ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2533/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агра", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Екатеринослав", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 113 211,66 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Агра" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 81 452,67 грн., що складають суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 4 317,42 грн. - річних, 27 441,57 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем, як власником нерухомого майна, зобов`язання щодо оплати за надані житлово-комунальні послуги у період з червня 2020 по грудень 2021 року.

У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає про те, що ПрАТ "Агра" не надано доказів надання співвласниками будинку № 53 по вул. Шевченка у місті Дніпрі йому повноважень щодо утримання спільного майна будинку відповідно до приписів частин 1, 2 статті 369 Цивільного кодексу України, а отже, на думку відповідача, позивач не є балансоутримувачем вказаного будинку.

Крім того, ТОВ "Реал Естейт Екатеринослав" зазначає, що додані до позовної заяви проекти договорів не відповідають Типовому договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712.

До того ж, відповідач вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення ним витрат щодо утримання спільного майна будинку № 53 по вул. Шевченка у місті Дніпрі, у зв`язку з чим відсутні правові підстави щодо визначення їх розміру та стягнення відповідно.

З огляду на викладене та зважаючи на відсутність договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та відповідно розміру та строків оплати пред`явленої до стягнення суми основного боргу, на думку відповідача, відсутні і підстави для стягнення нарахованих позивачем сум інфляції грошових коштів та річних.

27.06.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує на те, що його підприємство є балансоутримувачем БФК "Будинок на Катеринославському", яке надає відповідачеві, який є власником квартири № 26 загальною площею 98,4 м2, розташованої на 12 поверсі будинку № 53 по вул. Шевченка в м. Дніпрі, житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Вказані послуги надаються усім співвласникам зазначеного багатоквартирного будинку на підставі укладених договорів з умовами, аналогічними тим, які містяться у проектах договорів, запропонованих відповідачу для укладення.

Крім того, у відповіді на відзив позивач наголошує на тому, що складені та надіслані на адресу відповідача проекти договорів відповідають вимогам, передбаченим законом, та містять усі необхідні суттєві умови.

До того ж, ПрАТ "Агра" вказує про те, що його підприємством також надсилались на адресу ТОВ "Реал Естейт Екатеринослав" рахунки та акти виконаних робіт щодо наданих житлово-комунальних послуг, в яких відображено суму нарахованого боргу.

З огляду на те, що вказані житлово-комунальні послуги надані в повному обсязі та належної якості, на думку позивача, факт неукладення договору відповідачем не звільняє його від обов`язку сплатити вказаний борг у повному обсязі з урахування річних від суми простроченого грошового зобов`язання та інфляції грошових коштів за весь період прострочення такого зобов`язання.

Ухвалою суду від 23.05.2023 відкрито провадження у справі № 904/2533/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.06.2023 відповідачем через канцелярію господарського суду подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу від 19.06.2023.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з наданням житлово-комунальних послуг, їх обсягом та вартістю, а також наявністю підстав для стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у період з червня 2020 по грудень 2021 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 314076 від 10.02.2012 Приватне акціонерне товариство "Агра" є власником нежитлових приміщень за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вулиця Шевченка (Бабушкінський, Жовтневий райони), будинок 53, в багатофункціональному комплексі літ. Х-б-16: у підвалі поз. 736, 740, 749; XVIII-4, на першому поверсі поз. 101-108, 112-119, І-9, І-10, І-11, І-12, І-16 ганки літ. х2, х5; на другому поверсі поз. ІІ-5, ІІ-6, ІІ-7, ІІ-9, на третьому поверсі поз. ІІІ-5, ІІІ-6, ІІІ-7, ІІІ-9; на четвертому поверсі поз. 401-438, IV-4, IV-5, IV-6, IV-7, IV-I; на п`ятому поверсі поз. 501-534, V-4, V-5, V-6, V-7, V-I, на шостому поверсі поз. 601-645, VI-4, VI-5, VI-6, VI-7, VI-I, загальна площа приміщень 6 015,4 кв.м, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1656 від 14.12.2011.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Дніпропетровської обласної Ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" від 10.02.2012 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04.2013 нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вулиця Шевченка (Бабушкінський, Жовтневий райони), будинок 53, належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Агра".

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначав основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 1 вказаного Закону балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (пункт 14 частини першої статті 1 Закону).

З огляду на положення вказаних вище Законів та зважаючи на те, що позивач - Приватне акціонерне товариство "Агра" є власником багатофункціонального комплексу за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вулиця Шевченка (Бабушкінський, Жовтневий райони), будинок 53, який веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом, тобто є балансоутримувачем вказаного нерухомого майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал Естейт Екатеринослав» є власником житлового приміщення - квартири загальною площею 98,4 кв.м, житловою площею 78,2 кв.м, розташованого за адресою: м. Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 53, квартира 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; дата прийняття рішення про державну реєстрацію 29.12.2018 на підставі договору купівлі-продажу № 6492 від 29.12.2018 (а.с.25-26).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає про те, що ним в період з червня 2020 по грудень 2021 року було надано відповідачеві житлово-комунальні послуги, які включають в себе експлуатаційні витрати та сумісне використання електричних мереж, на загальну суму 81 452,67 грн. на підставі актів виконаних робіт (надання послуг) (а.с. 41-78) за договорами № 037/ДК/АЭ від 01.01.2019 та № 070/ДК/АЭ від 01.12.2020, проте, відповідач за вказані житлово-комунальні послуги не розрахувався, що і стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є безпосередньо акти цивільного законодавства та акти органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від № 2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі - Закон), який відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень введено в дію з 1 травня 2019 року.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до пункту 4 статті 4 Закону до повноважень Кабінету Міністрів України належить, зокрема, затвердження порядків формування тарифів на комунальні послуги, що встановлюються органами місцевого самоврядування.

До повноважень органів місцевого самоврядування належать, окрім іншого, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону (пункт 2 частини третьої статті 4 Закону).

Частиною першою статті 5 Закону передбачено, що до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

- забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

- інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

За змістом частини першої статті 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з пунктом 1 частиною 1 статті 7 цього Закону передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

За приписами частини першої статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною першою статті 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною (частині 4 статті 13 Закону).

За змістом частини першої статті 16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

Так, Приватне акціонерне товариство "Агра" 14.04.2021 звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Екатеринослав" з пропозицією про укладання договору № 070/ДК/АЭ про надання послуг з експлуатації будинку та відшкодування витрат по оплаті спожитих комунальних послуг від 01.12.2020, надавши письмово проект відповідного договору.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення споживача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та/або надання своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього. Так, ТОВ "Реал Естейт Екатеринослав" вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від ПрАТ "Агра", у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що договір № 070/ДК/АЭ про надання послуг з експлуатації будинку та відшкодування витрат по оплаті спожитих комунальних послуг від 01.12.2020 (далі - Договір) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги.

Відповідно до пункту 1.2. договору Приватне акціонерне товариство "Агра" (далі - сторона 1, позивач у даній справі) зобов`язана надавати послуги з експлуатації будівлі БФК "Дім на Катеринославському", що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, 53 (надалі - будівля), а Товаритство з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Екатеринослав" (далі - сторона 2, відповідач у даній справі) приймає участь у витратах сторони 1 на експлуатацію будівлі у відповідності до площі, що займає сторона 2, в розмірі 98,4 кв.м (надалі - приміщення). Крім того, сторона 2 відшкодовує стороні 1 вартість спожитих стороною 2 комунальних послуг по встановленим тарифам, а також вартість спільного використання електричних, водопровідних та каналізаційних мереж.

Перелік послуг, що входять до складу послуг з експлуатації будівлі, перелік комунальних послуг, що поставляються до приміщення, а також вартість цих послуг та порядок розрахунку визначені у додатку № 2 до даного договору. Обсяг спожитих стороною 2 послуг розраховується згідно приладів обліку і пропорційно до площі приміщень (пункт 1.4. договору).

Згідно з пунктом 2.4. договору сторона 2 зобов`язана своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість експлуатаціних послуг, компенсувати витрати стороні 1 по спільному використанню електричних та водопровідних мереж та відшкодувати витрати стороні 1 по сплаті комунальних послуг протягом п`яти банківських днів з дати отримання рахунку від сторони 1.

Відповідно до пункту 3.1. договору оплата вартості отриманих експлуатаційних і спожитих стороною 2 комунальних послуг відбувається щомісяця, на підставі отриманого від сторони 1 рахунку, згідно тарифів, вказаних у додатку № 2, протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку. У разі, якщо сторона 2 не отримала від сторони 1 рахунок на оплату за спожиті послуги, вона зобов`язана самостійно звернутися до сторони 1 для отримання такого рахунку.

Розрахунковим періодом вважається календарний місяць. Щомісячно до 30-го числа поточного місяця сторона 1 повинна надати стороні 2 акт прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) за поточний місяць, який сторона 2 повинна повернути підписаним до 5-го числа місяця, наступного за звітним. Не отримання чи не підписання, так само як і не повернення підписаного екземпляру акту виконаних робіт за звітний період, не являється підставою для несплати за спожиті за цим договором послуги на підставі рахунку на оплату (пункт 3.2. договору).

Згідно з пунктом 7.1. договору останній вступає в силу з дати підписання і діє до 31.01.2022.

Додатком № 2 до договору визначені послуги з експлуатації будівлі та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг та спільного використання електричних, водопровідних та каналізаційних мереж.

До складу послуг з експлуатації будівлі входять:

- обслуговування покрівлі;

- обслуговування місць загального користування;

- сервісне обслуговування ліфтів;

- сервісне обслуговування системи вентиляції та кондиціонування в місцях загального користування (рецепція);

- сервісне обслуговування силового електрообладнання в місцях загального користування (трансформаторна підстанція, поверхові щитові тощо);

- сервісне обслуговування системи автоматичної пожежної сигналізації в місцях загального користування;

- сервісне обслуговування насосної станції;

- сервісне обслуговування системи відеоспостереження;

- сервісне обслуговування вуличного освітлення;

- опалення місць загального користування;

- кондиціювання місць загального користування (рецепція);

- витратні матеріали (лампи, стартери, придбання госп. інвентар) для місць загального користування;

- вивіз твердих побутових відходів;

- дератизація і дезінсекція місць загального користування;

- прибирання місць загального користування (витратний матеріал і зарплата техперсоналу);

- прибирання зовнішньої території (витратний матеріал і зарплата техперсоналу);

- спец. одяг технічного персоналу, адміністратора;

- обслуговування прибудинкової території (чистка зливостоків, зовнішніх колодязів, прибирання листя, пуху і т.п.);

- заробітна плата адміністративного та інженерно-технічного персоналу;

- адміністративний контроль і відеоспостереження місць загального користування та прибудинкової території будинку.

Вартість експлуатаціних послуг розраховується відповідно до формули:

U=S*Z, де:

U - вартість експлуатаціних послуг в приміщенні з ПДВ в місяць,

S - площа приміщення - кв.м;

Z - погоджений сторонами еквівалент вартості експлуатаційних послуг за 1 кв.м, який складає - 1,5 долари США.

Оплата здійснюється в українській гривні за курсом гривні до долару США згідно даних НБУ на дату виставлення рахунку на підставі отриманого рахунку, протягом п`ти банківських днів з дати отримання рахунку.

Доказів, які б свідчили про звернення Приватного акціонерного товариства "Агра" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Екатеринослав" з пропозицією щодо укладання договору № 037/ДК/АЭ від 01.01.2019, надавши письмово проект відповідного договору, до матеріалів справи позивачем не надано.

На підтвердження надання послуг з експлуатації будівлі та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг та спільного використання електричних мереж за період з червня 2020 по грудень 2021 року за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, 53, позивачем надані суду первинні документи - акти виконаних робіт (надання послуг) на загальну суму 81 452,67 грн., що містяться в матеріалах справи (а.с. 41-78).

Позивачем надсилалися на адресу відповідача акти виконаних робіт (надання послуг) та відповідні рахунки-фактури, що підтверджується описами вкладення до цінного листа та накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 79-86).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Так, з урахуванням приписів статті 530 Цивільного кодексу України та пункту 3.1. договору № 070/ДК/АЭ від 01.12.2020 строк оплати за надані послуги з експлуатації будівлі та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг та спільного використання електричних мереж за загальний період червня 2020 по грудень 2021 є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості за надані послуги в сумі 81 452,67 грн. на момент розгляду спору суду не надано.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за надані послуги з експлуатації будівлі та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг та спільного використання електричних мереж за загальний період червня 2020 по грудень 2021 в сумі 81 452,67 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 07.08.2020 по 15.05.2023 в сумі 4 317,42 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період з серпня 2020 по березень 2023 в сумі 27 441,57 грн.

Розрахунок річних позивачем завищено, у зв`язку з тим, що останнім не враховано умови п. 3.1. спірного договору та положення статті 530 Цивільного кодексу України.

Крім того, розрахунок річних за рахунками № 037/ДК/АЭ.15415 від 22.06.2020 на суму 3 735,31 грн. та № 070/ДК/АЭ.29068 від 22.11.2021 на суму 4 498,73 грн. позивачем завищено, у зв`язку з тим, що останнім не враховано дати надсилання вказаних рахунків на адресу відповідача.

Так, підтвердженням надсилання на адресу відповідача вказаних вище рахунків є описи вкладення у цінний лист, накладні та фіскальні чеки "Укрпошти", відправлення за якими здійснено 14.04.2021 та 17.12.2021 відповідно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 Розділу II Наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" визначено наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1.

Таким чином, відповідач міг отримати лист з рахунком № 037/ДК/АЭ.15415 від 22.06.2020 на суму 3 735,31 грн. 16.04.2021 та, починаючи з 16.04.2021, протягом 7-ти днів відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України оплатити рахунок. Два дні на пересилання листів по місту не враховуються в семиденний строк для оплати та в строк пересилання не враховуються вихідні. Лист з рахунком № 070/ДК/АЭ.29068 від 22.11.2021 на суму 4 498,73 грн. відповідач міг отримати 21.12.2021 та, починаючи з 21.12.2021, протягом 5-ти банківських днів відповідно до умов пункту 3.1. договору № 070/ДК/АЭ від 01.12.2020 оплатити рахунок. Два дні на пересилання листів по місту не враховуються в п`ятиденний строк для оплати та в строк пересилання не враховуються вихідні.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 24.04.2021 по 15.05.2023 в сумі 4 232,48 грн.

Розрахунок інфляції грошових коштів за рахунком № 037/ДК/АЭ.15415 від 22.06.2020 на суму 3 735,31 грн. позивачем також завищено, у зв`язку з тим, що останнім не враховано дату надсилання вказаного рахунку на адресу відповідача.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з травня 2021 по березень 2023 в сумі 27 007,12 грн.

Судом відхиляються заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з огляду на таке.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі - Закон) передбачене право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений частиною першою статті 9 цього Закону обов`язок споживача оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема, готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (частина 2 статті 7 Закону).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Отже, навіть за відсутності договору, втім, з належним підтвердженням матеріалами справи факту надання житлово-комунальних послуг споживачу, останній не звільняється від обов`язку їх оплати.

Крім того, відповідно до статті 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач звертався до ПрАТ "Агра" щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, останнім суду не надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що житлово-комунальні послуги у спірний період надані відповідачеві належним чином та в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 130, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Екатеринослав" (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд. 4, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Агра" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1, ) 81 452,67 грн. - основного боргу, 4 232,48 грн. - річних, 27 007,12 грн. - інфляції грошових коштів, 2 671,69 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 01.08.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко