ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Справа № 906/939/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

від органу прокуратури - Ковальчук І.Л.

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.04.2023, повний текст складено 28.04.2023, у справі №906/939/22 (суддя Кудряшова Ю.В.)

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Семенівської сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10"

про стягнення 59 716, 51 грн., розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.04.2023 у справі №906/939/22 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 9-11, ід. код 42625498) на користь Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (13372, Житомирська область, Бердичівський район, с. Семенівка, вул. Героїв Майдану, 4, ід. код 04345463) 59 716, 51 грн. заборгованості з орендної плати, 7 443, 00 грн. судового збору.

Розірвано договір оренди землі №28/19 від 11.12.2019, що укладений між Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області (13372, Житомирська область, Бердичівський район, с. Семенівка, вул. Героїв Майдану, 4, ід. код 04345463) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 9-11, ід. код 42625498) щодо земельної ділянки площею 0,3233 га, кадастровий номер :16:000:0020, що розташована на території Бердичівського району Житомирської області за межами населених пунктів Семенівської сільської ради.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 9-11, ід. код 42625498) за актом приймання-передачі повернути Семенівській сільській раді Бердичівського району Житомирської області (13372, Житомирська область, Бердичівський район, с. Семенівка, вул. Героїв Майдану, 4, ід. код 04345463) земельну ділянку площею 0,3233 га, кадастровий номер :16:000:0020, що розташована на території Бердичівського району Житомирської області за межами населених пунктів Семенівської сільської ради.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 18.04.2023 у справі №906/939/22 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 18.04.2023 у справі № 906/939/22 в частині розірвання Договору оренди землі № 28/19 від 11.12.2019, укладеного між Семенівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" щодо земельної ділянки площею 0,3233 га, кадастровий номер :16:000:0020, що розташована на території Бердичівського району Житомирської області за межами населених пунктів Семенівської сільської ради та повернення за актом приймання-передачі даної земельної ділянки Семенівській сільській раді. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у розірванні Договору оренди землі № 28/19 від 11.12.2019, укладеного між Семенівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" щодо земельної ділянки площею 0,3233 га, кадастровий номер :16:000:0020, що розташована на території Бердичівського району Житомирської області за межами населених пунктів Семенівської сільської ради та поверненні за актом приймання-передачі даної земельної ділянки Семенівській сільській раді. Стягнути з позивача судові витрати.

Апелянт зазначає, що при ухваленні рішення Господарський суд Житомирської області залишив поза увагою той факт, що керівництву Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на момент укладення із скаржником договору оренди № 28/19 від 11.12.2019, що розташована на території Бердичівського району Житомирської області за межами населених пунктів Семенівської сільської ради було відомо про те, що така земельна ділянка, як і цілий ряд інших земельних ділянок, перебуває в оренді ТОВ "Делікатес", а з 2017 року тривають судові спори з приводу незаконного позбавлення ТОВ "Делікатес" права оренди землі рішеннями Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

Вказує, що під час розгляду справи №906/857/20 Господарським судом Житомирської області було встановлено, що ТОВ "Делікатес" є орендарем земельної ділянки площею 216,5 га на території Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області кадастровий номер :16:000:0009 на підставі розпорядження голови Бердичівської РДА № 187 від 18.08.2011 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надання земельної ділянки в оренду та затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки", договору оренди земельної ділянки № 529 від 04.12.2012.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 у справі №806/1222/17, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адмінсуду від 18.09.2017, визнано протиправним і скасовано рішення держреєстратора Житомирської обласної філії КП "Солом`янка-Сервіс" Солом`янської районної в м. Києві держадміністрації від 30.11.2016 № 17737761 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки, кадастровий № :16:000:0009.

Постановою Верховного Суду від 28.11.2018 вказані судові рішення були скасовані, а провадження у справі закрите з тих підстав, що вказана справа не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 17.09.2019 у справі №806/1222/17 допустив поворот виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 шляхом відновлення запису про державну реєстрацію за ТОВ "Делікатес" права оренди земельної ділянки кадастровий номер:16:000:0009.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.04.2021 у справі №906/857/20, залишеним без змін судом апеляційної інстанції визнано незаконним та скасовано рішення Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 664 від 30.08.2019; визнано незаконним та скасовано рішення Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 728 від 22.11.2019; визнано незаконними та скасовано рішення державного реєстратора Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Шутько Олени Петрівни від 11.10.2019 про реєстрацію права власності Семенівської сільської ради на земельні ділянки; зобов`язано Семенівську сільську раду та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" не чинити Товариству з обмеженою відповідальністю "Деликатес" перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 216,5 га, що знаходиться на території Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області та перебуває в оренді ТОВ "Деликатес" на підставі договору оренди земельної ділянки №529 від 04.12.2012, укладеного між Бердичівською районною державною адміністрацією Житомирської області та ТОВ "Деликатес".

Апелянт вказує, що при ухваленні рішення суд першої інстанції мав врахувати той факт, що ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10" орендувало 18 земельних ділянок та витратило значні кошти на розробку проектно-кошторисної документації, технічних умов та визначення кількості та потужності обладнання, яке планувалося встановити для виробництва електроенергії на всіх орендованих земельних ділянках, однак через незаконні дії Семенівської сільської ради при виділенні земельних ділянок та укладенні договорів оренди частину договорів оренди визнано судом недійсними, про що було зазначено вище. Це спричинило значні збитки ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10" та призвело до відсутності обігових коштів в достатньому обсязі та складної фінансової ситуації підприємства вцілому на даний час.

Окрім того, апелянт звертає увагу, що ухвалюючи рішення про розірвання договору оренди № 28/19 від 11.12.2019, укладеного між Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області та скаржником щодо земельної ділянки площею 0,3233 га, кадастровий номер :03:000:0020 та повернення Семенівській сільській раді за актом приймання-передачі такої земельної ділянки суд першої інстанції не врахував, що Семенівською сільською радою було підтверджено факт часткової оплати орендної плати ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10".

Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що на розробку проектно-кошторисної документації та будівництво об`єктів альтернативної енергетики необхідно залучати значні кошти у формі інвестицій, строк окупності яких є досить тривалим, а існуючі складні економічні умови господарської діяльності в країні не дозволили залучити інвестиції в необхідному обсязі та реалізувати проект з будівництва об`єктів альтернативної енергетики. Військова агресія російської федерації проти України призвела до ще більш несприятливих умов проведення господарської діяльності та практичної неможливості залучення інвестицій для будівництва та експлуатації об`єктів альтернативної енергетики, які суттєво вплинули на можливість вчасно виконувати прийняті та покладені на відповідача зобов`язання, зокрема, своєчасну сплату орендної плати за користування земельними ділянками на яких планується будівництво та експлуатація вказаних вище об`єктів.

Виходячи з вищенаведеного скаржник вважає, що позовна вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0020 та покладення на відповідача обов`язку повернути її позивачу за актом приймання передачі задоволенню не підлягає.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок їх неправильного застосування, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а висновки, які викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду вих. №906/939/22/3283/23 від 24.05.2033 витребувано матеріали справи №906/939/22 із Господарського суду Житомирської області. 01.06.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду із Господарського суду Житомирської області надійшли матеріали справи №906/939/22.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2023 у справі №906/939/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.04.2023 у справі №906/939/22; розгляд справи призначено на 20.07.2023 об 14:30 год.

Запропоновано прокурору та позивачу у строк до 18.07.2023 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії цього відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Роз`яснено учасникам справи право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали направлено сторонам на електронні адреси, відомості про які наявні в матеріалах справи (а.с. 204).

30.06.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від виконувача обов`язків керівника Бердичівської окружної прокуратури надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.04.2023 у справі №906/939/22, в якому останній вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (а.с. 207-213).

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву з приводу поданої апеляційної скарги.

20.07.2023 до початку судового засідання на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі яке мотивоване тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" здійснило оплату боргу в сумі 59 716, 51 грн, що було предметом спору в суді першої інстанції, на підтверження чого долучає платіжну інструкцію №28 від 19.07.2023 (а.с. 222-223).

В судове засідання 20.07.2023 з`явилась прокурор, яка заперечила доводи, викладені в апеляційній скарзі з підстав, викладених у відзиві та заперечила проти клопотання про закриття провадження у справі, надала усні пояснення по суті спору.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є користування відповідачем земельною ділянкою згідно договору оренди №28/19 від 11.12.2019 з істотним порушенням його вимог, а саме з наявною заборгованістю починаючи з 2020 року. Несплата відповідачем в добровільному порядку заборгованості з орендної плати зумовила звернення прокурора до суду в інтересах держави, в особі Семенівської сільської ради.

Крім того, матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції. Сплата заборгованості 19.07.2023 на стадії апеляційного провадження, ніяким чином не може вплинути на прийняте рішення судом першої інстанції, оскільки даного доказу під час розгляду справи не існувало.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши усні пояснення прокурора, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Семенівської сільської ради №764 від 10.12.2019 11.12.2019 між Семенівською сільською радою (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" (орендар/ відповідач) було укладено договір оренди землі №28/19 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець, на виконання рішення Семенівської сільської ради від 10.12.2019 №764 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій із земель сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, з кадастровим номером :16:000:0020, яка знаходиться на території Бердичівського району за межами населених пунктів Семенівської сільської ради (а. с. 18 - 22).

Згідно п. 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3233 га. Межі земельної ділянки перенесені в натуру в установленому порядку.

Договір укладено на 25 років (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.1 договору орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 24 009, 05 грн. за 1 рік.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 4.2 договору).

Пунктом 8.4 договору визначено, що орендар, серед іншого, зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

За актом приймання-передачі земельної ділянки від 11.12.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 0,3233га з кадастровим номером :03:000:0020 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (а.с. 23).

Сторони також підписали додатки до договору - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, грошова оцінка якої проведена та акт приймання-передачі земельної ділянки від 11.12.2019 щодо передачі вказаної земельної ділянки в оренду (а. с. 23-24).

11.12.2019 за ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10" зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 11.12.2019, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а. с. 25-26).

Відповідно до довідки відділу Семенівської сільської ради від 20.09.2022, вих. №52 заборгованість ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10" за договором оренди землі №28/19 становить 59 716, 51 грн. (а. с. 27-32).

Розрахунок заборгованості з орендної плати визначено із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки у 2020 році-1, у 2021 році - 1,1, у 2022 -1,1 та згідно з яким за 2020 рік підлягала сплаті орендна плата у загальному розмірі 20 009, 04 грн, у 2021 році - 26 409, 94 грн, станом на 01.09.2022 - 17 606, 63 грн.

Загальний розмір орендної плати склав 68 025, 61 грн. Враховуючи часткову сплату відповідачем коштів в сумі 8 309, 10 грн, загальну суму боргу зменшено до суми 59 716, 51 грн.

22.03.2021 Семенівська сільська рада надіслала ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10" вимогу за №345 від 22.03.2021 про сплату заборгованості з орендної плати (а.с. 36).

Однак, відповідач відповіді на претензію не надав, вказаний борг не погасив.

За вказаних обставин, прокурор в інтересах держави в особі Семенівської сільської ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 59 716, 51 грн, розірвання договору оренди землі №28/19 від 11.12.2019 та повернення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.04.2023 у справі №906/939/22 позов задоволено.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично у період з січня 2020 по вересень 2022 порушував взяті на себе за договором оренди землі від 11.12.2019 зобов`язання щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за землю. Оскільки відповідачем допущено істотне порушення умов договору оренди землі від 11.12.2019 про сплату орендної плати за землю, що є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору в судовому порядку, суд задовольнив позов в цій частині. З огляду на те, що судом задоволено вимогу про розірвання договору оренди землі №28/19 від 11.12.2019, суд вказав, що наявні правові підстави для зобов`язання відповідача повернути Семенівській сільській раді земельну ділянку площею 0,3233 га з кадастровим номером №:03:000:0020.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Даний спір пов`язаний із реалізацією прокурором повноважень згідно зі статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема представництва інтересів держави у суді.

Згідно ч. 2 ст. 2 ЦК України одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка відповідно до статей 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Так, відповідно до частини першої, абзацу першого частини третьої та абзацу першого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Про необхідність обґрунтування прокурором підстав представництва у суді зазначено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Аналіз положень частин третьої-п`ятої статті 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. При цьому, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом таких підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Предметом позову у даній справі є вимоги керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про стягнення заборгованості за договором оренди, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду в особі Семенівської сільської ради прокурор посилається на те, що саме вказаний орган місцевого самоврядування є компетентним суб`єктом у даних правовідносинах, оскільки земельні ділянки належать до комунальної власності та розташовані на території цієї ради, кошти за використання спірних земельних ділянок надходять до бюджету вказаної сільської ради, яка є орендодавцем за договором оренди землі від 11.12.2019.

Прокурор встановив порушення інтересів держави, яке полягає в користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" земельною ділянкою комунальної власності без здійснення плати за неї у обсязі та в строки, передбачені умовами укладеного договору, внаслідок чого до бюджету об`єднаної територіальної громади не надходять значні кошти. Крім того, інтерес держави полягає у ефективному використанні земель комунальної власності.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності користування земельними ділянками згідно умов договірних зобов`язань, необхідності раціонального використання коштів, які могли б бути отримані територіальною громадою у разі належної правової поведінки відповідача та використовуватись для забезпечення виконання соціальних програм, покращення інфраструктури, наповнення бюджету територіальної громади.

Прокурор зазначає, що при виконанні повноважень, передбачених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави під час використання майна, що належить до комунальної власності.

Натомість, Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, як органом влади, уповноваженим представляти та захищати інтереси держави з питань використання спірного майна, не вжито заходів до усунення порушень інтересів держави.

Бердичівська окружна прокуратура зверталась до Семенівської сільської ради із листом від 20.05.2022 вих.№50-90-1136 щодо вказаних порушень та наданням можливості самостійно вжити заходів позовного характеру (а.с. 33-34).

У відповідь на вказаний лист Семенівська сільська рада листом від 25.05.2022 вих.№373 повідомила прокуратуру, що не зверталась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" про стягнення заборгованості за оренду землі, розірвання договорів оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки та не заперечує щодо вжиття прокуратурою заходів представницького характеру (а.с. 35-36).

Відтак, маючи відповідні правомочності для звернення до суду, прокурор звернувся з даним позовом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10", звертаючись із апеляційною скаргою, просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2023 у справі №906/939/22 в частині розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Переглядаючи рішення місцевого суду в межах вимог апеляційної скарги судом враховується, що статтею 15 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених положень законодавства дає можливість зробити висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому систематична несплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору. При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, постановах Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 922/367/21, від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19, від 07.10.2020 у справі № 313/780/19, від 14.06.2022 у справі № 923/614/21, від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18.

Разом з тим згідно із частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Подібні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, постановах Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 922/367/21, від 10.01.2019 у справі № 904/3953/17, від 22.10.2019 у справі № 923/826/18, від 17.08.2021 у справі № 923/410/20.

Як встановлено судом, відповідач систематично у період з січня 2020 по вересень 2022 порушував взяті на себе за договором оренди землі від 11.12.2019 зобов`язання щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за землю.

Поряд з тим, суд першої інстанції своїм рішенням стягнув заборгованість з орендної плати за період січня 2020 по вересень 2022 в сумі 59 716 грн 51 коп. і скаржник не заперечує щодо рішення суду першої інстанції в цій частині.

Порушення відповідачем умов Договору у вигляді систематичного невнесення орендної плати є істотним, оскільки позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження коштів з орендної плати до бюджету Семенівської сільської ради.

Отже, істотне порушення такої умови Договору оренди землі від 11.12.2019 як своєчасна та у повному обсязі сплата орендної плати за землю, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору в судовому порядку.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про задоволення позову в цій частині є обґрунтованим.

В той же час, доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують, а посилання скаржника на понесення інших витрат, направлених на забезпечення своєї господарської діяльності не позбавляє його обов`язку нести витрати пов`язані із здійсненням орендних платежів.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" повернути за актом приймання-передачі Семенівській сільській раді орнедовану земельну ділянку, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно п. 6.1 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав їх в оренду.

З огляду на те, що судом задоволено вимогу про розірвання Договору оренди землі від 11.12.2019, виходячи з предмета та підстав позову, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача повернути Семенівській сільській раді земельну ділянку 0,3233 га з кадастровим номером :03:000:0020.

Посилання скаржника на судові рішення у справі № 906/857/20 не беруться судом до уваги, оскільки рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.04.2021 у справі №906/857/20, серед іншого, було визнано недійсними договори оренди землі, укладені між Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :16:000:0034; :16:000:0032; :16:000:0029; :16:000:0030; :16:000:0027; :16:000:0026; :16:000:0028. В той же час, предметом спору у даній справі є стягнення 59 716 грн 51 коп., розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0020, зобов`язання повернути вказану земельну ділянку.

Тобто, договір оренди № 28/19 від 11.12.2019 земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0020 не був визнаний недійсним рішенням суду у справі № 906/857/20.

Також, рішення Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №733 від 22.11.2019 та №764 від 10.12.2019, якими надано ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, затверджено проекти землеустрою та надано в оренду ТОВ "Вінд Солар Енерджі-10", зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0020, не були предметом розгляду в справі №906/857/20.

Тому посилання скаржника на справу № 906/857/20 не беруться судом до уваги.

Таким чином, матеріали справи спростовують доводи відповідача про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" про закриття провадження у справі №906/939/22 - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі-10" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.04.2023 у справі №906/939/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №906/939/22 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "25" липня 2023 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.