УХВАЛА

24 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 5023/3220/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Маслової Ольги Миколаївни

на ухвалу Господарського суду Харківської області

(суддя - Шатерніков М.І.)

від 02.11.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Хачатрян В.С., судді - Россолов В.В, Склярук О.І.)

від 17.05.2023

за скаргою Фізичної особи - підприємця Маслової Ольги Миколаївни

на постанову державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Фізичної особи - підприємця Маслової Ольги Миколаївни

про стягнення 1 881 801,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. 20.10.2021 Фізична особа - підприємець Маслова Ольга Миколаївна подала до Господарського суду Харківської області скаргу на постанову державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просила суд скасувати постанову державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 23.05.2013 про відкриття виконавчого провадження № 38378978.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.11.2021, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023, у задоволенні скарги відмовлено.

3. Суди виходили з того, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження правомірні, оскільки постанова винесена в межах строку на вчинення таких дій, з огляду на те, що строк пред`явлення виконавчого документу переривався в зв`язку з пред`явленням його до виконання. Обставини пред`явлення наказу до виконання та переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання підтверджують відмітки на дублікаті наказу, а також такі обставини були предметом дослідження в межах розгляду іншої скарги на дії державного виконавця і Верховний Суд у постанові від 16.05.2022 у цій справі вказав, що мало місце переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

4. 30.06.2023 ФОП Маслова О.М. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким скасувати постанову державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 23.05.2013 про відкриття виконавчого провадження № 38378978. Також скаржниця заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

5. В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги скаржниця зазначає, що суди дійшли помилкового висновку, що до 23.05.2013 строк пред`явлення виконавчого документу (дубліката наказу) переривався, внаслідок чого порушили норми статей 13, 79 ГПК України. Скаржниця зазначає, що доказування правомірності дій стягувача щодо своєчасного звернення до органів ДВС (у встановлений законом строк) покладається на самого стягувача, а доказування правомірності прийняття оскаржуваної постанови покладається на ДВС. Докази пред`явлення виконавчих документів у цій справі до примусового виконання (вперше чи наступне) згідно зі статтею 517 ЦК України повинні бути саме у нового стягувача ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста". Листом № 68675 від 12.10.2021, наданий ДВС, підтверджується протиправність дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови. Скаржниця посилається на норму частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" та вважає, що виконавчий документ надійшов до ДВС після закінчення строку на його пред`явлення, який сплинув 15.05.2013.

6. Верховний Суд вивчив матеріали касаційної скарги і дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

7. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

8. Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

9. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

10. Частиною першою статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

11. Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

12. Законом України "Про виконавче провадження" врегульовані питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів.

13. Згідно зі статтею 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

14. Пунктом 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХIV встановлено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

15. Положеннями частин першої статті 23 вказаного Закону встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

16. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц).

17. Як вбачається з оскаржуваних рішень, суди попередніх інстанцій встановили, що строк пред`явлення виконавчого документу переривався у зв`язку з пред`явленням його до виконання.

18. Суди виходили з того, що наказ Господарського суду Харківської області у цій справі було пред`явлено до виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області 13.08.2012 року та на його підставі відкрито виконавче провадження № 34632809. 23.01.2020 Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного межрігіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виконавче провадження було завершене/повернуто без виконання на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". У пункті 2 цієї постанови встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 23.01.2023. На підставі дублікату наказу Господарського суду Харківської області у справі № 5023/3220/11, переданого до виконання ВДВС Харківського РУЮ Харківської області, постановою від 10.09.2014 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, а 23.01.2020 Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного межрігіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виконавче провадження було завершене/повернуто без виконання, і у пункті 2 цієї постанови встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 23.01.2023.

19. Також суди попередніх інстанцій зазначили, що безпосередньо на дублікаті наказу від 30.05.2012, виданого на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2012 у цій справі містяться написи, які свідчать про те, що 04.01.2013 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на частину першу статті 26 Закону України "Про виконавче провадження"; 18.06.2014 року вчинені відповідні процесуальні дії на підставі пункту 10 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", якою було унормовано, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

20. Разом з тим, Верховний Суд у постановах від 16.05.2022 у цій справі, в яких вирішувалося питання щодо наявності підстав для видачі дубліката наказу та правомірність відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання дубліката наказу Господарського суду Харківської області від 30.05.2012, а також у постанові від 09.06.2022 у цій же справі, в якій вирішувалося питання щодо наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, також доходив висновку, що строк пред`явлення виконавчого документу переривався, у зв`язку з чим він був поданий для примусового виконання повторно.

21. З огляду на неодноразове встановлення обставини переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у цій справі, Верховний Суд вважає, що зазначені в касаційній скарзі доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи.

22. Натомість, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

23. Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

24. Беручи до уваги конкретні обставини справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Маслової Ольги Миколаївни, оскільки правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому відповідно до частини другої статті 293 ГПК України Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

25. У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Верховний Суд не розглядає клопотання скаржниці про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись нормами статей 234, 287, 290, частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 5023/3220/11 за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця Маслової Ольги Миколаївни на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко