СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

31 липня 2023 року м. Харків Справа № 27/104б (905/994/22)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Фоміна В.О.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вх. № 1440 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22), ухвалене суддею Черновою О.В. у приміщенні Господарського суду Донецької області, повний текст складено 28.06.2023,

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ,

до відповідача 1: ОСОБА_2 , м. Донецьк,

відповідача 2: ОСОБА_3 , м. Донецьк,

відповідача 3: Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі начальника відділу Іванової Тетяни Григорівни, м. Мирноград Донецької області,

відповідача 4: Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі державного виконавця Бойко Марії Дмитрівни, м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Цукурова Світлана Сергіївна, м. Київ,

про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця, витребування з незаконного володіння частки у статутному капіталі,

в межах справи №27/104б про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 , м. Донецьк,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі начальника відділу Іванової Тетяни Григорівни, Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі державного виконавця Бойко Марії Дмитрівни, про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця, витребування з незаконного володіння частки у статутному капіталі.

Визнано неправомірною та скасовано постанову начальника відділу Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 05.09.2019 про відкриття виконавчого провадження №59967604.

Визнано недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КОНТУР-М" (ідентифікаційний код 31990955), засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою Світланою Сергіївною від 02.06.2021, реєстраційний номер 1776, 1777.

Витребувано у ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КОНТУР-М" (ідентифікаційний код 31990955), що становить 100% від статутного капіталу товариства.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1860,75грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1860,75грн.

Стягнуто з Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код 34827868) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1860,75грн.

Стягнуто з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код 34967593) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1860,75грн.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2023 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №27/104б (905/994/22); відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вх. № 1440 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.

26.07.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №27/104б (905/994/22).

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що справляється з апеляційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, предметом позову у справі № 27/104б (905/994/22) є дві вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, визнання незаконним; скасування акту державного виконавця, а також одна вимога майнового характеру - витребування з незаконного володіння частки у статутному капіталі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст.163 ГПК України).

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Правовий висновок щодо визначення ставки судового збору, що підлягає сплаті за розгляд майнового спору у позовному провадженні в межах справи про банкрутство боржника викладений Верховним Судом у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.04.2021 у справі № 905/1818/19.

Так, Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 905/1818/19 зроблено висновок, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Як вже було зазначено, предметом позову в даній справі є, зокрема, вимога про витребування майна (частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КОНТУР-М"), а отже, судовий збір за таку вимогу визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру (п. 55 постанови Великою Палатою Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19).

Матеріали справи містять постанову старшого державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 07.10.2020 ВП №59967604 для надання звіту про оцінку майна боржника - частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КОНТУР-М", що складає 100%. З акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 05.05.2021 ВП №59967604 вбачається, що на підставі звіту про оцінку, проведеної ТОВ "Експертно-консультаційний центр", ринкова вартість майна: рухоме майно, частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "КОНТУР-М", , що становить 100% від статутного капіталу товариства, становить - 101925,00 грн (т.1, а.с. 85-86, 106-107).

Враховуючи, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням відсоткового співвідношення до вартості спірного майна (101925,00*1,5%), в даному випадку ставка судового збору за позовну вимогу майнового характеру про витребування майна становить 2481 грн.

Відтак, враховуючи характер позовних вимог, а також приписи чинного законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, ставки судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2022 році (2481 грн) та ставки судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги (150%), за подання до апеляційного господарського суду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) розмір судового збору становить 11164,50 грн ((2481*2 + 2481)*150%).

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України від 26.05.2021 № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до статті 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

Таким чином, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставини подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) розмір судового збору, який підлягав сплаті скаржником за звернення до суду апеляційної інстанції становить 8931,60 грн (11164,5,00 грн * 0,8).

Проте, при поданні апеляційної скарги скаржником в порушення пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, заявнику апеляційної скарги необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) у розмірі 8931,60 грн.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Наведена у пункті 3 частини третьої статті 258 ГПК України вимога щодо надання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі, в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції полягає, серед іншого і в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах (пункти 29, 33-34 постанови Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №916/662/20).

Приписами статті 259 Господарського процесуального кодексу України, яка має назву "Надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі" визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Положення статті 259 Господарського процесуального кодексу України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного пункту 3 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України в частині, того кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

Таким чином, в розумінні пункту 3 частини 3 статті 258, статті 259 ГПК України, належним доказом, що підтверджує направлення апелянтом іншій стороні у справі копії апеляційної скарги та документів, які додаються скаржником до апеляційної скарги та які відсутні в іншої сторони, є опис вкладення до цінного або рекомендованого листа, що надається до суду разом із апеляційною скаргою.

Отже, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок надсилання копій іншим учасникам справи покладається саме на апелянта.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

При цьому, беручи до уваги встановлення статтею 7 КУзПБ порядку розгляду спорів стороною яких є боржник та визначення складу учасників такого спору у відповідності до положень ГПК України, у розумінні положень статті 7 КУзПБ, пункту 3 частини третьої статті 258, статті 259 ГПК України, учасниками справи позовного провадження, що розглядається у межах справи про банкрутство, яким заявник апеляційної скарги зобов`язаний надіслати копію скарги, є саме особи, які визначені статтями 41, 45 ГПК України (правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.04.2023 у справі №914/2441/15(914/1140/22), від 15.03.2023 у справі № 914/2441/15(914/87/22)).

Суддя-доповідач зазначає, що у доданих до апеляційної скарги матеріалах відсутні докази надсилання копії апеляційної скарги учасникам справи №27/104б (905/994/22), а саме: Бондаренко І.О. (позивач), Сокрутенка С.Є. (відповідач 1), Сидоренко О.О. (відповідач 2), Авдіївсько-Мирноградському відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі начальника відділу Іванової Тетяни Григорівни (відповідач 3), приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Цукуровій Світлані Сергіївні (третя особа).

Відтак, з метою усунення недоліків апеляційної скарги заявнику необхідно надати суду належні докази надсилання апеляційної скарги та додатків до неї вищезазначеним учасникам справи листом з описом вкладення.

Також, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

За змістом частини першої статті 56 ГПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 ГПК юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною першою статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

З урахуванням положень Конституції України, з 01.01.2020 представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. Питання самопредставництва не закріплені у нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №5015/4934/11).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

При цьому підписання та/або подання заяв, клопотань, скарг є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20 зазначила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (пункт 18 ухвали).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (пункт 25 ухвали).

Таким чином, представництво інтересів апелянта у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційну скаргу від імені Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підписано представником Микитин Світланою Степанівною.

Як установлено судом апеляційної інстанції, до апеляційної скарги, поданої представником через підсистему «Електронний суд», була додана електронна довіреність від 01.03.2023, відповідно до якої Нідченко Дмитро Євгенович, на підставі Витягу з ЄДР від 08.02.2023 щодо Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ЄДРПОУ - 34967593), уповноважує, в порядку передоручення, Микитин Світлану Степанівну представляти інтереси Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

При перевірці в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційного коду 34967593 (Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) встановлено, що керівником юридичної особи є Нідченко Дмитро Євгенович.

Документів на підтвердження повноважень у Микитин Світлани Степанівни діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), тобто без окремого доручення, до матеріалів справи не додано.

Крім того, довіреність не містить інформації про те, що вказана особа має статус адвоката. Також, згідно з інформацією, наявною в Єдиному реєстрі адвокатів України станом на час постановлення даної ухвали, Микитин Світлана Степанівна не є адвокатом.

Отже, подана заявником, в підтвердження своїх повноважень, копія довіреності без надання документів, що підтверджують наявність у підписанта заяви статусу адвоката, або статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції, у яких визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва) не може підтверджувати у нього відповідних повноважень у суді.

Таким чином, суддя-доповідач зазначає, що для визнання особи (Микитин Світлани Степанівни) такою, що діє у порядку самопредставництва Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

Оскільки до апеляційної скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не додано доказів у розумінні статті 56 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджують повноваження на здійснення представництва Микитин Світланою Степанівною, тому суддя-доповідач зазначає про необхідність надання Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) доказів, які підтверджують повноваження представника на підписання та подання апеляційної скарги як адвокатом (у разі, якщо бере участь у справі як представник) або повноваження на здійснення самопредставництва Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Світланою Степанівною станом на час звернення з цією апеляційною скаргою.

Наведені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду в ухвалах від 13.03.2023 у справі № 910/5851/22, від 19.06.2023 у справі № 910/2722/22.

Зазначені обставини є підставою для залишення апеляційної скарги без руху у відповідності до приписів статті 258, 260 ГПК України.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження у справі та є підставою для залишення апеляційної скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вх. № 1440 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) без руху на підставі частини 2 статті 260 ГПК України з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вх. № 1440 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №27/104б (905/994/22) залишити без руху.

2. Встановити заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О. Фоміна