ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 Справа № 914/968/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ від імені якого діє регіональна філія «Львівська залізниця», м. Львів

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

про: скасування державної реєстрації земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: Левицька О.А.;

від відповідача: Пашко Є.О.;

Хід розгляду справи.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» від імені якого діє регіональна філія «Львівська залізниця» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :12:001:0005, площею 0,0501 га, яка знаходитьсяза адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 10.04.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 16.05.2023.

17.04.2023 представником Відповідача подано відзив на позовну заяву (Вх. № 9418/23).

Ухвалою від 16.05.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 13.06.2023.

В судовому засіданні 13.06.2023 судом оголошено перерву до 05.07.2023.

Ухвалою від 05.07.2023 суд відклав розгляд справи на 25.07.2023.

В судове засідання 25.07.2023 з`явився представник позивача, надала пояснення по суті спору, просила позовні вимоги задоволити, представник відповідача заперечила щодо позовних вимог, просила у задоволенні таких відмовити.

В судовому засіданні 25.07.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.12.2021 у справі № 466/191/14-ц ухвалено визнати незаконним та скасувати п.1.11 рішення Брюховицької селищної ради №33 від 18.05.2006 «Про передачу у приватну власності громадянам земельних ділянок в смт. Брюховичі» в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 . Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №521652 від 19.07.2007, виданого ОСОБА_1 (рішення набрало законної сили 24.01.2022).

На підставі вищезазначеного рішення, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку (кадастровий номер :12:001:0005) площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 припинено. Однак не скасовано державної реєстрації земельної ділянки.

Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулася з листом до Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області з вимогою про скасування кадастрового номера :12:001:0005 земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Головне Управління Держгеокадастру у Львівській області листом надало відмову у скасуванні реєстрації вищезазначеної земельної ділянки, посилаючись на ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», зокрема на те, що рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 23.12.2021 у справі № 466/191/14-ц не містить вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відтак, АТ «Українська залізниця» як власник земельної ділянки, для захисту своїх прав звернулось до суду з позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Правова позиція відповідача.

Відповідач заперечив щодо позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до норм п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМ України, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі зокрема ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Зазначила, що на адресу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області не надходило рішення суду, яке зобов`язувало б відповідача скасувати державну реєстрацію земельної ділянки :12:001:0005.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.12.2021 у справі № 466/191/14-ц ухвалено визнати незаконним та скасувати п.1.11 рішення Брюховицької селищної ради №33 від 18.05.2006 «Про передачу у приватну власності громадянам земельних ділянок в смт. Брюховичі» в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №521652 від 19.07.2007, виданого ОСОБА_1 .

На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/191/14-ц від 23.12.2021, 20.09.2022 право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку (кадастровий номер :12:001:0005) площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 припинено, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 310830640 від 26.09.2022.

07.11.2022 Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулася з листом № НГ-10/5514 до Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області з вимогою про скасування кадастрового номера :12:001:0005 земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

05.12.2022 Головне Управління Держгеокадастру у Львівській області своїм листом № 19-13-02-3917/2-22 надало відмову у скасуванні реєстрації вищезазначеної земельної ділянки, посилаючись на ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», зокрема на те, що рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 23.12.2021 у справі № 466/191/14-ц не містить вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

З урахуванням викладеного, АТ «Українська залізниця» звернулась до суду із позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :12:001:0005), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з метою відновлення становища, яке існувало до порушення права власності.

Оцінка суду.

За змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.12.2021 у справі № 466/191/14-ц ухвалено визнати незаконним та скасувати п.1.11 рішення Брюховицької селищної ради №33 від 18.05.2006 «Про передачу у приватну власності громадянам земельних ділянок в смт. Брюховичі» в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №521652 від 19.07.2007, виданого ОСОБА_1 .

Вказаним рішенням встановлено, що частина земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :12:001:0005) є частиною смуги залізниці та вона належить до земель транспорту, ПАТ «Українська залізниця» є користувачем цієї спірної земельної ділянки відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 310830640 від 26.09.2022, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку (кадастровий номер :12:001:0005) площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 припинено.

Згідно статті 3 Закону України «Про державний земельний кадастр» закріплено основні принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

За наведених обставин, подальша наявність відомостей щодо прав на земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0005 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей.

Визначені законом підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки не надають можливості усунути порушення прав позивача, яке виникло внаслідок встановлених судом обставин, оскільки у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує його права.

Відтак, єдиним можливим та ефективним засобом захисту прав позивача є саме скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :12:001:0005 (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі №924/504/20 від 31.01.2023р.).

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Poland № 30210/96).

Так, відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В свою чергу, обов`язковість рішення суду, серед іншого закріплено в статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 114 Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Наявність державної реєстрації такої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права Акціонерного товариства «Українська залізниця», оскільки унеможливлює розпорядження вказаною земельною ділянкою, з огляду на що, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :12:001:0005 підлягає скасуванню в судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до частини першої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Положеннями пункту 50 Порядку передбачено, що поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Поземельна книга в електронній (цифровій) формі засвідчується електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора. Не завірені електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі вважаються недійсними. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Зазначені норми права вказують на те, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється шляхом відкриття Поземельної книги, а її номер є кадастровим номером земельної ділянки.

Враховуючи прогалини в законодавстві, а саме те, що позивач будучи власником земельної ділянки позбавлений права повністю розпоряджатись останньою, оскільки земельна ділянка зареєстрована за іншою особою, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відсутність вини відповідача у виникненні даного спору, а також той факт, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер :12:001:0005) площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2023.

Суддя Запотічняк О.Д.