РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023Справа № 910/8212/23
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»

про стягнення 30 230,43 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення 30 230,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 відкрито провадження у справі № 910/8212/23, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив. Зобов`язано Моторне (транспортне) страхове бюро України у строк до 30.06.2023 надати суду відомості щодо страхової компанії, якою видано Поліс № 207113596, цивільно-правова відповідальність якого водія застрахована за вказаним полісом, який автомобіль був застрахований за даним полісом та термін дії зазначеного полісу, ліміти відповідальності страховика та розмір франшизи.

31.05.2023 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли відомості на виконання ухвали суду.

26.06.2023 до суду від відповідача надійшли заява про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву.

Від позивача до суду відповіді на відзив не надходило.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву у справі № 910/8212/23.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 ГПК України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу на електронну адресу, вказану в позові та вважається йому доставленою.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення позивача про відкриття провадження у справі та про його процесуальне право на подання відповіді на відзив.

Разом з тим, ухвала про відкриття провадження у справі № 910/8212/23 була надіслана відповідачу на його адресу місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана ним 05.06.2023, що підтверджується повідомленням про вручення № 912.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.04.2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 192/21-Т/М, застрахованим транспортним засобом за яким значиться легковий автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску.

21.12.2021 о 12:00 в м. Миколаїв на проспекті Центральному сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ДТП сталася внаслідок допущення водієм транспортного засобу «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі.

В результаті вказаної ДТП було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказані обставини та визнання водієм транспортного засобу «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 своєї вини у ДТП зафіксовані у складеному учасниками ДТП повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) без виклику співробітників поліції.

Згідно з рахунком № С від 21.12.2021, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Автогранд Миколаїв», вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 30 230,43 грн.

За наслідками розгляду заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування страховиком складено страховий акт № 006.02967921-1 від 22.12.2021, відповідно до якого позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 30 230,43 грн.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 192/21-Т/М від 26.04.2021 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 30 230,43 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 75070917 від 23.12.2021.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з виплатою ним страхового відшкодування страхувальнику як потерпілій у ДТП особі на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, до нього в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача як страховика особи, винної у вчиненні ДТП. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із претензією від 29.12.2021 № про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 30 230,43 грн. Вказуючи, що відповідачем не було відшкодовано вказаної суми страхового відшкодування, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що до вартості запчастин, які були зазначені у рахунку, наданому позивачем, підлягає застосуванню коефіцієнт фізичного зносу, який становить 49,14% (0,4914), у зв`язку з чим внаслідок власного розрахунку вартості ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля на підставі п. 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерством юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідачем сплачено на користь позивача страхове відшкодування 6465,04 грн відповідно до платіжного доручення № 31254 від 28.01.2022.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Нормами ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілій (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Отже, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Судом встановлено, що відносини між відповідачем як страховиком та власником автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/207113596, що підтверджується даними, наданими суду Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Таким чином, положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до вищевказаних норм, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за договором добровільного страхування наземного транспорту № 192/21-Т/М від 26.04.2021, до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, з метою отримання виплаченого страхувальнику страхового відшкодування у розмірі 30 230,43 грн, позивач звернувся до відповідача з претензією від 29.12.2021 № , яка в свою чергу була отримана відповідачем 04.01.2022, що підтверджено останнім у відзиві на позовну заяву.

В той же час, як вказує відповідач, ним вказану претензію задоволено частково на суму 6465,04 грн, оскільки до розрахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 не було застосовано коефіцієнт фізичного зносу.

За доводами відповідача, ним було замовлено у оцінювача ОСОБА_2 . Консультацію № 36-D/10/84 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно з якою вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу з ПДВ становить 6465,04 грн, яку, відповідно, відповідачем було виплачено на користь позивача. На підтвердження своїх доводів відповідачем надано в матеріали справи Консультацію № 36-D/10/84 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу; платіжне доручення № 31254 від 28.01.2022; Звіт № 65-R/12/22 про величину фізичного зносу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, далі - Методика).

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ визначається за наступною формулою:

Сврз=Ср+см+Сс х(1-Ез), де:

Сврз - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів

Сс - вартість складників, що підлягають заміні під час ремонту.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно з п.п. 7.38, 7.39 Методики коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

У п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог.

Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 4.3, 4.4 Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством. У звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація: а) повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності; б) дата надходження матеріалів для оцінки і дата підписання звіту (акта), висновку; в) найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка призначила (замовила) оцінку КТЗ; г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки); ґ) назва об`єкта (об`єктів), представленого для оцінки; д) найменування юридичної особи (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи), місцезнаходження (місце проживання) власника майна та його майнові права на КТЗ; е) відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації; є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання; ж) клопотання оцінювача, експерта про надання додаткових матеріалів, результати їх розгляду (якщо це мало місце); з) перелік використаних довідкових джерел інформації, літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання); и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; Ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів; й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності); к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах; л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв`язання поставлених питань; н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів; о) перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка; п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків; р) висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження); с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 98 ГПК України).

Частиною 3 ст. 98 та ч. 1 ст. 101 ГПК України передбачене право учасника справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно зі ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З урахуванням викладеного, надана відповідачем Консультація № 36-D/10/84 від 21.12.2022 не може бути прийнята в якості належного та допустимого доказу у розумінні статей 76, 77 ГПК України, оскільки не вважається висновком експерта, який може бути оцінений судом в сукупності з іншими доказами, та за своєю суттю вважається самостійним розрахунком відповідача.

Також судом відхиляється в якості доказу наданий відповідачем Звіт № 65-R/12/22 від 07.06.2023 про величину фізичного зносу транспортного засобу «Volkswagen Jetta», оскільки такий звіт складений більш ніж півтори року з моменту ДТП, а також не містить відомостей щодо проведення огляду експертом пошкодженого автомобіля, в той час як у відповідності до п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

При цьому, суд зауважує, що Законами України «Про страхування» та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки такий звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Отже, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

У зв`язку із наведеним, суд вважає, що при розрахунку вартості відновлювального ремонту слід виходити із суми витрат, визначеної у рахунку виконавця послуг з відновлювального ремонту № С від 21.12.2021, у якому вартість робіт складає 5417,50 грн, а вартість складових частин складає 24 812,93 грн.

В той же час, як вбачається із розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем, останнім до вказаного розрахунку було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, який дорівнює нулю.

Суд, в свою чергу, погоджується із вищевикладеним, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 рік випуску автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 - 2016, а відтак коефіцієнт фізичного зносу вказаного транспортного засобу на момент спірної ДТП є таким, що дорівнює нулю.

Доказів наявності винятків, що передбачені п. 7.39 Методики, відповідачем суду надано не було, як і не було наведено належним чином обґрунтованих заперечень з приводу переліку та вартості визначених у виставленому ТОВ «Автогранд Миколаїв» рахунку № С від 21.12.2021 послуг та складових частин, а також не надано доказів того, що такі послуги та складові частини не відповідають пошкодженням транспортного засобу, які було завдано внаслідок ДТП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що визначення відповідачем іншої вартості відновлюваного ремонту не спростовує того, що страхувальником за договором добровільного майнового страхування було сплачено страхове відшкодування із включенням зайвих, необґрунтованих та завищених витрат.

Більше того, надані відповідачем Консультація № 36-D/10/84 від 21.12.2022, Звіт № 65-R/12/22 від 07.06.2023, ремонтна калькуляція та платіжне доручення № 31254 від 28.01.2022 не можуть бути прийняті судом та оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі, оскільки містять посилання на інший реєстраційний номер «Volkswagen Jetta», а саме « НОМЕР_4 », а платіжне доручення № 31254 від 28.01.2022, крім зазначеного, містить також посилання на інший страховий акт, аніж той, що міститься в матеріалах справи.

Отже, судом не може бути взято до уваги часткову сплату відповідачем на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 6465,04 грн відповідно до платіжного доручення № 31254 від 28.01.2022.

До того ж, надаючи оцінку доводам відповідача суд зазначає, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» клопотання про призначення судової експертизи в межах справи не заявлялось.

За таких обставин, за висновками суду, у відповідача у даному випадку виник обов`язок з виплати страхового відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту, яку визначено позивачем на підставі рахунку № С від 21.12.2021 на суму 30 230,43 грн, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який дорівнює нулю.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», з огляду на те, що полісом ЕР/207113596 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн і франшизу в розмірі 0 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 30 230,43 грн.

Відповідно до частин 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (вул. Саксаганського, буд. 96, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 35417298) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056, ідентифікаційний код 33908322) страхове відшкодування у розмірі 30 230,43 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 31.07.2023.

Суддя Т. Ю. Трофименко