ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"17" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/452/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Овчар А.С.

при розгляді справи за позовом: Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (вул. Піонерна, 7, м. Теплодар, Одеська обл., 65490)

до відповідача: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 79759,06 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Дударенко С.В.;

від відповідача: Чубаров С.В.

УХВАЛИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області у складі судді Бездолі Д.О. перебуває справа за позовом Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 79759,06 грн, з яких: основний борг в розмірі 37396,27 грн; інфляційні втрати в розмірі 16801,94 грн; 3 % річних в розмірі 3365,66 грн; пеня в розмірі 22195,19 грн.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 17.07.2023 представником позивача було подану заяву, в якій останній відмовився від вимог позивача до відповідача про стягнення суми пені, у зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні.

Представник відповідача щодо вищевказаної заяви позивача не заперечив.

Розглянувши вищевказану заяву позивача, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд зазначає, що принцип диспозитивності визначає межі здійснення господарським судом та учасниками справи їхніх процесуальних прав та обов`язків, надає учасникам справи можливість вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору та визначає обов`язок суду здійснювати провадження у справі виключно за зверненням особи, поданим до суду у відповідній процесуальній формі. Реалізація принципу диспозитивності у процесі здійснення правосуддя спрямована на досягнення справедливого балансу між суб`єктами судового процесу і визначає межі процесуальних дій суду у розгляді справи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Приймаючи до уваги відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з відповідача пені, обізнаність позивача про наслідки відмови від позову та у зв`язку з відсутністю у суду підстав вважати, що в діях сторін є недобросовісність виконання своїх процесуальних обов`язків, з врахуванням вищевказаних норм чинного законодавства та завдання господарського судочинства, суд вважає можливим прийняти вищевказану відмову позивача та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження у справі № 916/452/23 в цій частині позовних вимог.

При цьому суд вважає вирішити питання щодо розподілу судових витрат у справі, у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині вимог позивача про стягнення пені, у кінцевому процесуальному рішенні, яке буде ухвалене судом за результатом вирішення спору.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234-235, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову позивача від позову в частині вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 22195,19 грн.

2. Провадження у справі №916/452/23 в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 22195,19 грн - закрити.

Повну ухвалу складено 24.07.2023.

Ухвала набрала законної сили 17.07.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля