ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 Справа № 914/2307/22

За позовом: Золочівської районної спілки споживчих товариств (80700, Львівська обл., м.Золочів, вул.Шашкевича, буд.24; ідент.код 01758578)

до Відповідача: Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області (80760, Львівська обл., Золочівський р-н., смт.Поморяни, вул.Січових Стрільців, 25; ідент.код 04373867)

про: визнання незаконним та скасування Рішення і визнання права власності на об`єкт нерухомості за набувальною давністю.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мацейко А.Ю.

Представники:

Позивача: Захарчук Я.В. - Ордер ВС №1160476 від 13.09.2022;

Відповідача: Бузановський С.В. - голова с.р., Кузьма О.М. - Ордер ВС №1130121 від 07.12.2022.

Процесуальні дії вчинено Cудом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Виходячи з обставин, зазначених у частині третій ст. 238 ГПК України, -

Суд встановив:

Золочівською районною спілкою споживчих товариств подано Позовну заяву до Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області з вимогами:

- визнати незаконним і скасувати Рішення Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області № 638 від 24.09.2021 (про взяття на облік, як безхазяйне нерухоме майно, будівлю магазину загальною внутрішньою площею 172,8 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за Позивачем право власності на нежитлове приміщення (магазин) загальною внутрішньою площею 172,8 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Також Позивачем надано Пояснення.

Позивачем підставами позову, зокрема, зазначено:

-Постановою Ради народних комісарів УРСР і Центрального комітету КП(б)У від 08.12.1939 №1618 «Про кооперативні організації Західних областей України» постановлено дозволити Укоопспілці приступити до організації споживчих товариств у Західних областях УРСР на основі статуту, затвердженого Постановою Раднаркому Союзу РСР і ЦК ВКП(б) від 25.01.1939;

- у 1947 році Поморянським споживчим товариством, відповідно до Постанови РНК УРСР № 1618 від 08.12.1939, взято на баланс будівлю магазину за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1, загальною площею 140 кв.м, торговою площею 92 кв.м;

- Постановою правління Золочівської райспоживспілки (Золочівська районна спілка споживчих товариств, ) № 33 від 01.08.2000 постановлено: Підприємству «Галичина» Поморянського споживчого товариства передати на баланс в статутний фонд Підприємству «Добриня» Золочівської райспоживспілки магазин загальною площею 140 кв.м, торговою площею 92 кв.м, у с. Шпиколоси по вул. Центральна, 1 (Золочівського району Львівської області), а також - торгове обладнання вказаного магазину;

- власником та засновником Підприємства «Добриня» є Золочівська районна спілка споживчих товариств;

- Підприємство «Добриня» засноване на базі магазину в с. Шпиколоси (п. 1.1, п. 1.5 Розділу 1 Статуту Підприємства «Добриня»);

- юридична адреса Підприємства «Добриня»: 80756, Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси (п. 1.4 Розділу 1 Статуту Підприємства «Добриня»);

- Підприємство «Добриня» у своїй діяльності підпорядковується Золочівській райспоживспілці (п. 4.1 Розділу 4 Статуту Підприємства «Добриня»);

- відповідно до Акту прийому-передачі від 01.08.2000, Підприємство «Галичина» Поморянського споживчого товариства передало, а Підприємство «Добриня» прийняло на баланс приміщення магазину за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1;

- 28.01.2005 Підприємством «Добриня» та Шпиколоською сільською радою було укладено Договір оренди землі, згідно з яким Підприємство «Добриня» отримало в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування магазину у с. Шпиколоси по вул. Центральна (Золочівського району Львівської області);

-згідно з Актом прийняття передачі від 28.01.2005, Шпиколоська сільська рада передала, а Підприємство «Добриня» прийняло земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування магазину у с. Шпиколоси по вул. Центральна (Золочівського району Львівської області);

- у вказаному Акті зазначено, що власником магазину є Підприємство «Добриня»;

- аналогічні відомості містяться в Договорі оренди землі від 30.01.2006 та Акті прийняття-передачі від 30.01.2006 земельної ділянки площею 0,06 га у с.Шпиколоси по вул. Центральна (Золочівського району Львівської області), укладеними Шпиколоською сільською радою та Підприємством «Добриня»;

- Листом № 113 від 02.12.2010 Виконком Шпиколоської сільської ради зобов`язав Золочівську райспоживспілку, до моменту виготовлення технічної документації та укладення Договору оренди земельної ділянки (площею 0.06 га, призначену для обслуговування магазину у с. Шпиколоси по вул. Центральна), звернутися у державну податкову інспекцію у м. Золочеві з розрахунком нарахування орендної плати та проводити сплату відповідно до поданого розрахунку;

- Листом №1 від 24.01.2014 Шпиколоська сільська рада повідомила Золочівську райспоживспілку, що у зв`язку з відсутністю технічної документації на земельну ділянку та будівлю, договір оренди земельної ділянки не укладено, а орендну плату за землю (розміром 0,06 га, для обслуговування магазину, який знаходиться у с. Шпиколоси по вул. Центральній) Шпиколоська сільська рада просить сплачувати згідно з розрахунком та відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- відомості, які підтверджують використання Підприємством «Добриня» у своїй господарській діяльності магазину по вул. Центральна, 1 у с. Шпиколоси (Золочівського району Львівської області) та необхідність Підприємством сплачувати Шпиколоській сільській раді орендну плату за землю площею 0,06 га (яка використовувалась для обслуговування вказаного магазину) також відображені: у Листах Шпиколоської сільської ради: № 110 від 29.11.2010, № 11 від 29.01.2016, № 23 від 08.02.2017, № 12 від 15.01.2018, Рішенні Шпиколоської сільської ради № 194 від 26.01.2006;

- 30.01.2013 ПАТ «Львівобленерго» та Підприємством «Добриня» укладено Договір про постачання електроенергії № 09090 по об`єкту нерухомого майна: магазин у с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області; ПрАТ «Львівобленерго», у Відповіді № 243-07-7 від 11.01.2021 на адвокатський запит від 28.12.2021, підтвердило наявність у Підприємства «Добриня» діючого Договору №0909000 з ПрАТ «Львівобленерго», долучило історію споживання електроенергії та розрахунків по Договору №0909000 за період 2013 2021 роки, що теж підтверджує факт здійснення Підприємством відкритої господарської діяльності у магазині за адресою: с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1, Золочівського району Львівської області;

- з червня по жовтень місяць 2014 року Золочівською райспоживспілкою проводився капітальний ремонт будівлі магазину за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1;

- виконання капітального ремонту підтверджується Договорами на виконання робіт від 05.06.2014, 15.07.2014, 27.08.2014, Актами стосовно їх виконання від 24.07.2014, 22.08.2014, 08.10.2014, Актом використання будівельних матеріалів від 31.12.2014;

- у вересні 2014 року Золочівська райспоживспілка зверталася з письмовими заявами до сільського голови с. Шпиколоси про отримання інформації з приводу того, чи рахується на балансі Сільської ради будівля магазину по вул. Центральна 1 у с.Шпиколоси Золочівського району Львівської області, а також - з проханням надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення в оренду земельної ділянки площею 0,06 га в с. Шпиколоси по вулиці Центральна, 1;

- 03.10.2014 Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», на підставі звернення Золочівської райспоживспілки № 17 від 26.09.2014, проведено інвентаризацію будівлі магазину в с. Шпиколоси по вул. Центральній, 1, та виготовлено Технічний паспорт;

- з наведеного вбачається, що Золочівська райспоживспілка, в особі власного Підприємства «Добриня», в період з 2000 року, що підтверджено документально, а по факту - з 1947 року, добросовісно заволоділа об`єктом нерухомого майна приміщенням магазину, загальною площею 140 кв.м, торговою площею 92 кв.м., по вул. Центральна, 1 у с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області, та на протязі вказаного часу відкрито володіла вказаним майном, здійснюючи його експлуатацію - господарську діяльність у приміщенні магазину; таке володіння є давнісним та безперервним;

- окрім цього, Золочівська райспоживспілка, в особі власного Підприємства «Добриня», сплачувала Відповідачу плату за фактичну оренду земельної ділянки, площею 0,06 га, призначену для обслуговування магазину;

- з метою утримання магазину в належному стані, у 2014 році проведено капітальний ремонт і перепланування приміщення магазину, що збільшило його площу до 172,8 кв.м;

- отже, Золочівська райспоживспілка набула право власності на нерухоме майно будівлю магазину загальною внутрішньою площею 172,8 кв.м, розташовану за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1, за набувальною давністю;

- 03.03.2021 Золочівська райспоживспілка звернулася із Клопотанням № 19 до Голови Поморянськох ОТГ з метою отримання дозволу на виготовлення документів на право власності на магазин у с. Шпиколоси по вул. Центральна, Золочівського району Львівської області, а також документації на землю площею 0,06 га, яка використовується для обслуговування вказаного магазину;

- однак, Рішенням Поморянської селищної ради № 638 від 24.09.2021 затверджено Акт опису нерухомого майна від 10.09.2021 та взято на облік, як безхазяйне нерухоме майно, будівлю магазину загальною внутрішньою площею 172,8 кв.м, розташовану за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1;

- відповідно до інформаційної довідки № 307427561 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28.10.2021, на підставі Рішення Поморянської селищної ради № 638 від 24.09.2021, Акту обстеження нерухомого майна від 10.09.2021; Довідки КП ЛОР «Золочівське міжрайонне БТІ» № 112 від 25.10.2021, внесено запис № 19562 у Державний реєстр речових прав про вказане нерухоме майно, як безхазяйне майно (будівля магазину за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н, с. Шпиколоси, вулиця Центральна, будинок 1а, площею 172.8 кв.м);

- у друкованому тижневику «Народне Слово» № 46 від 18.11.2021 міститься публікація про те, що Поморянською селищною радою Золочівського району Львівської області, відповідно до ст. 335 Цивільного кодексу України, взято на облік, як безхазяйне, нерухоме майно - будівлю магазину (колишній будинок «Просвіти» збудований за кошти села у 1925 1930 роках) загальною площею 172,8 кв.м, розташовану за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1а;

- Правління Золочівської райспоживспілки надіслало письмове Звернення №80 від 23.11.2021 у Поморянську селищну раду, з проханням виключення об`єкту нерухомого майна - будівлі магазину (у с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області) з обліку майна, яке визнається безхазяйним, оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна на протязі останніх сімдесяти років добросовісно та відкрито експлуатується Позивачем;

- однак, Листом № 722 від 15.12.2021 Поморянська селищна рада відмовила Золочівській райспоживспілці, мотивуючи це тим, що приміщення магазину у с. Шпиколоси (колишній будинок «Просвіти») збудований за кошти села у 1925 1930 роках, а у Золочівської райспоживспілки відсутні будь-які правоустановчі документи на вказаний об`єкт нерухомого майна;

- відповідно до Звіту оцінки майна від 25.07.2022, складеного оцінювачем СОД ФОП ОСОБА_1 (сертифікат СОД № 863/19 від 12.11.2019), ринкова вартість об`єкта оцінки - будівлі магазину загальною площею 172,8 м.кв, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складає з ПДВ: 329533 грн;

- враховуючи те, що майнові права Золочівської райспоживспілки порушено протиправними діями Поморянської селищної ради та в досудовому порядку вказаний спір вирішити не вбачається можливим, Позивач змушений звернутися за захистом своїх прав у Суд;

- відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом;

- згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про споживчу кооперацію», власність споживчої кооперації є однією з форм колективної власності і складається з власності споживчих товариств, спілок, підпорядкованих їм підприємств і організацій та їх спільної власності;

- володіння, користування та розпорядження власністю споживчої кооперації здійснюють її органи відповідно до компетенції, визначеної статутами споживчих товариств та їх спілок;

- приписами ч.ч.1, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом; право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду;

- з огляду на визначену законодавством особливість набуття речових прав на нерухоме майно за набувальною давністю (безпосередньо на підставі судового рішення про визнання такого права) Конституційний Суд у Рішенні від 11.11.2004 у справі №1-30/2004 констатував, що визначальним для правильного вирішення спору є встановлення наявності (або відсутності) прямо передбачених статтею 344 ЦК обставин, сукупність яких обумовлює набуття особою речових прав на майно, а саме: тривале, безперервне, добросовісне та відкрите володіння особою чужим майном (яке має власника, або є річчю безхазяйною); аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в Постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17 від 24.02.2021 у справі №914/8/20;

- Верховним Судом у Постановах від 14.05.2019 у справі №910/14274/17, від 10.02.2020 у справі №923/82/19, від 24.02.2021 у справі №914/8/20 викладено висновок, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, і воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю;

- аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків; при вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом; володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном; крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього; звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю; підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність; володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник;

- якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном;

- відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий); нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію;

- відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння; при цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння;

- володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник;

- давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю; при цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України);

- також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі;

- аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в Постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №201/12550/16-ц та від 24.02.2021 у справі №914/8/20 (при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння);

- за висновком Верховного Суду, наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності; при цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном;

- отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави, натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю;

- після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном, адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник; аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в Постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17;

- враховуючи те, що Позивач тривало (з моменту складення Акту приймання - передачі від 01.08.2000, згідно з яким Підприємство «Галичина» Поморянського споживчого товариства передало, а Підприємство «Добриня» прийняло на баланс приміщення магазину за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1) відкрито, безперервно та добросовісно володіє спірним майном, підтримує його у належному стані, провів у 2014 році капітальний ремонт будівлі, її перепланування, збільшення загальної площі, Позивачем набуто право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю;

- з приводу протиправності Рішення Поморянської селищної ради № 638 від 24.09.2021, на підставі якого взято на облік, як безхазяйне нерухоме майно, будівлю магазину загальною внутрішньою площею 172,8 кв.м, розташовану за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Шпиколоси, вул. Центральна, 1, то, відповідно до ст. 335 Цивільного кодексу, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий; безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені; про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення в друкованих ЗМІ;

- після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона, за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду в комунальну власність;

- однак, не може бути взято на облік безхазяйне майно, яке є власністю особи, навіть якщо право власності цієї особи на таке майно не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- поняття "власник невідомий" застосовується у випадку, якщо має місце фактичне існування об`єкта нерухомого майна при відсутності будь-якої документації щодо нього та інформації про його власника;

- у даному випадку Позивач, на протязі тривалого періоду часу (більше 20 ти років) безперервно, відкрито, добросовісно володіє (експлуатує) об`єктом нерухомого майна приміщенням будівлі магазину загальною площею 172,8 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому Рішення Поморянської селищної ради № 638 від 24.09.2021 про взяття на облік, як безхазяйне нерухоме майно, зазначений об`єкт нерухомого майна суперечить приписам статті 335 Цивільного кодексу України, так як вказане майно перебуває у володінні його власника, а також грубо порушує права Позивача.

Відповідачем подано Відзив з обґрунтуванням безпідставності позовних вимог та, зокрема, зазначено:

- у позовній заяві вказано, що у 1947 році Поморянським споживчим товариством, відповідно до Постанови РНК УРСР №1618 від 08.12.1939, взято на баланс будівлю магазину за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 140 кв.м., торговою площею 92 кв.м, і про це стверджує голова правління Золочівської райспоживспілки у Листі до Поморянської селищної ради від 23.11.2021 № 80;

- але ніяких документів про це Позивачем не надано, а це свідчить про незаконне привласнення Райспоживспілкою чужого майна, і про це керівництво Райспоживспілки знало, бо не мало ніяких документів, хоча спірним приміщенням користувалось і розпоряджалось як своїм майном;

- про відсутність правовстановлюючих документів наголошувала Поморянська селищна рада у Листі до Золочівської райспоживспілки від 15.12.2021 за №122;

- згідно з чинним законодавством, добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, а в даному випадку Райспоживспілка знала, що володіє чужим майном незаконно, але розпоряджалась як своїм;

- також, згідно з чинним законодавством, якщо особа заволоділа річчю недобросовісно, вона не набуває права власності;

- за таких обставин визнання за Золочівською райспоживспілкою права власності на приміщення магазину суперечило б чинному законодавству;

- знаючи про відсутність будь-яких документів на приміщення магазину, Золочівська райспоживспілка своєю Постановою № 33 від 1.08.2000 зобов`язала Підприємство «Галичина» Поморянського споживчого товариства передати на баланс в Статутний фонд Підприємству «Добриня» спірне приміщення; тобто Райспоживспілка розпоряджалася приміщенням магазину як своєю власністю;

- Позивачем приєднано до позовної заяви копії Договору оренди землі, Договору про постачання електричної енергії, Договору на виконання будівельних робіт, але в жодному із вказаних Договорів не зазначено адреси магазину; такі Договори можуть відноситись до будь-якого магазину чи приміщення.

Представники Сторін надали пояснення стосовно обставин спору.

У судовому засіданні Судом оголошувалась перерва.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження (у межах розумного строку).

У ході дослідження обставин справи та поданих доказів, - Суд встановив:

За даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у селі Шпиколоси (Золочівського району Львівської області), на АДРЕСА_1 , розташований об`єкт нерухомості: будівля магазину (загальною площею 172,8 мІ), яка збудована, як будинок « ОСОБА_2 », у 1925-1930 роках за кошти села.

У Державному реєстрі також зазначено, що будівлю взято Поморянською селищною радою, за Рішенням №638 від 24.09.2021, на облік як безхазяйне нерухоме майно.

За ствердженням Відповідача, Позивач недобросовісно заволодів будівлею (знаючи про незаконність володіння і користування майном), без будь-яких правових підстав, і на балансі Райспоживспілки будівля ніколи не обліковувалась.

Позивач стверджує, що право володіння будівлею виникло на підставі Постанови №1618 від 08.12.1939 Ради народних комісарів УРСР і Центрального комітету КП/б/У «Про кооперативні організації Західних областей УРСР», якою (п.5) зобов`язано Укроопспілку розгорнути торгівельну роботу на території Західної України і відкрити (у 1939-40 роках) не менше 550-600 крамниць за рахунок пристосування і устаткування наявних приміщень.

Проте, вказана Постанова (від 08.12.1939) стосувалась організації торгівельної роботи Укроопспілки на території Західної України і жодним чином не вирішувала питання про надання Золочівській Райспоживспілці (Позивачу) у володіння та користування будинку «Просвіти» у селі Шпиколоси, що зумовлює безпідставність ствердження Позивача про набуття права володіння на будівлю на підставі вказаної Постанови;

Додатковим підтвердженням того, що Позивач заволодів об`єктом нерухомості не на підставі вказаної Постанови (від 08.12.1939), є дані, зазначені самим Позивачем, стосовно початку володіння чужим майном - 1947 рік, так як Постановою визначено інший строк на організацію Укоопспілкою торгівельної роботи: 1939 1940 роки.

Проте важливо, що доказів стосовно часу початку володіння Позивачем спірним об`єктом не надано.

Жодних рішень (чи інших документів) стосовно надання Позивачу у володіння та користування спірної будівлі «Просвіти» села Шпиконоси - не надано, що зумовлює відсутність доказів правомірності виникнення у Позивача права володіння і користування.

Позивач, здійснивши фактичне заволодіння чужим об`єктом нерухомості (спочатку частиною будівлі (згідно з даними, зазначеними у Листі №39 від 05.05.2023 Шпиколоської сільської ради, до часу проведення у 1986 році у будівлі ремонту Колгоспом, частина будівлі була надана мешканцям села для використання як народний дім і читальня), а згодом (за даними Відповідача - з 1986 року) - всією будівлею), знав про незаконність своїх дій і, відповідно, облік будівлі на своєму балансі - не здійснював (з відсутністю правових підстав).

Отже, правомірність набуття Позивачем спірного об`єкту нерухомості у володіння не доведено (у зв`язку належними та допустимими доказами).

Відсутні також докази добросовісного заволодіння Позивачем будівлею «Просвіти» у селі Шпиколоси (збудованою громадою села Шпиколоси), що унеможливлює застосування ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин, оскільки, згідно з даною нормою, особа може набути право власності на нерухоме майно за набувальною давністю (при відкритому і безперервному володінні протягом 10 років) лише у випадку добросовісного заволодіння майном.

При цьому, Суд, вирішуючи даний спір, враховує висновки Верховного Суду, викладені у Постановах №910/17274/17 від 14.05.19, №201/12550/16-Ц від 01.08.18, а саме:

- володіння є добросовісним, якщо особа, при заволодінні чужим майном, не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності на це майно;

- добросовісність передбачає, що володілець майна, на момент заволодіння, не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто, - ті обставини, які обумовили його володіння, не дали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння чужим майном;

- добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном (це одна із умов набуття права власності на чуже майно за набувальною давністю);

- володіння майном на підставі певного юридичного титулу (зокрема: договору, що опосередковує передання майна у володіння та користування не на праві власності) виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник;

- володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і що він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на таке чуже майно (тобто йдеться про заволодіння чужим майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною довністю);

- якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня важлива умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого не відомий, або власник відмовився від права власності на належне йому майно.

Враховуючи будівництво спірної будівлі громадою села Шпиколоси ще у 1925 1930 роках, факт приєднання Західної України до складу УРСР у 1939 році зумовив регулювання відносин стосовно права власності на будівлю згідно з вимогами законодавства, чинного в СРСР та УРСР, яке передбачало існування соціалістичної власності у формі: державної, колгосно-кооперативної власності та власності профспілкових і інших громадських організацій.

Враховуючи факт існування Колгоспу, спірна будівля могла належати виключно до колгоспної власності. Проте, відсутність документів того періоду часу унеможливлює встановлення такого факту.

Законне заволодіння майном, яке належало до колгоспної власності, могло відбутись лише на підставі відповідного рішення Колгоспу або на підставі договору. Проте документи того періоду часу відсутні, що унеможливлює встановлення відповідного факту.

У випадку, якщо б таке рішення приймалось (або договір укладався), тоді відсутнім був би факт безтитульності володіння Позивачем спірним майном, що також виключає можливість набуття права власності на чуже майно за набувальною давністю.

Позивач, на момент заволодіння майном знав (не міг не знати), що спірний об`єкт нерухомості збудувала громада села Шпиколоси (як будинок «Просвіти») і, після приєднання Західної України до складу УРСР, використовувала його (за часів існування Колгоспу) як народний дім і читальню.

Оскільки на момент заволодіння Позивачем майном власник цієї будівлі був відомий (так як соціальна власність обліковувалась) і відсутній докази, що власник відмовився від свого права власності, таке майно не може бути набуто Позивачем у власність за набувальною давністю, так як на таке майно (на час заволодіння ним Позивачем) претендував власник.

Враховуючи зазначене, Позивач знав (і не міг не знати) про заволодіння чужим майном неправомірно і про відсутність у нього будь-яких правових підстав для отримання такого майна у власність.

Виходячи з висновку Верховного Суду, викладеного у Постанові від 14.05.2015 у справі №910/17274/17, Позивач, який, на момент заволодіння майном, знав (повинен був знати) про неправомірність заволодіння чужим майном, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, не може його задавнити, оскільки відсутня необхідна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Факт добросовісності заволодіння Позивачем чужим майном відсутній, так як Райспоживспілка, при заволодінні чужим майном, знала (не могла не знати) про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Відсутність доказів наявності правових підстав щодо володіння спірним майном зумовлює недоведеність добросовісності такого володіння.

Неправомірність заволодіння Позивачем спірною будівлею зумовлює і незаконність виданої ним Постанови №33 від 01.08.2000, якою здійснено, без будь-яких правових підстав, розпорядження спірним об`єктом: зобов`язано Підприємство «Галичина» Поморянського СТ передати на баланс (у статутний фонд) Підприємству «Добриня» магазин села Шпиколоси загальною площею 140мІ.

Крім цього, враховуючи зазначену у Державному реєстрі речових прав площу спірної будівлі 172,8 мІ, вказана Постанова Позивача від 01.08.2000 стосується не всієї будівлі, а лише її частини площею 140 мІ.

Відсутність у Позивача правових підстав володіння будівлею зумовлює відсутність права розпорядження об`єктом.

Фактичне користування Позивачем земельною ділянкою, на якій розташований спірний об`єкт нерухомості, не зумовлює добросовісності володіння цим об`єктом (спірною будівлею).

При цьому важливо, що Договір оренди землі на один рік укладався лише 28.01.2005 та 30.01.2006 Шпиколоською сільською радою і «Орендарем ОСОБА_3 , Підприємство Золочівської райспоживспілки «Добриня» (за даними, зазначеними у преамбулі Договорів).

Згідно з умовами п.15 Договорів, земельна ділянка надавалась в оренду для обслуговування магазину.

В Актах від 28.01.2005 та 30.01.2006 стосовно приймання-передавання земельної ділянки, зазначеної в Договорах, вказано, що земельну ділянку прийняв «власник магазину ОСОБА_3 ».

Докази наявності у ОСОБА_3 права власності на магазин - відсутні.

Також, відсутні докази наявності права власності на магазин у Підприємства «Добриня».

Тобто у вказаних Договорах оренди землі зазначено недостовірну інформацію про «власника» будівлі.

Факт здійснення Підприємством «Добриня» господарської діяльності у спірній будівлі чи проведення у ній необхідного ремонту теж не зумовлює правомірності (добросовісності) володіння Позивачем вказаним об`єктом нерухомості.

Факт електропостачання об`єкту нерухомості також не підтверджує права власності (чи правомірності володіння) таким об`єктом, оскільки Енергопостачальна організація не здійснює перевірку і не підтверджує правомірності набуття речового права на об`єкт нерухомості.

Позивачу було відомо про недобросовісність заволодіння ним спірним об`єктом нерухомості і про відсутність у Райспоживспілки права взяття на баланс спірної будівлі, що підтверджується Листом №73 від 11.09.2014 Золочівської райспоживспілки, надісланим Сільському голові села Шпиколоси з проханням «надати довідку про те, що будівля магазину… не обліковується на балансі Сільської ради». Відповідно, Позивачем спірна будівля на балансі - не облуковувалась.

Відсутність доказів добросовісного заволодіння Позивачем спірним об`єктом нерухомості зумовлює безпідставність позовної вимоги про визнання за ним, на підставі норм ч.1 ст.344 ЦК України, права власності за набувальною давністю.

Відсутність у Позивача законного речового права на спірну будівлю зумовлює відсутність права на оскарження ним Рішення Поморянської селищної ради (Відповідача) № 638 від 24.09.2021, яким Орган місцевого самоврядування прийняв на облік будівлю як безхазяйне майно.

Зазначене зумовлює наявність підстав для відмови у задоволенні також і позовної вимоги про визнання незаконним зазначеного Рішення Відповідача.

Згідно з нормою п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, наявні підстави для покладення на Відповідача понесених ним витрат на судовий збір.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 46, 73-80, 86, 91, 123, 129, 169, 170, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України,-

Суд вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження у 20-денний строк після закінчення вказаного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 24.07.2023

Cуддя Стороженко О.Ф.