ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/711/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.

за участю представника позивача: Кушнір О.В. (в режимі відеоконференції) - довіреність від 01.04.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод"

про стягнення 495767,18 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" 495767,18 грн., з яких: 222766,00 грн. боргу, 138279,71 грн. пені, 78706,50 грн. інфляційних, 11461,77 грн. 3% річних, 44553,20 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.05.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.06.2023.

19.06.2023 на адресу суду від ТОВ "Гранрозробка" надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу від 13.06.2023 з доказами направлення відповідачу (а.с.43-46).

Ухвалою суду від 22.06.2023 відкладено розгляд справи по суті на 20.07.2023.

19.07.2023 від позивача засобами електронного зв`язку надійшов лист з доказами на підтвердження повноважень представника (а.с.64-66).

В судовому засіданні 20.07.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.07.2021 між сторонами було укладено договір підряду № 19-07/21Д, на виконання умов якого позивачем проведено роботи з дроблення негабаритної продукції відповідача загальною вартістю 227766,00 грн.

Відповідач обов`язок з оплати виконаних позивачем робіт виконав частково, сплативши лише 5000,00 грн., внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 222766,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач, на підставі ст.625 ЦК України нарахував до стягнення з нього 78706,50 грн. інфляційних, а також на підставі п.4.7 договору нарахував 11461,77 грн. 3% річних, а також 138279,71 грн. пені та 44553,20 грн. штрафу.

03.06.2023 на адресу суду, з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", повернулась копія ухвали від 25.05.2023, яка направлялася відповідачу.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу за його адресою, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки представника останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист прав та інтересів відповідача.

Також суд враховує, що саме відповідач наділений правом отримувати вчасно адресовану йому поштову кореспонденцію та несе відповідні ризики неналежної реалізації цього права та не повідомлення про зміну свого місцезнаходження, якщо таке має місце.

Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, Господарським судом Житомирської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

За вказаних обставин, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у строк, встановлений ст.165 ГПК України, зважаючи, що він був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також беручи до уваги, що явка відповідача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд на підставі ч.9 ст.165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" (підрядник, позивач) укладено договір підряду №19-07/21 Д (а.с.6-9).

Відповідно до п.1.1 договору за дорученням замовника підрядник, відповідно до умов цього договору, зобов`язується на власний ризик виконати роботи дроблення негабаритної продукції власною технікою (з екіпажем), а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх згідно даного договору.

Підрядник виконує роботи дроблення негабаритної продукції на підставі погоджених сторонами заявок, які замовник надсилає підряднику поштою, електронною поштою, факсом тощо або узгоджує усно. Заявка повинна містити місце проведення робіт, назву кар`єра та орієнтовний об`єм робіт. Роботи дроблення негабаритної продукції виконуються протягом строку дії договору підряду виключно на об`єктах, що перебувають у власності або користуванні замовника (п.1.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору сторони домовились, що всі роботи виконані підрядником для замовника, вважаються виконаними на підставі даного договору.

Базова вартість одиниці виконаних робіт згідно п.1.1 даного договору визначається протоколом погодження договірної ціни (Додаток №1) і є невід`ємною частиною даного договору та включає в себе вартість за метр кубічний і всі витрати підрядника (п.2.1 договору).

Обсяги та строк виконання робіт, визначених п.1.1 даного договору, фіксуються в актах виконаних робіт, що підписуються сторонами, які є підставою для остаточних розрахунків (п.2.4 договору).

За умовами п.2.5 договору акт виконаних робіт повинен бути підписаний представником замовника протягом трьох календарних днів після фактичного виконання робіт. Підписання акту представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку. Якщо замовник протягом зазначеного терміну не підписує акт виконаних робіт та не надає обґрунтованих заперечень щодо нього, то даний акт вважається підписаним в редакції підрядника.

Відповідно до п.2.8 договору замовник проводить розрахунок на умовах 100% передоплати від загальної вартості робіт, обумовленої сторонами в узгодженій заявці, в термін до 3 (трьох) банківських днів після підписання заявки. Остаточний розрахунок проводиться замовником згідно підписаного сторонами акту виконаних робіт на протязі 7 (семи) календарних днів з моменту його підписання сторонами.

Кінцева (фактична) вартість робіт за даним договором складається із суми вартості робіт, які вказані в актах виконаних робіт (п.2.10 договору).

Згідно з п.4.7 договору за недотримання строків оплати виконаних робіт замовний сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період розрахунків від суми несплачених за договором коштів за кожну добу прострочення виконання замовником своїх зобов`язань з моменту, коли оплата мала бути здійснена і до моменту остаточного розрахунку (включаючи день оплати, що підтверджується відповідною банківською випискою), тобто в разі прострочення оплати понад шість місяців нарахування пені не припиняється. В разі прострочення оплати за виконані роботи понад 30 (тридцять) календарних днів, замовник додатково повинен сплатити на користь підрядника штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми заборгованості.

У протоколі погодження договірної ціни (Додаток №1 до договору) від 19.07.2021 сторони визначили, що вартість робіт за договором підряду №19/07/21 Д від 19.07.2021 становить 42,00 грн. з ПДВ за метр кубічний (а.с.10).

На виконання умов договору позивачем було проведено роботи з дроблення негабаритної продукції відповідача на загальну суму 227766,00 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом та скріпленим їх печатками актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №314 від 23.07.2021 (а.с.12).

Відповідач зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт виконав частково, сплативши 5000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача за 01.09.2021 (а.с.13-18), внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 222766,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості від 03.05.2023 №334, у якій вимагав не пізніше 12.05.2023 сплатити заборгованість в сумі 222766,00 грн. за договором №19-07/21 Д від 19.07.2021р. (а.с.19-21).

Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" 495767,18 грн., з яких: 222766,00 грн. боргу, 138279,71 грн. пені, 78706,50 грн. інфляційних, 11461,77 грн. 3% річних, 44553,20 грн. штрафу.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини на підставі договору підряду №19-07/21 Д від 19.07.2021.

Відповідно до ч.1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За приписами статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч.1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, факт виконання позивачем робіт з дроблення негабаритної продукції відповідача на загальну суму 227766,00 грн. (акт здачі-приймання робіт від 23.07.2021р. на а.с.12).

Виходячи з умов п.2.8 договору, у відповідача виник обов`язок з оплати виконаних робіт в строк до 30.07.2021р. включно.

Разом з тим, відповідач свої обов`язки виконав частково, сплативши 01.09.2021р. 5000,00 грн. (банківська виписка на а.с.18), в зв`язку з чим розмір боргу склав 222766,00 грн.

Доказів погашення заборгованості в сумі 222766,00 грн. матеріали справи не містять.

Позивач довів суду належними та достатніми доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог. При цьому, відповідач відзив на позовну заяву не подав і доводів позивача не спростував.

З огляду на наведене, позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмірі 222766,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 78706,50 грн. інфляційних, 11461,77 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача 78706,50 грн. інфляційних, нарахованих за період вересень 2021р.-квітень 2023р., та 11461,77 грн. 3% річних, нарахованих за період з 01.09.2021р. по 19.05.2023р. (розрахунок на а.с.2, 3).

Перевіривши розрахунок позивача суд встановив, що виконані ним нарахування є обґрунтованими та арифметично вірними, отже вимога про стягнення з відповідача 78706,50 грн. інфляційних та 11461,77 грн. 3% річних є правомірною та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 138279,71 грн. пені та 44553,20 грн. штрафу, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено вище, пунктом п.4.7 договору підряду за недотримання строків оплати виконаних робіт замовний сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період розрахунків від суми несплачених за договором коштів за кожну добу прострочення виконання замовником своїх зобов`язань з моменту, коли оплата мала бути здійснена і до моменту остаточного розрахунку (включаючи день оплати, що підтверджується відповідною банківською випискою), тобто в разі прострочення оплати понад шість місяців нарахування пені не припиняється. В разі прострочення оплати за виконані роботи понад 30 (тридцять) календарних днів, замовник додатково повинен сплатити на користь підрядника штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми заборгованості.

За умовами п.4.9 договору підряду, керуючись ст.259 Цивільного кодексу України, сторони погодили збільшити до 3 (трьох) років тривалість позовної давності до вимог, що випливають з цього договору, у тому числі про стягнення вартості робіт, неустойки (штрафу, пені).

Перевіривши правильність нарахування 138279,71 грн. пені, нарахованої за період з 01.09.2021р. по 19.05.2023р., та 44553,20 грн. 20% штрафу, суд встановив, що їх розмір є обґрунтованим, а вимоги відповідно правомірними.

Згідно з ч.1,2 ст.217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч.2 ст.216 ГК України).

За своєю правовою природою пеня (ч.3 ст.549 ЦК України) є штрафною санкцією, яка може застосовуватись до боржника у разі порушення ним грошового зобов`язання.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Відповідно до ч.1 ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення неустойки (зокрема, пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

На підставі ч.3 ст.551 ЦК України, ч.1 ст.233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру (постанова Верховного Суду від 30.03.2021 р. у справі 902/538/18).

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину.

Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону (правова позиція, викладена у постанові об`єднаної плати Верховного Суду Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19).

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 вказав, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення.

Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Суд враховує той факт, що заявлені позивачем до стягнення суми річних, інфляційних та штрафних санкцій (273001,18 грн.) перевищують заявлену ним до стягнення суму основного боргу (222766,00 грн.).

Також, сторонами в договорі було змінено визначений ч.6 ст.232 ГК України шестимісячний період нарахування пені і таке нарахування здійснюється без обмеження строку.

Окрім того, позивач звернувся з даним позовом до суду майже через 2 роки після виникнення у відповідача заборгованості за договором, що може свідчити про можливе зловживання позивачем своїм правом на стягнення сум річних, інфляційних і пені та на явну невідповідність принципу справедливості.

Виходячи з критеріїв розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, суд дійшов висновку про зменшення суми пені до 50% від заявленої до стягнення суми, що складає 69139,86 грн.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 426627,33 грн., з яких: 222766,00 грн. боргу, 69139,86 грн. пені, 78706,50 грн. інфляційних нарахувань, 11461,77 грн. 3% річних, 44553,20 грн. штрафу.

У стягненні 69139,85 грн. пені суд відмовляє, у зв`язку зі зменшенням.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність заявлених вимог, судовий збір в розмірі 7436,51 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" (с.Бондарівка, Коростенський район, Житомирська обл, 11562, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" (вул.Молодіжна, 8, с.Поліське, Коростенський район, Житомирська область, 11555, )

- 222766,00 грн. боргу,

- 69139,86 грн. пені,

- 78706,50 грн. інфляційних нарахувань,

- 11461,77 грн. 3% річних,

- 44553,20 грн. штрафу,

- 7436,51 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.07.23

Суддя Сікорська Н.А.

Друк.:

1 - до справи

2,3 - сторонам (рек. з повід)