25.07.2023Справа № 910/3604/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства "ЮВ ТРАНС" та ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 910/3604/21
за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"
до 1. Приватного акціонерного товариства "ЮВ ТРАНС"
про солідарне стягнення 1 629 030,21 грн.
Представники сторін: не з`явилися.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі № 910/3604/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

17.07.2023 засобами поштового зв`язку від представника відповідачів у справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 20.07.2023 Призначити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 25.07.2023.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, судом встановлено, що у рішенні суду від 11.07.2023 не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачами, а саме витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення судової експертизи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та проведення експертизи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно наявного у матеріалах справи рахунку № 3436 від 30.09.2021, банківських квитанцій №№ 0.0..1 від 23.05.2022, 0.0..1 від 23.01.2023 відповідач 2. поніс витрати на проведення судової експертизи у розмірі 50 110,12 грн.

Враховуючи, що рішенням суду від 11.07.2023 у позові відмовлено повністю, то відповідно до вимог ч. 4. ст. 129 ГПК України понесенні відповідачем 2. витрати на проведення судової експертизи у розмірі 50 110,12 грн. слід покласти на позивача.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачами зазначено про розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу становить 20 000 грн. відповідачем 1. та 9 000 грн. відповідачем 2., які вони просить покласти на позивача.

На підтвердження понесених ним судових витрат відповідачем 1. долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.03.2023, додаткову угоду № 1 від 07.03.2023 (розмір винагороди (гонорару) та порядок його сплати до цього договору, ордер серія АІ № 1353097 від 07.03.2023, банківську квитанцію № 0.0..1 від 08.03.2023.

На підтвердження понесених ним судових витрат відповідачем 2. долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.03.2021, додаткову угоду № 1 від 25.03.2021 (розмір винагороди (гонорару) та порядок його сплати до цього договору, ордер серія КС № 788725 від 25.03.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС № 8855/10 від 13.03.2020, банківську квитанцію № 43206477 від 31.03.2021.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач клопотання про зменшення заявлених вимог, заперечення та доказів щодо не співмірності заявленого розміру витрат до суду не надав.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 20 000 грн. відповідачем 1. та 9 000 грн. відповідачем 2., судом враховано, що вартість послуг визначена за погодженням адвокатом з клієнтами у фіксованому розмірі, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень юридичної кваліфікації правовідносин у справі.

Враховуючи викладене, надавши оцінку усім матеріалам справи та доводам, за відсутності заперечень та клопотання позивача про зменшення заявлених витрат, суд дійшов висновку про те, що відповідачі надали належні та допустимі докази на доведення понесених ними витрат та професійну правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи і розмір таких витрат є обґрунтованим до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244, 248 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "ЮВ ТРАНС" та ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 910/3604/21 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 107- А, код 21677333) на користь Приватного акціонерного товариства "ЮВ ТРАНС" (02081, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 21, кв. 86, код 37515430) 20 000 (двадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 107- А, код 21677333) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 50 110 (п`ятдесят тисяч сто десять) грн. 12 коп. витрати на проведення судової експертизи, 9 000 (дев`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 27.07.2023.

Суддя О.М.Ярмак