ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

21 липня 2023 року м. ХарківСправа № 922/2826/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" про забезпечення позову (вх.№19051 від 20.07.2023) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка", м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Славтича Олександра Володимировича, м.Харків
про стягнення коштів та усунення перешкод у реалізації права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Славтича Олександра Володимировича, в якій просить суд :

1.Стягнути з фізичної особи підприємця Славтича Олександра Володимировича за Договором оренди № 25-02-20-2 від 27 лютого 2020 року:

- заборгованість з орендної плати в розмірі 2 514 838 (два мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень) 48 коп.;

- три проценти річних від простроченої суми за користування чужими коштами в

розмірі 76 215 (сімдесят шість тисяч двісті п`ятнадцять гривень) 43коп.;

- інфляційні втрати в розмірі 437 058 (чотириста тридцять сім тисяч п`ятдесят вісім гривень) 38 коп.

- штраф за неповернення орендованого приміщення в розмірі 219411 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста одинадцять гривень) 60 коп.

2.Усунути перешкоди в реалізації позивачем права власності на нерухоме майно:

зобов`язати фізичну особу підприємця Славтича Олександра Володимировича звільнити від свого майна та майна інших осіб, що знаходиться у ньому та повернути нерухоме майно Позивачу шляхом виселення з приміщень, загальною площею 120,32 кв.м., що розташовані на першому поверсі ТРЦ «Французький бульвар» (нежитлова будівля літ. «Ю-4») за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б та позначені штриховкою у плані розміщення Об`єкту оренди, що є Додатком №1 до Договору оренди № 25-02-20-2 від 27.02.2020р.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором оренди № 25-02-20-2 від 27.02.2020 в частині сплати орендних платежів за користування об`єктом оренди. 25.04.2023 року Позивачем було направлено Вимогу до Відповідача про сплату заборгованості,у якій також повідомлено останнього про припинення Договору та необхідності звільнення орендованого приміщення з 01.05.2023р. Однак відповідач заборгованість не сплатив та орендоване приміщення так і не повернув.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2023 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

20.07.2023 від позивача, через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№19051) про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом:

-накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать фізичній особі підприємцю Славтичу Олександру Володимировичу (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) у розмірі 3 247 523,89 грн., що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову;

- заборони відчуження належного відповідачу на праві власності об`єкта житлової нерухомості - незавершеного будівництва житлового будинку з відсотком готовності 47% загальною площею 571.7 кв.м., за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Балакірєва, будинок 17а/21, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0032, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- заборони відчуження належних відповідачу на праві власності нежитлових приміщень 1-го поверху № 1.2-1,1.2-2,1.2-3 в літ. "А-5", загальною площею 118,9 кв.м. за адресою: м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 32, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- заборони відчуження належної відповідачу на праві власності частки у товаристві з обмеженою відповідальністю «АКСІОМА» (код ЄДРПОУ 058, Харківська обл., місто Харків, вул. Данилевського, буд. 18) в розмірі 382250,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає про те, що відповідач тривалий час уникає виконання свого зобов`язання за Договором оренди № 25-02-20-2 від 27 лютого 2020 року. Стосовно відповідача 12.07.2023 року було відкрито виконавче провадження № АСВП 72240578, а відповідно до інформації з Державного реєстру іпотек, відповідач є іпотекодавцем по зобов`язанням на суму 549115,00 доларів США. Отже заявником ставиться під сумнів фінансове становище відповідача та можливість виконання відповідачем рішення суду у випадку задоволення позовних вимог

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 915/167/20.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на скрутне становище відповідача та наявність судових справ щодо відповідача не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) або повернення майна чи про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (схожий за змістом висновок сформульовано у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 23.07.2021 у справі № 915/1429/20).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 903/533/21.

Однак, суд зазначає, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів в порядку приписів статей 76 - 79 ГПК України, які підтверджують дійсну імовірність ускладнення виконання або невиконання майбутнього рішення господарського суду в разі невжиття згаданих заходів забезпечення позову у випадку його задоволення.

Суд зазначає, що наявність відкритого виконавчого провадження щодо відповідача та іпотечного зобов`язання на суму 549 115,00 дол. США не підтверджує факту скрутного фінансового становища відповідача, відсутності у останнього достатніх коштів на банківських рахунках, що могло б свідчити про імовірність ускладення виконання рішення у майбутньому у разі задоволенні позову.

Доводи заявника у цьому випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по вказаній справі.

Також суд звертає увагу, що відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" про забезпечення позову (вх.№19051 від 20.07.2023) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду в порядку статей 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 21.07.2023

Суддя С.Ч. Жельне

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.