ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Справа № 906/914/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Ренькас С.В. (адвокат)

від відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 23.03.2023 суддею Сікорською Н.А. у м. Житомир (повний текст рішення складено 05.04.2023) у справі № 906/914/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні вантажівки"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс"

про стягнення 1412545, 94 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Сучасні вантажівки" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" 1364025, 13 грн.

25.11.2022 ТзОВ "Сучасні вантажівки" подало до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просило стягнути з відповідача 1400396, 80 грн., з яких: 1106000 грн. - основний борг, 28424, 47 грн. - 3% річних, 265972, 33 грн. - інфляційні втрати.

В судовому засіданні 29.11.2022, місцевий господарський суд ухвалив вирішувати спір в межах суми стягнення з ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" 1400396, 80 грн.

23.12.2022 ТзОВ "Сучасні вантажівки" подало до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просило стягнути з відповідача 1412545, 94 грн., з яких: 1106000 грн. - основний борг, 30969, 79 грн. - 3% річних, 275576, 15 грн. - інфляційні втрати.

В судовому засіданні 27.12.2022, місцевий господарський суд ухвалив вирішувати спір в межах суми стягнення з ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" 1412545, 94 грн.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.03.2023 у даній справі позов задоволено. Стягнуто з ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" на користь ТзОВ "Сучасні вантажівки" 1106000 грн. заборгованості, 30969, 79 грн. 3% річних, 275576, 15 грн. інфляційних нарахувань та 21188, 19 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав про те, що вважає оскаржуване рішення не обґрунтованим та незаконним з таких причин, як: визнання встановленими обставин, які недоведені ТзОВ "Сучасні вантажівки"; неповністю встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та їх оцінки; порушення норм процесуального права. Аргументи скаржника зводяться до того, що позивачем не передано приналежності та документи, що стосуються товару, а також місцевий господарський суд безпідставно повернув зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" на рішення Господарського суду Житомирської області від 23.03.2023 у справі № 906/914/22; зупинено дію оскаржуваного рішення; призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Присутній у судовому засіданні представник позивача вимоги скарги заперечив з підстав, зазначених у відзиві на останню, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач явку повноважного представника не забезпечив, про час та дату судового засідання скаржник був належним чином повідомлений судом.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, а явка представників обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.

В силу ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, а також заслухавши представника позивача у судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2021 між відповідачем (покупець) та позивачем (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 3647-0001916, згідно п. 1.1 якого продавець зобов`язується доставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити: обладнання МДКЗ-17-06 (розкидач солі та піску 9 м куб та відвал поворотний 3,5м) у кількості 4 одиниці на загальну суму 2212000,00 гривень, в т.ч. ПДВ-20%. Згідно п. п. 3.1, 3.2 договору, ціна товару, визначена у п. .1.1 договору та є дійсною до повного виконання покупцем умов цього договору. Загальна сума договору складає 2212000 грн., в т.ч. ПДВ-20%. Покупець для встановлення товару зобов`язується надати МАЗ-6501С5 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 4 впродовж п`яти робочих днів з моменту отримання письмового повідомлення від виконавця про готовність прийняти шасі. Строком поставки товару вважається встановлення всіх чотирьох комплектів товару на автомобілі покупця з 18.10.2021 по 28.10.2021. Відповідно до п. 4.1. договору, поставкою товару на адресу покупця сторони домовилися вважати відвантаження на умовах самовивозу зі складу за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 4. Згідно п. 4.1.1 договору, покупець зобов`язаний направити свого уповноваженого представника для приймання товару. Покупець гарантує, що особа, котра здійснюватиме фактичне приймання товару матиме достатні повноваження на вчинення таких дій від імені покупця. Передача та приймання товару оформлюється актом приймання-передачі товару. Згідно п. 4.2. договору, право власності на товар та ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходять до покупця з моменту підписання акта приймання-передачі товару, а також при виконанні п. 5.1. договору.

Розділом 5 договору передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати попередню оплату за товар продавцю у розмірі 553000 грн., в т.ч. ПДВ-20%, у термін по 28.10.2021. Другий платіж покупець зобов`язаний перерахувати у розмірі 553000 грн., в т.ч. ПДВ-20%, у термін по 30.11.2021, шляхом безготівкового перерахування на рахунок продавця. Третій платіж покупець зобов`язаний перерахувати у розмірі 553000 грн., в т.ч. ПДВ-20%, у термін по 30.12.2021, шляхом безготівкового перерахування на рахунок продавця. Четвертий платіж покупець зобов`язаний перерахувати у розмірі 553000 грн., в т.ч. ПДВ-20%, у термін 30.01.2022, шляхом безготівкового перерахування на рахунок продавця.

Судами встановлено, що на виконання умов договору відповідачем було сплачено позивачу 1106000 грн. Вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по рахунку, наступними платежами:23.10.2021 - 150000 грн., 04.11.2021 - 405000 грн., 19.11.2021 - 551000 грн.

04.11.2021 та 08.11.2021 позивач в місці поставки за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 4, передав відповідачу чотири одиниці товару на загальну суму 2212000 грн., оригінали актів приймання-передачі товару в двох примірниках, підписаних продавцем, та оригінал договору в двох примірниках, підписаних продавцем.

04.10.2022 адвокатом позивача направлено відповідачу адвокатський запит щодо надання інформації про отримання у власність ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" обладнання МДКЗ-17-06 (розкидач солі та піску 9м3 та відвал поворотний 3,5м) у кількості 4 одиниці на загальну суму 2212000 грн., в т.ч. ПДВ-20%, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу № 3647-0001916 від 16.09.2021.

У свою чергу відповідач, у відповіді на зазначений запит, повідомив про те, що 16.09.2021 між ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" (покупець) та ТзОВ "Сучасні вантажівки" (продавець) був укладений договір купівлі-продажу № 3647-0001916. ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" 04.11.2021 та 08.11.2021 було здійснено самовивіз встановленого на МАЗ-6501С5 обладнання у кількості 4 штуки зі складу продавця. Обладнання було встановлено у присутності водіїв транспортних засобів та заступника директора ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" Осіпчука А.М. Відповідач вказав, що у зв`язку з проведенням попередньої оплати в розмірі 1106000 грн., право власності на придбане обладнання перейшло до нього.

З огляду на не проведення остаточної оплати за поставлене обладнання, ТзОВ "Сучасні вантажівки" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс" 1412545, 94 грн., з яких: 1106000 грн. боргу, 30969, 79 грн. 3% річних за період з 22.11.2022 по 19.12.2022, 275576, 15 грн. інфляційних за період з січень-листопад 2022р. (згідно заяви про збільшення позовних вимог від 20.12.2022).

Як зазначено вище, оскаржуваним рішенням від 23.03.2023 місцевий господарський суд зазначений позов товариства задоволив у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками погоджується з огляду на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, між сторонами даного господарського спору виникли правовідносини поставки на підставі договору купівлі-продажу № 3647-0001916 від 16.09.2021.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ч. 1 ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу

Частиною 1 ст. 664 ЦК України обумовлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Як зазначено вище, на виконання умов договору купівлі-продажу №3 647-0001916 від 16.09.2021, 04.11.2021 та 08.11.2021 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 4, позивач передав та встановив на автомобілі відповідача обладнання МДКЗ-17-06 (розкидач солі та піску 9м3 та відвал поворотний 3,5м) у кількості 4 одиниці на загальну суму 2212000 грн., а відповідач здійснив часткову оплату отриманого обладнання в сумі 1106000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Визнання - це повідомлення стороною чи іншими учасниками справи, обставин, що підтверджують наявність чи відсутність фактів, які за законом повинна доводити друга сторона чи інші особи. Визнання здійснюється в підготовчому або в судовому засіданні шляхом надання суду відповідних пояснень. Визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: визнання їх усіма учасниками справи та відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Наявна в матеріалах справи правова позиція відповідача, викладена в поданих ним процесуальних документах, свідчить про те, що останнім визнано обставини поставки позивачем обладнання на загальну суму 2212000 грн.

Відтак, з огляду на те, що обставини щодо поставки відповідачу обладнання на суму 2212000 грн. визнавались обома сторонами договору, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі обставини доказуванню не підлягають.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Судами встановлено, що за умовами договору, кошти в сумі 553000 грн., які відповідач мав сплатити по 28.10.2021, визначені як попередня оплата за товар. Решту коштів відповідач мав сплатити з розстроченням, трьома рівними платежами в сумі 553000 грн.

Як зазначено вище, на виконання умов договору відповідач здійснив сплату коштів в сумі 1106000 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками.

В силу приписів ч. 1. ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Вище зазначено, що за умовами п. 5.1 договору № 3647-0001916 від 16.09.2021, два чергових платежі по 553000 грн. відповідач мав здійснити до 30.12.2021 та до 30.01.2022.

При цьому, факт невиконання визначеного договором зобов`язання, щодо сплати чергових платежів на загальну суму 1106000 грн. відповідач не заперечив, обґрунтувавши це тим, що позивач не передав йому документи в підтвердження проведення господарської операції.

Однак, такі твердження відповідача місцевий господарський суд обгрунтовано визнав безпідставними, оскільки договір № 3647-0001916 від 16.09.2021 не містить інших умов проведення розрахунків, аніж ті, що визначені п. 5.1., і проведення платежів відповідачем не ставиться в залежність від отримання, чи не отримання первинної документації про здійснення господарської операції.

З огляду на те, що відповідачем зобов`язання щодо сплати коштів в сумі 1106000 грн. за отримане обладнання не виконано, колегія судді погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Поряд з цим, як зазначено вище, позивачем було також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 30969, 79 грн. 3% річних за період з 22.11.2022 по 19.12.2022, 275576, 15 грн. інфляційних за період з січень-листопад 2022.

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку правильності перерахунку судом першої інстанції 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість у заявлених позивачем сумах 30969, 79 грн. 3% річних та 275576, 15 грн. інфляційних.

З огляду на усе вищевикладене, апеляційний господарський суд повністю погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 1400396, 80 грн., з яких 1106000 грн. заборгованості, 30969, 79 грн. 3% річних, 275576, 15 грн. інфляційних нарахувань.

Щодо доводів скаржника про те, що позивачем не зазначено номер та дату видаткової накладної та акту приймання-передачі, на яких здійснювалася реалізація обладнання ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс " судом зазначається, що єдиним документом за договором, який передбачає передачу та приймання товару, а також перехід права власності на товар, є акт приймання-передачі товару. Договором не передбачено жодних "видаткових накладних". Внутрішній документообіг позивача не присвоює актам приймання-передачі жодних номерів. При цьому, в актах приймання-передачі вказується поточна дата відвантаження, тобто, в даному випадку, продавцем було передано покупцю оригінали актів приймання-передачі товару в двох примірниках, підписаних зі сторони продавця та виписаних на ім`я директора покупця від 04.11.2021 та від 08.11.2021. Саме ці дати додатково були підтверджені й відповідачем, спочатку у відповіді на адвокатський запит № 252 від 13.10.2022, в зустрічній позовній заяві, а потім безпосередньо і в апеляційній скарзі.

Стосовно доводів апелянта про те, що позивач не виставляв жодних офіційних вимог щодо погашення заборгованості та за умовами договору не передбачено жодної відповідальності за прострочення платежів, судом відмічається слідуюче.

Згідно п. 8.1. договору, у випадку не досягнення сторонами домовленості по спірних питаннях, вирішення спорів здійснюється відповідно до чинного законодавства України. З моменту закінчення строків проведення третього (до 30.12.2021) та четвертого платежу (до 30.01.2022) й до моменту подання позовної заяви (21.10.2022) пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого позивач як в телефонному режимі, так і шляхом електронного листування намагався дізнатися причини і підстави нездійснення відповідних платежів. Проте, як зазначає позивач, вказані способи комунікації не досягли бажаного результату.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання повинні виконувати свої господарські зобов`язання належним чином відповідно до договору. У позивача відсутній обов`язок систематично нагадувати відповідачу про перерахування платежів, передбачених умовами договору. Саме договір є основною підставою, в якому описується те, як, в який спосіб, в якому розмірі та коли здійснювати відповідні розрахунки.

Право нараховувати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми передбачено ст. 625 ЦК України.

Позивач самостійно вирішує, коли йому нараховувати індекс інфляції, 3% проценти річних та зобов`язаний попередньо повідомляти про це відповідача, який, у даному випадку, протягом значного проміжку часу систематично не виконував взяті на себе зобов`язання та користувався обладнанням, за яке сплачено лише 50%.

Щодо зустрічної позовної заяви відповідача, колегія суддів зазначає, що доводи зустрічного позову жодним чином не спростовують вимог первісного, а отже, предмет спору зустрічного позову не стосується предмету спору первісного позову. У випадку відкриття провадження за зустрічним позовом відповідача, це не виключало би задоволення первісного позову, оскільки зустрічні та первісні позовні вимоги не є взаємопов`язаними, про що детально зазначається в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 17.11.2022.

Окрім того, згідно ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Очевидно, у випадку незгоди з ухвалою суду від 17.11.2022, відповідач мав змогу оскаржити таку ухвалу окремо в апеляційному порядку, а не поєднувати предмети спору первісного та зустрічного позовів в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Укр-Дор-Сервіс", судова колегія дійшла висновку, що остання не підлягає задоволенню, оскільки наведені скаржником аргументи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. За таких обставин рішення Господарського суду Житомирської області від 23.03.2023 у справі № 906/914/22 слід залишити без змін.

В силу ст. 129 ГПК України понесені скаржником судові витрати за розгляд апеляційної скарги у даній справі покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 23 березня 2023 року у справі № 906/914/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/914/22 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено "21" липня 2023 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.