ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"21" липня 2023 р. Справа № 903/379/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 31 травня 2023 року у справі №903/379/23 (повний текст складено 01 червня 2023 року, суддя Кравчук А.М.)

за позовом: Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної військової адміністрації

до відповідачів: 1. Ковельської районної військової адміністрації

2. Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

3. Рівненської сільської ради Ковельського району Волинської області

про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 31 травня 2023 року у справі №903/379/23 частково задоволено позов Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної військової адміністрації до відповідачів: 1. Ковельської районної військової адміністрації, 2. Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, 3. Рівненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Закрито провадження у справі в частині позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Любомльської районної державної адміністрації від 19 грудня 2013 року №246 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності" в частині затвердження такої документації щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:1008, площею 23,5582 га.

Вирішено усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні землями оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:1008, площею 23,5582 га, цільове призначення (16.00) землі запасу сільськогосподарського призначення в Державному земельному кадастрі.

Зобов`язано Рівненську сільську раду (вул. Шкільна, 2, с. Рівне, Ковельський район, Волинська область, ) повернути Волинській обласній військовій адміністрації (Київський майдан, 9, м. Луцьк, ) земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:1008, площею 23,5582 га.

Присуджено до стягнення з Рівненської сільської ради (вул. Шкільна, 2, с. Рівне, Ковельський район, Волинська область, ) на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, ) 5194 грн. 83 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Присуджено до стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ) на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, ) 5194 грн. 83 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Вирішено Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Волинській обласній прокуратурі (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, ) 2684 грн. судового збору, сплаченого платіжною інструкцією №525 від 06 квітня 2023 року.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 31 травня 2023 року у справі №903/379/23, яким позов задоволено частково й прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Листом №903/1066/22/3626/23 від 08 червня 2023 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Волинської області.

14 червня 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/1066/22.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07 липня 2023 року у справі №903/379/23 залишено без руху апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 31 травня 2023 року у справі №903/379/23. Надано скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору на суму 15584,49 грн. та доказів направлення копії апеляційної скарги учасникам провадження у справі. Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 20 липня 2023 року від апелянта надійшло клопотання, в якому останній просить суд визнати причини неможливості оплати судового збору в розмірі 5194,83 грн. поважними та відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі №903/379/23, у разі відмови у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору продовжити термін на усунення недоліків при поданні апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вищезазначене подане клопотання, апелянт вказує, що на його рахунку відсутні кошти для сплати судового збору за подання апеляційної скарги (згідно виписки з рахунка за 20 липня 2023 року за кодом економічної класифікації 2800). А тому, враховуючи майновий стан ГУ Держеокадастру у Волинській області та введення воєнного стану на всій території України, вважає дані підстави поважними для відстрочення сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує п`яти відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті зазначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У статті 8 Закону України "Про судовий збір" наведено вичерпний перелік умов, за наявності яких ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору буде законним за наявності підстав, вказаних у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 (провадження №11-336апп20), що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (пункт 45 постанови).

Згідно частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаного правового висновку притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалах від 14 листопада 2022 року у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20), від 08 листопада 2022 року у справі №923/508/21, від 07 листопада 2022 року у справі №911/2862/20, від 17 жовтня 2022 року у справі №910/15201/21.

Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Волинській області не належить до осіб, вказаних у частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", предметом спору у справі №903/379/23 не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю та запровадження воєнного стану в Україні не віднесено законодавством до підстав для відстрочення сплати судового збору - відтак, законні підстави для відстрочення сплати судового збору у даному випадку відсутні.

Відповідно до статті 129 Конституції України, господарські суди, здійснюючи свої конституційні обов`язки, повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення статті 129 Конституції України та статті 5 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі і у питанні звільнення або відстрочення судового збору.

Колегія суду приймає до уваги, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується із статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з труднощами фінансування, відсутністю коштів на рахунку, особливості здійснення розрахунково-касового обслуговування бюджетних коштів та запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Вказаної позиції притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалах від 09 листопада 2022 року у справі №910/929/21, від 09 листопада 2022 року у справі №910/479/21.

Таким чином, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" призведене до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання причини неможливості оплати судового збору в розмірі 5194,83 грн. поважними та відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі №903/379/23, а відтак, у задоволенні вказаного клопотання, слід відмовити.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги той факт, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 15584,49 грн., апелянт просить відстрочити сплату 5194,83 грн. судового збору, водночас заявляючи таке клопотання доказів сплати судового збору на суму 10389,66 грн. не надано (15584,49 - 5194,83).

Розглянувши клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду.

Проте, цей строк, встановлений в межах строку, передбаченого частиною другою статті 174 ГПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2018 року у справі №904/5995/16.

Відповідно до частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наведене та те, що ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07 липня 2023 року у справі №903/379/23 було надано скаржникові максимальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, передбачений приписами ГПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржникові, заявлене клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги не може бути задоволене в силу імперативних приписів закону.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 ГПК України).

Відповідно до частин 6, 7, 8 статті 260 ГПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що скаржник не усунув виявлених апеляційним судом недоліків апеляційної скарги впродовж встановленого строку - апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 31 травня 2023 року у справі №903/379/23 належить повернути скаржнику.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Не приймати до розгляду та повернути апеляційну скаргу заявнику - Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 31 травня 2023 року у справі №903/379/23.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.