ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Справа № 924/965/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - Горопашний І.В. (в режимі відеоконференції);

відповідача - Чуловський В.В. (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року (повний текст складено 21.03.2023) у справі № 924/965/22 (суддя Виноградова В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

про стягнення 138 356 306,15 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року у справі №924/965/22 позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 138 356 306,15 грн, з яких 128 221 929,33 грн заборгованості, 166 173,06 грн пені, 473 499,34 грн штрафу, 1 420 318,38 грн 3% річних, 8 074 386,04 грн інфляційних втрат - задоволено.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 128 221 929,33 заборгованості, 166 173,06 грн пені, 473 499,34 грн штрафу, 1 420 318,38 грн 3% річних, 8 074 386,04 грн інфляційних втрат, 504 104,77 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, АТ "Хмельницькобленерго" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 166 173,06 грн пені, 473 499,34 грн штрафу скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, а у випадку встановлення апеляційним судом правомірності оскаржуваного рішення в частині стягнення 166 173,06 грн пені - зменшити розмір пені до 1 гривні.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 у справі №924/965/22 апеляційну скаргу АТ "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.03.2023 - залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 у справі №924/965/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року у справі №924/965/22. Призначено справу №924/965/22 до розгляду на 27 липня 2023 р. об 11:00 год.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04 червня 2019 року між державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" як оператором системи передачі, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України (виконавець/позивач), та акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (користувач/відповідач) був укладений договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0505-03041 (далі - договір), в п.1.1 якого сторони погодили, що він регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим договором виконавець зобов`язується надавати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єктами користувача у складі об`єднаної енергетичної системи ОЕС України, а саме забезпечити надійне та ефективне функціонування ОЕС України, зокрема безперебійне постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог операційної безпеки (далі - послуга).

Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього договору (п.1.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору під час виконання вимог цього договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України та ОЕС України.

Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі оперативного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентованого обміну інформацією (п.1.4 договору).

Пунктом 1.5 договору визначено, що послуги надаються Оператором системи передачі користувачу, що виступає на ринку Оператором системи розподілу.

За змістом п.2.1 договору оплата послуг здійснюється за тарифом, який визначається Регулятором відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється виконавцем на своєму офіційному вебсайті. Тариф застосовується з дати прийняття, якщо більш пізній термін не визначено у документі, яким затверджено тариф.

Вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період (п.2.3 договору).

Відповідно до п.2.4 договору розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості послуги.

Виконавець надає користувачу акт надання послуги до 04 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.2.5 договору).

Згідно з п.2.6 договору користувач має повернути погодженим один примірник акта надання послуги в наступному розрахунковому періоді.

Оплата рахунків здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою Системи управління ринком (далі - Сервіс), за умови наявності електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п.2.7 договору).

У п.2.8 договору зазначено, що за відсутності заборгованості, надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. Оплата заборгованості минулих періодів зараховується першочергово.

До обов`язків користувача договором віднесено, зокрема: своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором (пп. 3.1.1); повертати Виконавцю підписаними акти про надання послуг (пп. 3.2.4); створити необхідні умови для реалізації виконавцем своїх обов`язків за цим договором (пп. 3.2.23). Натомість виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану послугу (пп. 3.3.2).

У п.6.1 договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.5 цього договору, з порушенням термінів користувач, сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п.6.9 договору).

Відповідно до п.6.10 договору сторони не несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за цим Договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання.

За необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій Стороні штраф у розмірі 3% від вартості послуг розрахункового періоду, в якому зафіксовано невиконання такого зобов`язання. Сплата штрафних санкцій за відмову від виконання своїх зобов`язань не звільняє сторони від виконання зобов`язання в натурі, крім випадку, коли управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання (п.6.11 договору).

Пунктом 7.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, якщо вони є наслідком непереборної сили (пожежі, повені, землетрусу, стихійного лиха, воєнних дій та інших обставин непереборну сили), якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання договору.

Сторона, яка не може виконати зобов`язання за договором, повинна письмово не пізніше п`яти днів з дня настання форс-мажорних обставин повідомити про це іншу сторону (п.7.3 договору).

Згідно з п.7.4 договору наявність форс-мажору має бути підтверджена документами уповноваженого органу України.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання чи припинення форс-мажору позбавляє сторону права на них посилатися (п.7.5 договору).

У п.8.1 договору сторони визнають, що електронний документ (сформований, підписаний з використанням цифрового підпису та переданий за допомогою Сервісу) ідентичний за змістом та реквізитами з документом на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

На підтвердження документів, сформованих за допомогою Сервісу та підписаних цифровим підписом, сторони зобов`язані надавати одна одній оригінали цих документів за вимогою однієї зі сторін (п. 8.2 договору).

У п.8.9 договору сторони погодили, що до цього договору у разі необхідності можуть бути внесені зміни та доповнення за взаємною згодою.

У разі необхідності внесення змін до цього договору (у тому числі у випадку ухвалення рішення про реорганізацію та/або ліквідацію підприємства, банкрутство, про внесення, змін до установчих документів щодо найменування і місця знаходження підприємства, про зміну банківських реквізитів, інших даних, що впливають на належне виконання передбачених Договором зобов`язань) вони мають бути оформлені у вигляді додаткової угоди за підписами уповноважених осіб сторін та скріплені печатками (п.8.10 договору).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що планові обсяги передачі електроенергії користувач зобов`язаний подавати виконавцю до 10-ї доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Виконавець протягом 3 днів, їх погоджує і повертає користувачу.

Акти надання послуг, акти звірки розрахунків, рахунки та будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою Сервісу, електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі (п.10.5 договору).

За змістом п.10.6 договору сформовані акти про надання послуг, рахунки та будь-які інші документи, передбачені цим договором, якими сторони здійснюють обмін у процесі виконання цього договору, можуть надаватися сторонами в електронному вигляді за допомогою Сервісу. Податкові накладні отримуються користувачем виключно є електронному вигляді у порядку, визначеному податковим законодавством.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання; договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.12.1 договору).

Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін (п.13.1 договору).

04.06.2019 сторонами укладено додаткову угоду до договору, в якій, зокрема погодили, що у випадку набуття чинності статей 66 - 71 Закону України "Про ринок електричної енергії" та/або внесення зміни в Договір між членами оптового ринку України щодо закупівлі втрат електричної енергії в магістральних та міждержавних електромережах ДП "НЕК "Укренерго", права та зобов`язання Сторін за Договором в частині розрахунків за надані послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є обов`язковими для виконання, починаючи з наступного дня після настання одного з таких випадків. Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами (п.п. 1, 6 угоди).

01.08.2019 сторони договору з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2019 №309 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 21.06.2019 №1120, якою в тому числі внесено зміни до типової форми Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління), дійшли згоди викласти договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 04.06.2019 №0505-03041 в новій редакції (п.1 угоди).

Зокрема, до п.2.1 договору додано абзац, згідно з яким на вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України, до п. 2.4 - абзац, згідно з яким плановий обсяг послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий період.

Відповідно до п.2.7 договору в новій редакції, оплата послуг здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - Сервіс), за умови наявності електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п.2.7 договору).

За відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій (п.2.8 договору в новій редакції).

Пункт 6.11 договору щодо відповідальності у вигляді сплати штрафу, без зміни його змісту, у новій редакції договору викладено як пункт 6.10.

Нова редакції п.8.10 договору передбачає, що у разі необхідності внесення змін до цього договору (у тому числі у випадку ухвалення рішення про реорганізацію та/або ліквідацію підприємства, банкрутство, про внесення, змін до установчих документів щодо найменування і місця знаходження підприємства, про зміну банківських реквізитів, інших даних, що впливають на належне виконання передбачених договором зобов`язань) вони мають бути оформлені у вигляді додаткової угоди за підписами уповноважених осіб Сторін.

Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами обох сторін (п.13.1 договору в новій редакції).

Решта умов договору, зазначених судом вище, додатковою угодою від 01.08.2019 не змінені.

При цьому у додатковій угоді сторони погодили вважати чинними додатки та Додаткові угоди до договору, які укладені до внесення змін, обумовлених п.1 цієї додаткової угоди; поширити умови даної додаткової угоди на взаємовідносини сторін, які виникли до її укладення з 01.07.2019 року відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України (п.п. 2, 3 угоди).

Додатковою угодою від 17.09.2021 з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 07.02.2020 №360, якою в тому числі внесено зміни до типової форми договору про надання, послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління), сторони виклали договір в новій редакції (п.1 угоди).

Так, у новій редакції договору змінено умови, зокрема розділу 2 щодо ціни договору та умов оплати.

Відповідно до п.2.1 договору в редакції вищезазначеної додаткової угоди, ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року.

Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), відповідно до затвердженої нею методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному вебсайті. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п.2.2 договору в редакції угоди від 17.09.2021).

Згідно з п.2.3 договору в редакції угоди від 17.09.2021 обсяг наданої Послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі.

Вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п.2.4 договору в редакції угоди від 17.09.2021).

Розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості послуги (п.2.5 договору в редакції угоди від 17.09.2021).

Відповідно до п.2.6 договору в редакції угоди від 17.09.2021, плановий обсяг послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих користувачем повідомлень в тому числі щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий період. У разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає оператору системи передачі (ОСП), виконавцю повідомлення про зміну обсягів послуги. Оператор системи передачі (ОСП), виконавець протягом 5 робочих днів після отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.

За змістом п.2.7 договору в редакції угоди від 17.09.2021 користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта надання послуги. Акт надання послуги ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком (далі - Сервіс), що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді у двох примірниках ОСП направляє користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.

Пунктом 2.8 договору в редакції угоди від 17.09.2021 передбачено, що користувач має повернути погоджений та оформлений належним чином (підписаний та скріплений печаткою) один примірник акта надання послуги протягом 5 календарних днів з дати отримання. У разі неотримання ОСП у зазначений термін підписаного користувачем акта надання послуги або заперечень щодо прийняття послуг такий акт вважається погодженим, а послуги - прийнятими користувачем. При цьому примірник акта надання послуги повертається ОСП не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою Сервісу, за умови наявності кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п.2.9 договору в редакції угоди від 17.09.2021).

Згідно з п.2.9 договору в редакції угоди від 17.09.2021 за відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача.

Оплата вартості нарахованих штрафних санкцій та/або пені здійснюється на поточний рахунок ОСП, що зазначається в рахунку до сплати. За дату оплати рахунку приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок ОСП (п. 2.1 договору в редакції угоди від 17.09.2021).

Пунктом 6.1 договору в редакції додаткової угоди від 17.09.2021 передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.5 цього договору, з порушенням термінів користувач сплачує оператору системи передачі (ОСП), виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Сума пені (без ПДВ) зазначається у платіжному документі окремим рядком.

Згідно з новою редакцією п.10.1 договору планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному вебсайті ОСП у постійному онлайн доступі.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2021. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.12.1 договору в редакції угоди від 17.09.2021).

Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами. Умови даної додаткової угоди поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли до її укладення з 08.02.2020 року відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України (п.п. 6, 7 угоди від 17.09.2021).

20.12.2021 до договору сторонами укладено додаткову угоду, якою з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 10.11.2021 №2027, якою в тому числі внесено зміни до типової форми Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління), договір викладено в новій редакції (п.1 угоди).

Так, пунктом 2.7 у редакції вищезазначеної угоди передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти-приймання-передачі послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно).

Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги у відповідному розрахунковому періоді: виконавець направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

Користувач здійснює підписання актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня їх отримання користувачем та повертає виконавцю (п.2.8 договору в редакції угоди від 20.12.2021).

За відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій, за наявності згоди користувача (п.2.9 договору в редакції угоди від 20.12.2021).

Оплата вартості нарахованих штрафних санкцій та/або пені здійснюється на поточний рахунок ОСП, що зазначається в рахунку до сплати. За дату оплати рахунку приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок ОСП (п. 2.10 договору в редакції угоди від 20.12.2021).

У новій редакції договору змінено також п.6.1 договору, а саме: за внесення платежів, передбачених главою 2 цього договору, з порушенням термінів користувач сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Оплата пені здійснюється за окремим рахунком.

Відповідно до п.10.1 договору в редакції угоди від 20.12.2021, планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати виконавцю до десятої доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Виконавець протягом трьох днів їх погоджує і повертає користувачу, у разі не погодження.

Будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання договору (у тому числі акт надання послуги або акт коригування до акта наданої послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що виконавець зобов`язаний, повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за вказаним у договорі посиланням. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа) (п.10.6 договору в редакції угоди від 20.12.2021).

Згідно з п.10.7 договору в редакції угоди від 20.12.2021 рахунки, акти надання Послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу Доставлено у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Для забезпечення електронного документообігу сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватися правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені (п.10.8 договору в редакції угоди від 20.12.2021).

У п.10.10 договору в редакції угоди від 20.12.2021 зазначено, що сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних Сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).

У додатковій угоді від 20.12.2021 зазначено, що Додатки до договору, які укладені до внесення змін обумовлених п.1 цієї додаткової угоди, вважати чинними. Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами (п.п. 2, 3 угоди).

Як вбачається, на виконання умов договору позивачем за період з липня 2019 року по грудень 2022 року надано відповідачу послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, про що сторонами складено та підписано акти надання послуги, в яких сторони підтвердили факт належного надання виконавцем послуги користувачу, відповідно до умов договору, і що користувач не має претензій до виконавця стосовно наданої послуги.

Також позивачем з огляду на повідомлення відповідача про плановий обсяг передачі електроенергії на конкретний місяць виставлено останньому відповідні рахунки, в яких вказано про погодження планових обсягів на відповідні місяці, про застосований тариф на послуги та умови розрахунків згідно з умовами укладеного договору.

У матеріали справи позивачем надано відомості щодо виставлених рахунків (за період з 03.06.2021 по 21.12.2022) (зокрема, щодо підписання, дати відправлення та доставлення рахунків).

В подальшому між сторонами до актів наданих послуг були підписані акти коригування на підставі зміни фактичних обсягів. Позивачем надано відомості, зокрема, щодо підписання, дати відправлення та доставлення актів коригування (за період з 20.09.2022 по 31.12.2022).

Відповідачем протягом серпня 2019 року - березня 2022 року здійснювалась оплата послуг за договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з рахунку.

Разом з тим, починаючи з квітня 2022 року, відповідачем в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, не сплачено попередню поетапну оплату планової вартості послуг (три платежі згідно з п.2.5 договору), вартість послуг на підставі підписаних актів надання послуг (до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно)) та вартість послуг після коригування обсягів (до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно)) (згідно з п.2.7 договору), внаслідок чого у останнього станом на 31.12.2022 утворилась заборгованість в розмірі 128 221 929,33 грн.

На претензію від 07.09.2022 з вимогою в добровільному порядку ліквідувати наявний борг, відповідач відповіді не дав, розрахунків не здійснив.

При цьому, ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів на підтвердження добровільного погашення вказаної заборгованості відповідачем не подано; відсутні такі докази і в матеріалах справи. Разом з тим, у поясненнях від 07.03.2023 відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 128 221 929,33 грн.

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, існує заборгованість відповідача перед позивачем, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 128 221 929,33 грн обгрунтовані, законні та, відповідно, правомірно задоволені судом першої інстанції на підставі ст.ст. 509, 525, 526, Закону України "Про ринок електричної енергії".

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки прострочення виконання з боку відповідача має місце, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом щодо правомірності стягнення з останнього 1 420 318,38 грн 3% річних, 8 074 386,04 грн інфляційних втрат, згідно поданого позивачем розрахунку та з урахуванням збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п.6.1 договору в редакції додаткової угоди від 17.09.2021, сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.5 цього договору, з порушенням термінів користувач сплачує оператору системи передачі (ОСП), виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати.

У п.6.1 договору в редакції додаткової угоди від 20.12.2021 зазначено, що за внесення платежів, передбачених главою 2 цього договору, з порушенням термінів користувач сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Також у п.6.10 договору сторони узгодили, що за необгрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 3% від вартості послуг розрахункового періоду, в якому зафіксовано невиконання такого зобов`язання. Сплата штрафних санкцій за відмову від виконання своїх зобов`язань не звільняє сторони від виконання зобов`язання в натурі, крім випадку, коли управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору та зважаючи, що п.п. 6.1, 6.10. договору передбачена майнова відповідальність, суд першої інстанції правомірно задоволив пеню в розмірі 166 173,06 грн та штраф в розмірі 473 499,34 грн штрафу.

При цьому, заперечення скаржника проти нарахування штрафу колегією суддів до уваги не беруться, оскільки штраф за умовами п.6.10 договору розраховується від вартості послуг розрахункового періоду, в якому зафіксовано невиконання такого зобов`язання, а тому, враховуючи невиконання відповідачем зобов`язання з оплати 5 502 232,80 грн по третьому плановому платежу за березень 2022 року (рахунок від 22.03.2022, що мав бути сплачений згідно з п.2.5 договору в редакції угоди від 29.12.2021 до останнього банківського дня календарного місяця), нарахування штрафу на вартість фактично наданих послуг за березень 2022 року в сумі 15 783 311,35 грн узгоджується з умовами п.6.10 договору.

Суд звертає увагу скаржника на те, що зобов`язанням, про яке йдеться у п.6.10. договору, є повна та своєчасна оплата відповідачем наданої послуги, а відмовою є фактичні дії відповідача по неоплаті наданих послуг, при цьому протягом тривалого періоду.

Також безпідставними є доводи скаржника, що суд першої інстанції не застосував положення ст.ст. 235, 236 Господарського кодексу України, які на його думку підлягали застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки ці статті регулюють застосування оперативно-господарських санкцій, що встановлені у договорі, за порушення зобов`язань другою стороною. Застосований до відповідача штраф не є оперативно-господарською санкцією. У даному випадку одностороння відмова від зобов`язання відбулась зі сторони відповідача не як оперативно-господарська санкція, а як протиправне діяння, що порушує умови договору.

Щодо посилань відповідача пп.16 п.1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", то колегією суддів враховується таке.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан в Україні, строк якого продовжено Указами Президента України №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України; Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Пунктом 5 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду" в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП №333 від 27.02.2022 було передбачено: "Рекомендувати учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

У подальшому пункти 1-12 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 замінено новим пунктом 1 в редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022, підпунктом 16 якої передбачено: "зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".

Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, у рішеннях від 13 травня 1997 року №-зп, від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, від 5 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012 Конституційний Суду України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на викладене, пп.16 п.1 вищезазначеної постанови НКРЕКП, який набрав чинності 26.04.2022, не розповсюджує свою дію на спірні правовідносини, оскільки нарахування пені та штрафу позивачем здійснено до 26.04.2022.

Також безпідставними є посилання скаржника на карантинні обмеження та дію воєнного стану в Україні як на обставини, що впливають на договірні зобов`язання сторін, платоспроможність відповідача та мають для нього ефект форс-мажорних обставин.

Так згідно зі ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

З аналізу наведених норм слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Зокрема, у п.7.1 договору сторони також визначили, що вони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, якщо вони є наслідком непереборної сили (пожежі, повені, землетрусу, стихійного лиха, воєнних дій та інших обставин непереборну сили), якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання договору.

Сторона, яка не може виконати зобов`язання за договором, повинна письмово не пізніше п`яти днів з дня настання форс-мажорних обставин повідомити про це іншу сторону (п.7.3 договору).

Згідно з п.7.4 договору наявність форс-мажору має бути підтверджена документами уповноваженого органу України.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання чи припинення форс-мажору позбавляє сторону права на них посилатися (п.7.5 договору).

Відповідно до ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) можуть бути засвідчені, зокрема Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами шляхом видання сертифікатів про такі обставини.

Однак відповідачем ні у порядку, передбаченому Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні" та п. 7.4 договору, ні іншими належними та допустимими доказами не підтверджено наявності будь-яких обставини непереборної сили для відповідача і що саме такі обставини зробили неможливим виконання ним свого зобов`язання за договором.

Для звільнення від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставинами непереборної сили) відповідач зобов`язаний надати не лише документ уповноваженого органу, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі №927/25/21).

Апеляційним господарським судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31.08.2022 у cправі №910/15264/21, згідно якого:

- повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору;

- водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

Відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача у строки визначені п.7.3. договору про настання обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню саме спірного договору. Зазначене, в свою чергу, позбавляє відповідача права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності.

Суд зазначає, що розв`язання повномасштабної збройної агресії та введення воєнного стану є виключними важкими обставинами, які у рівній мірі впливають на обидві сторони. У даному випадку відповідачем не доведено прямого причино-наслідкового зв`язку між неоплатою послуг та війною в Україні.

Матеріали справи не містять доказів того, щоб відповідач до того, як до нього було пред`явлено позов, посилався на виникнення форс-мажорних обставин, зокрема, повідомляв позивача про настання у відповідача форс-мажорних обставин з наданням відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин.

В апеляційній скарзі, як і у відзиві на позовну заяву, відповідач також не зазначає про вчинення ним вказаних дій, а лише посилається на загальновідомі обставини щодо прийняття Торгово-промисловою палатою України вищезазначеного рішення та на скрутне матеріальне становище, однак доказів на підтвердження указаних обставин ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду надано не було.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до 1 гривні, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч.3 ст.551 ЦК України.

Так, згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 ГПК України на власний розсуд та за внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Зменшення розміру пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

В питаннях підстав для зменшення розміру неустойки не може бути однакових умов, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій.

При цьому суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення таких санкцій. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи.

Таким чином, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Верховний Суд у постанові від 04.05.2018 у справі №908/1453/14 зауважив, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 у справі №910/6471/20, на позивача у справі не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань. Тобто при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання, презюмуються (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20). Позивач не зобов`язаний доводити наявність у нього збитків у зв`язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем.

За змістом ч.1 ст.233 ГК та ч.3 ст.551 ЦК під розміром збитків потрібно розуміти саме суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/9911/21, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що відповідачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано будь-яких доказів у підтвердження обставин, які би слугували підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Наведені відповідачем, зокрема аргументи щодо частки держави у товаристві, стратегічного становища товариства, від якого залежить стале функціонування енергетичної системи, негативних наслідків воєнного стану та карантинних обмежень для діяльності товариства, необхідність дотримання механізму оплати на ринку електричної енергії тощо спростовуються належністю позивача до сфери управління Міністерства енергетики України та перебування повністю в державній власності; поширенням негативних наслідків воєнного стану та карантинних обмежень в країні на позивача в такій же мірі, як і на відповідача; порушення саме відповідачем механізму оплати на ринку електричної енергії, учасниками якого є обидві сторони спору.

Крім того, судом враховується, що заявлені позивачем пеня та штраф не є значними чи завищеними у порівнянні із сумою основної заборгованості; прострочення сплати заборгованості відповідачем є тривалим; доказів вжиття відповідачем дій, спрямованих на погашення заборгованості, матеріали справи не містять; при цьому визнання відповідачем розміру основної заборгованості не змінює того факту, що заборгованість станом і на час розгляду справи не сплачена.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність доказів у підтвердження винятковості обставин, які би могли стати підставою для зменшення нарахованих штрафних санкцій, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача та, відповідно, зменшення штрафних санкцій, присуджених до стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року у справі №924/965/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "31" липня 2023 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.