ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/641/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.

за участю представника позивача Боровик Б.М. (в режимі відеоконференції), ордер серії АІ №1297940 від 26.10.2022,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ерідон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова"

про стягнення 932821,63 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Ерідон" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" 932821,63 грн., з яких: 486399,85 грн. - заборгованість за договором поставки №512/22/44 від 03.08.2021р., 159912,28 грн. - 48% річних, 119934,21 грн. - відсотки за користування товарним кредитом, 166575,29 грн. - пеня.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду; постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.06.2023.

Ухвалою суду від 15.06.2023р. відкладено розгляд справи по суті на 18.07.2023р.

В судовому засіданні 18.07.2023р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання договору поставки №512/22/44 від 03.08.2021р. позивач передав відповідачу товар на загальну суму 607999,85 грн.

За умовами п.3 додатку до договору товар підлягав оплаті наступним чином: 20% від загальної вартості товару до 10.09.2021 року; 80% від загальної вартості товару до 31.08.2022 року.

Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 121600,00 грн. Розмір заборгованості становить 486399,85 грн.

У зв`язку неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором, окрім основної суми боргу, позивач нарахував до стягнення з нього 159912,28 грн. - 48% річних, 119934,21 грн. - 36% відсотків за користування товарним кредитом, 166575,29 грн. - пені.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

ТОВ "Ялинівка Нова" свого представника у судове засідання не направило.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №402 (копія ухвали суду від 15.06.2023 у справі №906/641/23), надіслане відповідачу, "вручено особисто 24.06.2023".

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у строк, встановлений ст.165 ГПК України, а також беручи до уваги, що явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд на підставі ч.9 ст.165 ГПК України вирішує справу за відсутності представника відповідача та за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

03.08.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Ерідон" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (покупець) було укладено договір поставки №512/22/44, згідно п.1.1 якого в порядку та на умовах цього договору постачальник зобов`язується поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість такого товару (а.с.10-15).

Відповідно до п.1.2 договору найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, зазначаються в додатках, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору визначено, що оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором та додатками до нього. У випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі рахунку на попередню оплату, що містить істотні умови постави, без укладення додатків до цього договору. Датою оплати товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Умовами п.6.2 договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Відповідно до п.6.7 договору в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару у відповідності до умов цього договору, покупець, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника компенсаційний платіж в розмірі 48% річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст.625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).

Сторони домовились про те, що нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим договором відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст.259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 років. При цьому, вказаний пункт (положення) вважається двосторонньою угодою сторін цього договору про збільшення строків позовної давності та строків нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) (п.6.8 договору).

Додатком №512/22/44/2-Н від 03.09.2021р. до договору сторони погодили поставку товару на загальну суму 714399,82 грн. (а.с.16-17).

Згідно п.3 додатку оплата повної вартості товару, який постачається на умовах цього додатку, здійснюється покупцем з дотриманням умов пунктів 3.2-3.3 договору поставки в наступному порядку:

- 20% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 10.09.2021р.

Для проведення попередньої оплати покупець отримує у постачальника "рахунок на оплату", термін дії якого складає 3 банківських дні, враховуючи дату його оформлення.

- 80% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 31.08.2022р.

Відповідно до п.5 додатку у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару на строк більше 15 календарних днів, покупець, відповідно до вимог ст.536 та ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України, зобов`язаний сплатити на користь позичальника плату за користування товарним кредитом у розмірі 36 % річних, нараховану на вартість отриманого, але неоплаченого покупцем товару. Нарахування відсотків за користування товарним кредитом здійснюється від дня, коли товар підлягав оплаті за умовами цього договору та закінчується днем повної оплати вартості отриманого товару.

Згідно видаткової накладної №111816 від 05.10.2021р. позивач поставив відповідачу товар на суму 334399,92 грн. (а.с.18).

За видатковою накладною №113335 від 12.10.2021р. було поставлено товар на суму 273599,93 грн. (а.с.19).

Всього позивачем поставлено товар на загальну суму 607999,85 грн.

Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 121600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 833 від 15.09.2021 р. на суму 100000,00 грн. та № 839 від 23.09.2021 р. на суму 21600,00 грн. (а.с.21, 22).

В зв`язку з непроведенням відповідачем остаточних розрахунків за отриманий товар, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Ерідон" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" 932821,63 грн., з яких: 486399,85 грн. - заборгованість, 159912,28 грн. - 48% річних нарахованих за період з 01.09.2022р. по 08.05.2023р., 119934,21 грн. - відсотки за користування товарним кредитом нарахованих за період з 01.09.2022р. по 08.05.2023р., 166575,29 грн. пені нарахованої за період з 01.09.2022р. по 08.05.2023р.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №512/22/44 від 03.08.2021р.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що у відповідача, за умовами договору поставки та додатку до нього, виник обов`язок з оплати 486399,85 грн. вартості отриманого товару у строк до 31.08.2022р.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар покладено на відповідача, однак останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу в повному обсязі, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 486399,85 грн. вартості поставленого товару та задовольняє їх в повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасно проведені розрахунки за поставлений товар, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Умовами п.6.2 договору сторони погодили сплату покупцем пені за несвоєчасну оплату товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Пунктом 6.8 договору обумовлено нарахування та стягнення штрафних санкцій без обмеження строку нарахування.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача 166575,29 грн. пені за несвоєчасну оплату товару за період з 01.09.2022р. по 08.05.2023р. (розрахунок на а.с. 2).

Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив, що нарахування пені є законним та обґрунтованим, а тому заявлена позивачем сума 166575,29 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 159912,28 грн. - 48 % річних, та 119934,21 грн. - 36% річних за користування товарним кредитом., нарахованих на підставі п.6.7 договору та п.5 додатку до договору, суд зазначає наступне.

Пунктом 6.7 договору сторони обумовили сплату покупцем, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, компенсаційного платежу в розмірі 48% річних, в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару у відповідності до умов договору.

У п.5 додатку № 512/22/44/2-Н від 03.09.2021 р. сторони вказали, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару на строк більше 15 календарних днів, покупець, відповідно до вимог ст.536 та ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України, зобов`язаний сплатити на користь позичальника плату за користування товарним кредитом у розмірі 36 % річних, нараховану на вартість отриманого, але неоплаченого покупцем товару. Нарахування відсотків за користування товарним кредитом здійснюється від дня, коли товар підлягав оплаті за умовами цього договору та закінчується днем повної оплати вартості отриманого товару.

Згідно ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі невиконання продавцем обов`язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу.

Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Позивач вважає, що визначені п.5 додатку відсотки в розмірі 36% є відсотками за користування товарним кредитом.

Підпункт 14.1.245 Податкового кодексу України містить визначення товарного кредиту, як товарів (робіт, послуг), що передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичних чи фізичних осіб на умовах договору, що передбачає відстрочення остаточних розрахунків на визначений строк та під процент. Товарний кредит передбачає передачу права власності на товари (роботи, послуги) покупцеві (замовникові) у момент підписання договору або в момент фізичного отримання товарів (робіт, послуг) таким покупцем (замовником), незалежно від часу погашення заборгованості.

Згідно з підпунктом 14.1.206 зазначеного Кодексу проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна.

До процентів включаються, зокрема, платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.

Аналіз наведених норм законодавства та умов п.5 додатку до договору, який містить посилання на ст. 536 ЦК України та період за який нараховуються відсотки, свідчить, що погоджені вказаним пунктом відсотки за своєю правовою природою не являються процентами за користування товарним кредитом, а є відсотками за користування чужими грошовими коштами, визначеними ст.536 ЦК України.

За приписами ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими грошовими коштами" (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях:

1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу;

2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (статті 694, 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України).

Означена правова позиція щодо застосування статей 536, 625 ЦК України відображена в пунктах 34, 35, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, пунктах 6.20-6.24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17, пунктах 109-110 постанови Великої Палати Верховного суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.

Водночас, частиною 2 статті 625 ЦК України фактично конкретизовано визначений статтею 536 цього Кодексу обов`язок покупця сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами в розмірі трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, ст. 536 ЦК України надає стягувачу право нараховувати боржнику проценти за користування чужими грошовими коштами, а норми ч. 2 ст.625 ЦК України конкретизують цей розмір.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020р. у справі №922/3578/18

Оскільки, в порядку ст. 625 ЦК України, сторони в договорі обумовили інший розмір відсотків, тому правомірним є нарахування 48% річнихї, згідно п.6.7 договору, а вимога про стягнення 36% річних в сумі 119934,21 грн., є безпідставно заявленою та задоволенню не підлягає.

Задоволення вимоги про стягнення 36% річних призведе до подвійного стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами, нарахованими за один і той же період і на ту саму суму боргу, що є недопустимим та не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 812887,42 грн., з яких: 486399,85 грн. - заборгованість, 159912,28 грн. - 48% річних, 166575,29 грн. - пеня.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягненні 119934,21 грн. 36% за користування товарним кредитом.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 12193,31 грн., сплачений із задоволених позовних вимог в сумі 812887,42 грн., покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (12043, Житомирська область, Пулинський район, с.Ялинівка, вул.Шевченка,1Б; )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Фірма Ерідон" (08467, Київськ обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Чопилки, вул. Богдана Хмельницького,35 )

- 486399,85 грн. - заборгованість за договором поставки №512/22/44 від 03.08.2021р.,

- 159912,28 грн. - 48% річних;

- 166575,29 грн. - пеня;

- 12193,31 грн. - судовий збір

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.07.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2 - позивачу (рек. з пов) ел.пошта: )

3 - відповідачу (рек. з повід.) ел. пошта: ;