ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" липня 2023 р. Справа№ 910/13727/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023

у справі № 910/13727/22 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпрокат - Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт»

про стягнення 175 900 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпрокат - Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт» про стягнення 175 900 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт» на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпрокат - Україна» заборгованість у розмірі 9800 грн, вартості обладнання у розмірі 58500 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1024 грн 50 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 у справі № 910/13727/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт», в повному обсязі.

Разом з тим, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 у справі № 910/13727/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13727/22. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/13727/22.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/13727/22.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з позовної заяви, предметом розгляду даної справи є стягнення 175 900, 00 грн.

З огляду на те, що скаржником оскаржується рішення суду, сума судового збору, яка повинна бути сплачена скаржником за подання даної апеляційної скарги, становить 3 957, 75 грн та розраховується наступним чином: 175 900, 00 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру) * 1,5 % (ставка судового збору при поданні позовної заяви майнового характеру) * 150% (ставка судового збору при поданні апеляційної скарги) = 3 957, 75 грн.

Отже, загальна сума судового збору за подання даної апеляційної скарги становить 3 957, 75 грн.

Натомість, до апеляційної скарги скаржником додана квитанція ID 98653e1a-ed1d-484d-bdb6-a31b2c639256 від 29.06.2023 на суму 1 536, 00 грн.

За таких обставин наведених вище, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 у справі № 910/13727/22 підлягає залишенню без руху для надання можливості скаржнику доплатити 2 421, 75 грн судового збору.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається із матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складено - 12.04.2023. Останнім днем строку подання апеляційної скарги є 02.05.2023.

Апеляційна скарга подана скаржником засобами поштового зв`язку 29.06.2023 та зареєстрована в суді апеляційної інстанції 04.07.2023, тобто, з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Втім, в обґрунтування свого клопотання про поновлення строку скаржник посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення ним не було отримано, тому 07.06.2023 представник відповідача подав до місцевого господарського суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився з нею 12.06.2023, про що свідчить відмітка на вказаній вище заяві.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутнє повідомлення про вручення скаржнику оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, зокрема, що: «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03.04.2008): «Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § § 46, 47, 53, ЄСПЛ, від 29.10.2015).

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Тлумачення вказаних вище норм Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Відкриття апеляційного провадження без розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та як наслідок не дослідження питання щодо можливості поновлення такого строку на оскарження рішення є порушенням вимог норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідний обов`язок відповідає судовій практиці та висновкам, викладеним Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.12.2020 у справі № 521/2816/15-ц.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуване рішення від 12.04.2023 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.04.2023.

Також вказане судове рішення було направлено сторонам - 14.04.2023, про що свідчить штамп Господарського суду міста Києва на останньому зворотньому аркуші оскаржуваного рішення.

З урахуванням того, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 надсилалось скаржнику поштовим зв`язком, останнім не надано докази на підтвердження неотримання ним поштовим зв`язком оскаржуваного рішення, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість та неповажність причин пропуску процесуального строку на подання цієї апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху для надання скаржником доказу, що підтверджує дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Керуючись статтями 119, 164, 174, 234, 258, 259, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 у справі № 910/13727/22 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «Київбудмоноліт», що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко