму, указану в акті; з урахуванням цього, а також пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, відповідальність за неоплату послуги з передачі електричної енергії у вигляді штрафу у розмірі 7% може наставати за сукупності двох умов: наявність простроченої оплати після отримання акта приймання-передачі і тривалість такого прострочення більше 30 календарних днів.

З огляду на указаний висновок Верховного Суду можна зазначити, що штраф у розмірі 7 % може бути застосований лише у разі прострочення оплати фактичної вартості Послуги, а не планової, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 290 502,71 грн задоволенню не підлягає.

Жовтень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)

Листом від 20.09.2021 № 2440/01/01 відповідач повідомив про намір отримати Послугу у жовтні 2021 року у розмірі 12 160 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на жовтень 2021 року дорівнювала 3 574 188,80 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 6.2. Договору, відповідач, повинен був здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 574 188,80 грн : 5) х 1,2 = 857 805,31 грн у такі строки:

- 1 платіж до 17:00 04.10.2021;

- 2 платіж до 10.10.2021 (неділя), то наступний робочий день 11.10.2021 (понеділок);

- 3 платіж до 15.10.2021;

- 4 платіж до 20.10.2021;

- 5 платіж до 25.10.2021.

Відповідно до умов договору, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на жовтень 2021 року є таким, що припинилось з 06.11.2021.

Здійснені відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:

- 1 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 05.10.2021 по 05.11.2021);

- 2 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 12.10.2021 по 05.11.2021);

- 3 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.10.2021 по 05.11.2021);

- 4 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.10.2021 по 05.11.2021);

- 5 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.10.2021 по 05.11.2021).

За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії на жовтень 2021 року позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 550 542,37 грн за період з жовтня по листопад 2021 року.

Станом на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, 31.10.2021, у відповідача була наявна заборгованість з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на жовтень 2021 року у розмірі 4 289 026,55 грн

За таких обставин, розрахунок інфляційної складової у даному випадку слід починати з листопада 2021 року.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Позиція, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, є більш пізньою у часі у порівнянні з тими правовими позиціями, якими обґрунтовано доводи касаційної скарги наведені скаржником у даній справі, а, отже, саме цю правову позицію суд касаційної інстанції ураховує та зазначає, що при прийняті оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій урахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно з якими сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Разом з цим, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на жовтень 2021 року є таким, що припинилось, з 06.11.2021, а тому, відсутні правові підстави для нарахування інфляційної складової за вказані позивачем періоди.

Щодо розрахунку пені суд зазначає наступне:

- 1 платіж 05.10.2021 - 05.11.2021- 12 784,82 грн;

- 2 платіж 11.10.2021 - 12.10.2021- 10 387,67 грн;

- 3 платіж 16.10.2021- 05.11.2021- 8 390,04 грн;

- 4 платіж 21.10. 2021 - 05.11.2021- 6 392,41 грн;

- 5 платіж 26.10.2021 - 05.11.2021- 4 394,78 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за розрахунком суду загальна сума пені за прострочення планових платежів за жовтень 2021 року становить 42 349,72 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованої пені становить 90 950,86 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню пені за прострочення планових платежів за жовтень 2021 року у розмірі 42 349,72 грн.

Щодо розрахунку 3% річних, то колегією суддів був здійснений перерахунок та установлено наступне:

- 1 платіж 05.10.2021 - 05.11.2021- 2 256,15 грн;

- 2 платіж 11.10.2021 - 12.10.2021- 1 833,12 грн;

- 3 платіж 16.10.2021- 05.11.2021- 1 480,60 грн;

- 4 платіж 21.10. 2021 - 05.11.2021- 1 128,07 грн;

- 5 платіж 26.10.2021 - 05.11.2021- 775,55 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за підрахунком суду загальна сума 3% за жовтень 2021 року становить 7 473,49 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 8) загальна сума нарахованих 3% становить 18 190.17 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню 3% за прострочення планових платежів за жовтень 2021 року у розмірі 7 473.49 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені та 3% за прострочення планових платежів за жовтень 2021 року у розмірі у загальному розмірі, за підрахунком суду становлять 49 823,21 грн.

Також, у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21 суд касаційної інстанції, викладаючи обставин справи, установлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, в описовій частині вказаної постанови зазначив, що з редакції пункту 6.5 договору убачається, що саме в акті указується вартість фактично наданої послуги з передачі електричної енергії, обсяг попередніх оплат і сума, що підлягає оплаті (або переплата), як різниця між вартістю фактично отриманої послуги і сумою попередніх оплат. Отже, саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом трьох банківських днів на суму, указану в акті; з урахуванням цього, а також пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, відповідальність за неоплату послуги з передачі електричної енергії у вигляді штрафу у розмірі 7% може наставати за сукупності двох умов: наявність простроченої оплати після отримання акта приймання-передачі і тривалість такого прострочення більше 30 календарних днів.

З огляду на зазначений висновок Верховного Суду можна дійти висновку, що штраф у розмірі 7 % може бути застосований лише у разі прострочення оплати фактичної вартості Послуги, а не планової, отже позовна вимога про нарахування штрафу у розмірі 556 642,37 грн належить відмовити.

Листопад 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)

Листом від 20.10.2021 № 2900 Відповідач повідомив про намір отримати Послугу у листопаді 2021 року у розмірі 13 540 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на листопад 2021 року дорівнювала 3 979 812,20 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 6.2. Договору, відповідач, повинен був здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 979 812,20 грн : 5) х 1,2 = 955 154,93 грн у такі строки:

- 1 платіж до 17:00 02.11.2021;

- 2 платіж до 10.11.2021;

- 3 платіж до 15.11.2021;

- 4 платіж до 20.11.2021 (субота);

- 5 платіж до 25.11.2021.

Відповідно до умов договору, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на листопад 2021 року є таким, що припинилось з 08.12.2021.

Здійснені відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:

- 1 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.11.2021 по 07.12.2021);

- 2 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 11.11.2021 по 07.12.2021);

- 3 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.11.2021 по 07.12.2021);

- 4 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 22.11.2021 по 07.12.2021);

- платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.11.2021 по 07.12.2021).

За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії на листопад 2021 року позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 409 828,75 грн за період з листопада 2021 року по січень 2021 року.

Станом на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, 30.11.2021, у відповідача була наявна заборгованість з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на листопад 2021 року у розмірі 4 775 774,65 грн

За таких обставин, розрахунок інфляційної складової у даному випадку слід починати з грудня 2021 року.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають ураховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Позиція, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, є більш пізньою у часі у порівнянні з тими правовими позиціями, якими обґрунтовано доводи касаційної скарги наведені скаржником у даній справі, а, отже, саме цю правову позицію суд касаційної інстанції ураховує та зазначає, що при прийняті оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій урахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно з якими сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Разом з цим, зобов`язання з оплати планових обсягів передачі електричної енергії на листопад 2021 року є таким, що припинилось, з 08.12.2021, а тому, відсутні правові підстави для нарахування інфляційної складової за вказані позивачем періоди.

Щодо розрахунку пені суд зазначає наступне:

- 1 платіж 03.11.2021 - 07.12.2021- 15 570,33 грн;

- 2 платіж 11.11.2021 - 07.12.2021- 12 011,40 грн;

- 3 платіж 16.11.2021- 07.12.2021- 9 787,07 грн;

- 4 платіж 22.11. 2021 - 07.12.2021- 7 117,87 грн;

- 5 платіж 26.11.2021 - 07.12.2021- 5 338,40 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за розрахунком суду загальна сума пені за прострочення планових платежів за листопад 2021 року становить 49 825,07 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 9) загальна сума нарахованої пені становить 90 281,77 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню пені за прострочення планових платежів за листопад 2021 року у розмірі 49 825,07 грн.

Щодо розрахунку 3% річних, то колегією суддів був здійснений перерахунок та установлено наступне:

- 1 платіж 03.11.2021 - 07.12.2021- 2 747,71 грн;

- 2 платіж 11.11.2021 - 07.12.2021- 2 119,66 грн;

- 3 платіж 16.11.2021- 07.12.2021- 1 727,13 грн;

- 4 платіж 22.11. 2021 - 07.12.2021- 1 256,09 грн;

- 5 платіж 26.11.2021 - 07.12.2021- 942,07 грн.

Ураховуючи вищенаведене, за підрахунком суду загальна сума 3% за листопад 2021 року становить 8 792.66 грн, а згідно розрахунку позивача (т. 1 а.с. 9) загальна сума нарахованих 3% становить 18 056.35 грн. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню 3% за прострочення планових платежів за листопад 2021 року у розмірі 8 792.66 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені та 3% за прострочення планових платежів за листопад 2021 року у розмірі у загальному розмірі, за підрахунком суду становлять 58 617.73 грн.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21 суд касаційної інстанції, викладаючи обставин справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, в описовій частині указаної постанови зазначив, що з редакції пункту 6.5 договору вбачається, що саме в акті зазначається вартість фактично наданої послуги з передачі електричної енергії, обсяг попередніх оплат і сума, що підлягає оплаті (або переплата), як різниця між вартістю фактично отриманої послуги і сумою попередніх оплат. Отже, саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом трьох банківських днів на суму, вказану в акті; з урахуванням цього, а також пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, відповідальність за неоплату послуги з передачі електричної енергії у вигляді штрафу у розмірі 7% може наставати за сукупності двох умов: наявність простроченої оплати після отримання акта приймання-передачі і тривалість такого прострочення більше 30 календарних днів.

З огляду на зазначений висновок Верховного Суду можна дійти висновку, що штраф у розмірі 7 % може бути застосований лише у разі прострочення оплати фактичної вартості Послуги, а не планової, отже дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не установлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень п.55 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» позивач (НЕК «Укренерго») виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019 №0479-02024 та Додатковою угодою до нього. Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та надав послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується актами приймання-передачі Послуги за червень, липень, серпень, вересень, жовтень і листопад 2021 року.

Факт виконання позивачем належним чином договірних зобов`язань по вищевказаному Договору підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та не оспорюються відповідачем.

Зауваження, претензії, скарги з боку відповідача щодо якості, умов та порядку надання послуг з передачі електричної енергії відсутні.

Зобов`язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Умови зазначеного Договору, які регулюють між сторонами строки та умови розрахунків є чинними і в установленому законом порядку не визнавалися судом недійсними.

Прострочення виконання грошового зобов`язання в спірний період, підтверджується матеріалами справи.

За результатами розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення 3% у розмірі 104402.56 грн та пені у розмірі 541 312.39 грн, у решті вимог слід відмовити.

Щодо застосування строків позовної давності, яку просив відповідач застосувати до даного спору, суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ст.258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 5 ст. 261 ЦК України, якою врегульовано порядок визначення початку перебігу строку позовної давності, установлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Суд ураховує, що перебіг строку нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Проте, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, зокрема, щодо строку позовної давності зі стягнення пені, були продовжені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)" на строк дії карантину.

З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України за № 211 від 11.03.2020 (з подальшими змінами), якою з 12.03.2020 на усій території України установлено карантин, який діє і на час розгляду цієї справи.

Постановою Кабінету Міністрів N 641 від 22.07.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (СОVID -2019), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" в країні продовжено карантин з 01.08.2020 по 19.12.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 карантин продовжено до 31.12.2021, який на даний час триває.

Відтак, суд дійшов висновку, що право на стягнення пені у позивача, в силу закону з 12.03.2020 строк позовної давності є продовженим, а тому строк давності для звернення до суду із цим позовом не пропущено.

Згідно зі статтею 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

За наведених обставин, висновки місцевого господарського суду не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 86, 236, 261, 238 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Зважаючи на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального права, за таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 та про часткове задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут".

Судові витрати, розподілити згідно вимог ст. 129 ГПК України та ЗУ «Про судовий збір» (пропорційно задоволеним вимогам).

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №925/654/22 скасувати частково.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (, зареєстроване за адресою: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (, зареєстроване за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25):

- 104 402,56 грн (сто чотири тисячі чотириста дві гривні п`ятдесят шість копійок) 3% річних,

- 541 312,39 грн (п`ятсот сорок одна тисяча триста дванадцять гривень тридцять девять копійок) пені.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (, зареєстроване за адресою: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (, зареєстроване за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25) 9 685,72 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (, зареєстроване за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (, зареєстроване за адресою: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) 260 443,24 грн судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду Черкаської області видати накази на виконання даної постанови.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.07.2023.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран