ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023м. ХарківСправа № 922/2059/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО", м.Миколаїв
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків
про стягнення коштів 4 626 243,62 грн.
за участю представників :

позивача: Ярославський Ю.В. за довіреністю;

відповідача: Койонен Р.Я. за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства " АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Українські енергетичні машини" заборгованість у розмірі 4 626 243,62 грн., з яких: 3 000 000,00 грн. - основний борг; 357 726,02 грн. - пеня; 189 780,92 грн. - 3% річних; 1 078 736,68 грн. - інфляційне збільшення.

Вимоги позивача обґрунтовані неповерненням Державним підприємством "Завод "Електроважмаш" у визначені Договором про поворотну фінансову допомогу від 16.03.2021 строки коштів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 3 000 000,00 грн. Розпорядженням КМУ України від 26.08.2021 №1005-р було погоджено реорганізацію АТ "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до АТ "Українські енергетичні машини". 01.12.2021 Загальними зборами акціонерів АТ "Українські енергетичні машини" прийнято рішення про затвердження Договору про приєднання та Передавального акту за якими АТ "Завод "Електроважмаш" припинило свою діяльність і передало всі свої активи, зобов`язання, майно, грошові кошти та інші цінності , права та обов`язки АТ"Українські енергетичні машини" (відповідачу), а отже АТ"Українські енергетичні машини" є правонаступником по зобов`язанням за Договором про поворотну фінансову допомогу від 16.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 почато у справі №922/2059/23 підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 09.06.2023 о 12:30.

Протокольною ухвалою від 09.06.2023 відкладено підготовче засідання на 07.07.2023 об 11:00.

14.06.2023 відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву (вх.№15217) Разом із відзивом відповідачем подано заяву про поновлення строку на його подання. У відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог через відсутність підтвердженого належним та допустимими доказами факту правонаступництва за Договором про поворотну фінансову допомогу від 16.03.2021. Вказує, що прострочення виникло з обставин непереборної сили (форс-мажору) з приводу чого Торгово-промисловою палатою видно лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року .Вважає , що відповідач звільняється від відповідальності за невиконання обов`язків по Договору. У разі неврахування судом доводів щодо відмови у задоволенні позовних вимог просить суд зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на 90%.

Крім цього відповідачем надано до суду клопотання (вх.№15221 від 14.06.2023) про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш» ().

Позивачем 23.06.2023 надано відповідь на відзив, зареєстровану за вх. № 16221, відповідно до якої позивач наполягає на правомірності пред`явлення позовних вимог саме до АТ "Українські енергетичні машини", оскільки відповідно до п. 1.4 Статуту АТ "Українські енергетичні машини" у новій редакції, яку затверджено позачерговими загальними зборами товариства, які відбулись 16.03.2023 року, АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав і обов`язків АТ "Завод Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього до АТ "Українські енергетичні машини" відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 за № 1005-р. Одночасно позивач наполягає, що відповідач не довів наявності форс-мажорних обставин, які звільняють відповідача від виконання зобов`язань за укладеним договором, та наголошує на тому, що зобов`язання з повернення залишку коштів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в сумі 3 000 000,00 грн. виникло ще до настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Протокольною ухвалою від 07.07.2023 на підставі ч.1 ст.119 ГПК України задоволено клопотання відповідача про поновлення встановленого строку на подання відзиву; у клопотанні про залучення до справи третьої особи відмовлено, оскільки з фактичних обставин не вбачається , що рішення у справі може вплинути на права або обов`язки АТ «Завод «Електроважмаш» щодо однієї із сторін; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.07.2023 о 10:30 год.

Відповідачем було подано до суду заперечення на відповідь позивача (вх. 17730 від 07.07.2023) в яких наполягає на тому, що позов пред`явлено до неналежного відповідача та посилаючись на застосуванні принципу справедливості, вказує на застосуванні до спірних правовідносин форс-мажорних обставин, а відтак на необхідності відмови у задоволенні позову.

З огляду на те,що додані відповідачем до заперечення на відповідь позивача письмові докази (вх.№17730 від 07.07.2023) надійшли до суду з порушенням строків, встановлених ч.3 ст. 80 ГПК України, вказані докази судом не приймаються до розгляду.

У судовому засіданні 21.07.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.07.2023 заперечував проти позову, наголошував на недоведеності факту правонаступництва за Договором про поворотну фінансову допомогу від 16.03.2021. При цьому наголошував на зменшенні розміру штрафних санкцій на 90%.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, та надані докази, суд встановив наступне.

16.03.2021 між Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (позивач, надавач) та Державним підприємством "Завод "Електроважмаш" (отримувач) був укладений договір про поворотну фінансову допомогу (надалі - договір), за яким у порядку та на умовах, визначених цим договором, надавач передає отримувачу кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього договору (надалі іменується "поворотна безвідсоткова фінансова допомога"), а отримувач зобов`язується повернути поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у порядку та строк визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору поворотна безвідсоткова фінансова допомога використовується отримувачем для виплати боргів із заробітної плати та боргів за енергоносії.

Згідно з п. 1.3 договору поворотна безвідсоткова фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платникові податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (п. 14.1.257 Податкового кодексу України в редакції, яка діяла на день набрання чинності цього договору).

Пунктом 2.1 вказаного договору сторони визначили, що поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 15 000 000,00 грн (п`ятнадцять мільйонів грн 00 коп). ПДВ за даною операцією не передбачено.

У п. 2.2 цього договору сторони узгодили, що поворотна безвідсоткова фінансова допомога може надаватись повністю однією сумою або складатися з декількох частин. Загальний розмір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, який може надатись одночасно отримувачу не повинен перевищувати суми, зазначеної у п. 2.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається надавачем повністю або частинами на підставі отриманої письмової заяви отримувача. Надання безвідсоткової фінансової допомоги залежить від фінансового стану надавача.

Згідно з п. 3.3 договору надавач, впродовж двох календарних днів з моменту отримання письмового замовлення від отримувача, перераховує грошові кошти у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок отримувача.

Пунктом 4.1 договору сторони узгодили, що поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається строком на 90 календарних днів та підлягає поверненню до 14 .06.2021 року.

Відповідно до п. 5.1 договору отримувач зобов`язується у строк, встановлений у п. 4.1 цього договору, повернути надавачеві поворотну безвідсоткову фінансову допомогу.

Згідно з п. 5.2 договору поворотна безвідсоткова фінансова допомога повертається отримувачем у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок надавача та вважається поверненою надавану отримувачем з часу зарахування коштів на поточний рахунок надавача у банківській установі, що його обслуговує.

У п. 5.3 договору сторони визначили, що поворотна безвідсоткова фінансова допомога вважається поверненою надавану отримувачем після сплати усієї суми, отриманої отримувачем згідно цього договору.

Відповідно до п. 6.1 договору, у разі порушення зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з п. 7.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками (за наявністю) сторін після погодження Наглядовою радою АТ «Миколаївобленерго» і діє до 15.06.2021 року.

Відповідно до п. 7.2 договору закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, вчинене під час дії цього договору.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором, надавши 16.03.2021 відповідачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу на суму 15 000 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №691 від 16.03.2021.

Відповідач частково повернув позивачу поворотну безстрокову фінансову допомогу на загальну суму 12 000 000,00 грн., що вбачається з платіжних доручень від 30.06.2021 №8365 на суму 10 000 000,00 грн. та від 12.08.2021 №634 на суму 2 000 000,00 грн.

Судом встановлено, що 26.08.2021 Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" () було реорганізовано в Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" () на підставі рішення щодо реорганізації.

За даним кодом ЄДРПОУ в реєстрі міститься запис про Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш", у Графі про дані про юридичних осіб, правонаступником яких є АТ зазначено про Державне підприємство "Завод "Електроважмаш".

26.08.2021 Кабінетом Міністрів України було видано розпорядження №1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Турбоатом", відповідно до п. 1, 2 яких: "Відповідно до п. 22 ч. 2 ст. 5 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" погодитися з пропозицією Фонду державного майна щодо реорганізації Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (код згідно з ) після завершення перетворення Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" у процесі приватизації шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Турбоатом" (). Фонду державного майна здійснити комплекс заходів і процедур, пов`язаних із приєднанням Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" до Акціонерного товариства "Турбоатом" відповідно до вимог законодавства".

Згідно з відомостями за кодом зареєстрована юридична особа: Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини".

Відповідно до п. 1.4. Статуту АТ "Українські енергетичні машини", який у вільному доступі на офіційному сайті АТ "Українські енергетичні машини", Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (надалі Товариство) є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього до Товариства відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом".

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що залишок неповернутих коштів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги складає 3 000 000,00 грн., а посилання відповідача щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача підлягають відхиленню.

17.06.2021 позивач надіслав ДП «Завод «Електроважмаш» претензію №01/26-5878 щодо повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Після цього позивачем додатково на адресу АТ Завод «Електроважмаш» була направлена претензія від 20.10.2021 №01/26-9777 та вимога від 03.08.2022 №01.01.01/26-2798 щодо повернення залишку поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 3 000 000,00 грн.

Вищевказані претензії були залишені відповідачем без будь-якого реагування.

17.12.2021 відповідач направив на адресу позивача лист №01/01-106 щодо продовження терміну повернення фінансової допомоги в сумі 3 000 000,00 грн. до 13.06.2022.

Листом 24.02.2022 №01/01-248 відповідач повідомним позивача про неможливість виконання зобов`язань за Договором про поворотну фінансову допомогу від 16.03.2021 у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з посиланням на лист Торгово-промислової палати №2024/02.0-7.1.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення наданої йому суми позики належним чином не виконав, отримані кошти у належному розмірі та строки не повернув, відтак у нього виникла заборгованість перед позивачем щодо повернення грошових коштів у сумі 3 000 000,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про виконання ним обов`язку щодо повернення позивачу поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в сумі 3 000 000,00 грн за договором про поворотну фінансову допомогу від 16.03.2021, господарському суду не надав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Одним із видів господарських санкцій відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Розмір штрафних санкцій згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.4 вищезазначеного договору сторони визначили, що при порушені отримувачем строку повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, вказаного у п. 4.1 цього договору, він повинен сплатити на поточний рахунок надавача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від простроченої суми.

На підставі п. 6.4 договору позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 357 726,02 грн.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошових зобов`язань.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3 договору сторони визначили, що при порушенні отримувачем строку повернення поворотної фінансової допомоги, він зобов`язаний сплатити суму поворотної фінансової допомоги з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 189 780,92 грн та інфляційні у сумі 1 078 736,68 грн.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені, 3% річних та інфляційних втрат суд вважає їх обґрунтованими.

При цьому суд відхиляє твердження відповідача стосовно того, що строк повернення поворотної фінансової допомоги має відраховуватись від дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі щодо правонаступництва, оскільки у п.4.1 Договору сторони чітко обумовили строки повернення поворотної фінансової допомоги, а саме 14.06.2021, а отже такий строк є таким, що настав. При цьому зобов`язання за вказаним Договором входять до обсягу прав та обов`язків Відповідача, як правонаступника АТ «Завод «Електроважмаш».

Суд відхиляє твердження відповідача про безпідставність вимог позивача через форс-мажорні обставини, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлюється Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами Регламентом засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Листом від 28.02.2022 Торгово-промисловою палатою України, на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд зазначає, що факт початку дії воєнного стану в Україні з 24.02.2022 є загальновідомим.

Разом з тим, суд зауважує, що зобов`язання щодо повернення залишку коштів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в сумі 3 000 000,00 грн. за Договором від 16.03.2021 виникли ще 15.06.2021, а отже настання форс-мажорних обставин з 24.02.2022 не могли вплинути на виконання зобов`язань за Договором, які виникли у 2021 році.

Суд зазначає, що розв`язання повномасштабної збройної агресії та введення воєнного стану є виключними важкими обставинами, які у рівній мірі впливають на обидві сторони спору. А відтак, у цьому випадку відповідачем не доведено прямого причино-наслідкового зв`язку між неповерненням залишку коштів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги за Договором від 16.03.2021 та війною в Україні.

Розглядаючи клопотання відповідача щодо зменшення пені, відсотків річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

Пунктом 1ст. 233 ГК Українизакріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3ст. 551 ЦК Українирозмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, інших обставин, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідністю розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно достатті 625 ЦК Україниє мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно достатті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

Відповідно до частини першоїстатті 233 ГК Україниу разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно достатті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуваннямконкретних обставин справи,які мають юридичне значення,та, зокрема,зазначених вищекритеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 902/417/18.

Однак, в цій справі відповідачем не було доведено, що належні до сплати штрафні санкції, відсотки річні та інфляційні надмірно великі, що відповідач знаходиться в тяжкому майновому стані або що існують будь-які інші обґрунтовані обставини, які обумовлюють необхідність втручання суду в погоджені сторонами умови щодо розміру встановленої відповідальності за прострочення договірного зобов`язання, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення пені, відсотків річних та інфляційних втрат.

Враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 193, 217, 230, 231, 233 ГК України, статтями 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 625, 629, 1046, 1050 ЦК України, статтями 1, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", статтями 2, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 202, 233, 237, 238 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» ( 61037, місто Харків, пр.Героїв Харкова, будинок 199, ідентифікаційний код особи 05762269) на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (54017, вул. Громадянська, 40, м.Миколаїв, ідентифікаційний код особи 23399393) основний борг 3 000 000 грн. 00 коп., 357 726 грн. 02 коп. пені, 189 780 грн. 92 коп. 3% річних, 1 078 736 грн. 68 коп. інфляційного збільшення та 69 393 грн. 65 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "26" липня 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне