ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р. Справа № 911/1331/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В. розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)»

про стягнення 69 668, 30 грн

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою № 1001вих-23-3640 від 07.04.2023 до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (далі відповідач) про стягнення 59816,98 грн, з яких: 95257,54 грн компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу у лютому 2017 року, 1361,86 грн 3% річних та 8489, 49 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи в обсязі 40, 346 тис. куб. м у лютому 2017 року без поданих постачальником газу номінацій, з огляду на що, за твердженнями позивача, вартість вказаних обсягів компенсується позивачу відповідно до порядку, встановленого частиною другою статті 8 Закону України від 03.11.2016 № 1730-VIII Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Господарський суд Київської області ухвалою від 08.05.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

На електронну пошту суду 09.05.2023 від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшло клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження; у разі відмови в задоволенні клопотання стосовно розгляду справи в порядку загального позовного провадження, здійснити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2023 було відмовлено в задоволені вищезазначених клопотань

23.05.2023 від позивача на електронну пошту суду надійшло клопотання за вх. номером 9325/23 про долучення судової практики, зокрема, постанови Верховного суду України у справі №914/1940/22, де предметом перегляду касаційної інстанції також був спір з аналогічним предметом та підставами. Суд прийняв вказане клопотання до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В силу положень ст. 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, 1.

Пунктом 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 479 датою отримання 12.05.2023.

Відзив на адресу суду від відповідача у зазначений в ухвалі суду від 08.05.2023 процесуальний строк не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача також не надходило, правову позицію у справі відповідач не висловив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» до 31.12.2019 виконувало функції оператора газотранспортної системи (оператор ГТС) - суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників), що передбачено п. 19 ч. 1 cт. 1 Законом України «Про ринок природного газу».

Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (далі ДП «Підприємство КВСУ № 119») є споживачем - юридичною особою, яке отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (далі - споживач).

Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» є захищеним споживачем природного газу у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Для здійснення діяльності з виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, відповідач має право купувати природний газ для всіх категорій споживачів у НАК «Нафтогаз України» відповідно до «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» затвердженого Постановами Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015, № 187 від 22.03.2017, № 867 від 19.10.2018.

Згідно наявних в матеріалах справи документів між ДП «Підприємство КВСУ № 119» (споживач) та НАК "Нафтогаз України" (постачальник) укладено договори на постачання природного газу: № 1577/1617-ТЕ-17 від 21.09.2016; №1875/1617-БО-17 від 28.10.2016.

Предметом зазначених договорів є постачання природного газу в 2016-2017 року виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню; для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/17», від 04.10.2017 №720-р «Деякі питання опалювального сезону 2017/2018 року», від 03.10.2018 №717-з «Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року» покладено на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України») обов`язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювальних сезонів 2016/17, 2017/2018, 2018/19 безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах, у тому числі, ДП «Підприємство КВСУ № 119».

На підставі розпорядження від 05.10.2016 № 742-р (п.1), яке є обов`язковим до виконання, на НАК «Нафтогаз України» та постачальників природного газу покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону відповідно до Договорів.

Відповідно до п.1 глави 1 розділу XI Кодексу газотранспортних систем (далі - Кодекс ГТС), замовники послуг транспортування зобов`язані подати оператору ГТС номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу.

Однак, як вказує позивач, за результатом опрацювання поданих номінацій, ним було встановлено відсутність номінацій НАК «Нафтогаз України» у спірний період у вказаних обсягах для ДП «Підприємство КВСУ № 119».

Також позивачем встановлено відсутність будь-якого замовника послуг транспортування та фактичної передачі в порядку, визначеному Кодексом ГТС суб`єктом ринку природного газу, зокрема будь-яким постачальником в обсязі 40,346 тис.м.куб. у лютому 2017 року на вході до газотранспортної системи для його подальшого транспортування для відповідача.

Позивач звертає увагу, що відбір природного газу ДП «Підприємство КВСУ № 119» у спірний період також підтверджується рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2020, яке залишено в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2020 у справі №911/2295/19 та в якому встановлено обставини щодо споживання відповідачем в лютому2017 року природного газу в обсязі 40, 346 тис.куб.м.

Таким чином, позивач стверджує, що хоч між НАК «Нафтогаз України» та ДП «Підприємство КВСУ № 119» і діяли договірні відносини з постачання природного газу, однак обсяг відбору газу в розмірі 40,346 тис.куб.м. у лютому 2017 року відповідачем був здійснений саме з ресурсу позивача без поданих номінацій, внаслідок чого згідно заявлених позовних вимог позивач має право на компенсацію вартості відібраних номінацій в розмірі59816,98 грн, яку і просить стягнути позивач.

Поряд із вимогою про стягнення зазначеної суми, позивач заявив до стягнення 8489,46 грн інфляційних втрат та 1361,86 грн 3% річних.

Оскільки відповідач правом на подання відзиву не скористався, справа розглядається за наявними в матеріалах справи документами, поданими позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Відносини, які виникли між сторонами врегульовані приписами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 (надалі Кодекс ГТС).

Згідно із статтею 5 розділу 1 глави І Кодексу ГТС, номінацією визнається попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов`язані подати оператору TTC номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу.

Відповідно до статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Отже, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу.

Зазначене мотивовано тим, що газотранспортна система є технологічним комплексом, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу (частина 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу"). А функції з транспортування, розподілу та постачання природного газу розділені між різними суб`єктами ринку. Зазначене зумовлює необхідність координації та співпраці таких суб`єктів.

Відповідно до Ліцензії НКРЕКП Серії АЕ № 194511 від 28.02.2013 АТ «Укртрансгаз» до 31.12.2019р., тобто до часу створення та початку функціонування окремого суб`єкта на ринку природного газу України оператора ГТС, виконував функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі спеціальні обов`язки визначені Кабінетом Міністрів України в наступних постановах:

- від 01.10.2015 №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» (далі - Постанова № 758);

- від 22.03.2017 №187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі - Постанова №187).

- від 19.10.2018 №867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі - Постанова №867).

Відповідно до вказаних постанов ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було зобов`язане постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів. До таких виробників належав і відповідач. Незважаючи на це, постачання природного газу повинно було відбуватися з урахуванням вимог, які визначалися чинними нормативно-правовими актами: Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГТС.

З метою запровадження комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, в Україні ухвалено Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 №1730-VIII (далі - Закон №1730), а згодом Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021 №1639-IX (далі - Закон №1639).

Оскільки на практиці виникали ситуації, коли ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не подавав номінацій оператору ГТС, а виробники теплової енергії продовжували споживати природний газ, АТ «Укртрансгаз» довелося балансувати газотранспортну систему за рахунок власного природного газу. Враховуючи ці обставини, законодавець визначив умови та суб`єкта ринку природного газу, якому споживач повинен сплатити вартість спожитого природного газу за відсутності підтверджених номінацій. Адже не може залишитися без урегулювання ситуація, коли особа спожила природний газ, проте нікому не оплатила його вартості.

Законом №1639 було внесено зміни до Закону №1730, розширивши сферу його дії, у тому числі шляхом викладення статті 2 в новій редакції, відповідно до якої дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №1730, підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України "Про ринок природного газу", чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів"; послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газ за цінами, встановленими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, чинними протягом періоду таких відборів.

Тобто зі змісту вказаної норми закону вбачається, що підприємства, які виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, мають обов`язок оплатити особі, яка виконувала функції оператора ГТС до 31.12.2019р., вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за наявності таких умов:

- відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015 31.12.2019;

- відбір природного газу відбувся без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів.

Згідно поданих матеріалів, загальний обсяг відбору у лютому 2017 складає 40,346 тис.куб.м., що підтверджується зведеним реєстром обсягів газу, що були використані споживачами по договорах з AT «НАК «Нафтогаз України» із мереж AT «Київоблгаз» в лютому 2017 року.

Відбір природного газу ДП «Підприємство КВСУ № 119» у спірний період підтверджується також рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2020 у справі №911/2295/19, яке приймається судом як доказ в порядку ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас відповідачем не було подано доказів сплати грошових коштів на рахунок з постачання природного газу АТ «НАК «Нафтогаз України» за отриманий природний газ, як і не надано доказів, які б підтверджували реальність здійснення такої господарської операції як постачання природного газу в обсязі 40,346 тис.куб.м. у лютому 2017 року.

З цього слідує, що у спірний період відповідач мав договірні відносини з постачання природного газу з АТ «НАК «Нафтогаз України», натомість постачальник не здійснив постачання природного газу відповідачу, внаслідок чого відповідачем здійснювався відбір природного газу з газотранспортної системи АТ «Укртрансгаз» без поданих номінацій його постачальником.

За таких обставин правова підстава, з якою позивач звернувся до суду є правомірною та доведеною, у зв`язку з чим в силу вимог ЗУ № 1730(зі змінами внесеними ЗУ № 1639) у відповідача виникло зобов`язання компенсувати позивачу вартість відібраних в лютому 2017 року без номінацій обсягів природного газу.

Згідно з ч. 3-4 ст. 8 Закону України №1730 зі змінами та доповненнями обсяги природного газу, зазначені в частині другій цієї етапі, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання.

У зв`язку з зазначеним, згідно поданого розрахунку позивача вартість відібраних без номінацій обсягів природною газу у визначених періодах у загальному розмірі 40,346 тис. куб. м. за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів загалом складає 239267,92 грн, яку відповідач зобов`язаний протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами оплатити позивачу.

Відповідно, розмір щомісячної оплати (починаючи з 01.10.2021) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу складає 3 323, 16556 грн (якщо округлити до одного місяця, то - 3323,17 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Частиною 2 ст.20 ГК України встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі.

Згідно ч 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на квітень 2023 року, строк оплати за період з 01.10.2021 по 01.04.2023 вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, а тому за розрахунком позивача відповідач зобов`язаний був сплати 59816,98 грн.

Суд, здійснивши власний розрахунок компенсації за вказаний позивачем період з жовтня 2021 по березень 2023 включно із розрахунку щомісячного платежу, встановив, що позивач здійснюючи розрахунок, взяв добовий показник 3323, 16556 грн, не округлюючи копійки до 3323, 17 грн (3323, 16556 грн*18 місяців, що дорівнює 59816,98 грн), що не суперечить правилам здійснення розрахунку, таким чином заявлені до стягнення 59816, 98 грн компенсації вартості відібраних номінацій обсягів природного газу у лютому 2017 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу ч. 2ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись вищезазначеною нормою позивачем також нараховано 8489,46 грн інфляційних втрат (за загальний період з 01.11.2021 по 19.04.2023) та 1361,86 грн 3% річних (за загальний період з 01.11.2021 по 19.04.2023)

Перевіривши зазначений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних в системі «Ліга:Закон» за період з 01.11.2021 по 19.04.2023та від кожного щомісячного платежу окремо, встановлено, що наданий позивачем розрахунок є арифметично правильним і таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача 8489,46 грн інфляційних втрат та 1361,86 грн 3% річних підлягає задоволенню повністю.

Таким чином, з урахуванням всіх вищенаведених доказів та матеріалів, судом встановлено факт порушеного права позивача та правомірність заявленого позову.

Враховуючи викладені вище обставини в сукупності з поданими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 59816,98 грн компенсації вартості відібраних номінацій обсягів природного газу у лютому 2017 року,8489,46 грн інфляційних втрат та 1361,86 грн 3% річних.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (08343, Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ): 59816 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот шістнадцять) грн 98 коп компенсації вартості відібраних номінацій обсягів природного газу у лютому 2017 року, 8489 (вісім тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн 46 коп. інфляційних втрат та 1361 (одну тисячу триста шістдесят одну) грн 86 коп. 3% річних та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін