ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" липня 2023 р. м.Рівне Справа №918/698/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНХІМ 2020"

до відповідача Приватне підприємство "Агро-Експрес-Сервіс"

про стягнення заборгованості 1 528 159,78 грн.

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАНХІМ 2020" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" про стягнення заборгованості 1 528 159,78 грн., з яких 1 416 400,00 грн. основний борг, 62 088,77 грн. пеня, 49 671,01 грн. 40% річних. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки №80 від 10.06.2022 щодо своєчасної оплати коштів за отриманий товар. А саме за відповідачем рахується залишок заборгованості за отриманий товар в сумі 1 416 400,00 грн. Тому позивач посилаючись на умови договору та ст.625 ЦК України нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою від 14 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 08 серпня 2023 р. на 11:00 год.

24 липня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНХІМ 2020" надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - І 528 159,78 грн. боргу по договору поставки №80 від 10.06.2022, що включає в себе: 1416 400,00 грн. (сума основного боргу) + 62 088,77 грн. (сума пені) + 49 671.01 грн. (сума 40% річних згідно договору) та судового збору за позовом в розмірі 22 922,41 грн., що знаходяться на банківському рахунку ПП "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС" () ІВАN НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", МФО 334851.

В обгрунтування заяви вказує, що ПП "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС" порушуючи вимоги ст.265 Господарського кодексу України та ст.712 Цивільного кодексу України ухиляється від виконання своїх обов`язків передбачених договором поставки, вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові суми, що належать ПП "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС" може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, адже сама несплата (не погашення) ПП "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС" на користь ТОВ "ПАНХІМ 2020" суми заборгованості, може свідчити, що боржник, дані кошти може приховати та створити таким чином перепону для повернення заборгованості. Крім того, заявник вважає, що загроза щодо невиконання судового рішення виникає через те, що в ході проведення аналізу загальнодоступних судових рішень системи Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено наявність низки рішень та наказів щодо стягнення заборгованості з ПП АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС. Відповідач систематично ігнорує та відмовляється виконувати рішення суду щодо стягнення заборгованостей, тому саме арешт на грошові кошти є безумовно важливим заходом забезпечення позову.

Суд розглянув подану заяву та зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Передбаченими законом заходами запобігання правопорушення є, зокрема, заходи забезпечення позову, визначені главою 10 розділу І ГПК України.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

5) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

7) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

8) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення вищезазначених обставин.

Відповідно до ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, в тому числі обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

При цьому обґрунтування особою, яка просить вжити заходів до забезпечення позову, необхідності їх застосування полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - І 528 159,78 грн., які належать ПП "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС". При цьому не вказує у своїй заяві чи існують обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може унеможливити виконання рішення суду, що позбавить в майбутньому позивача права на ефективний захист порушеного права, з метою якого він звернувся до суду.

Жодних належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що невжиття заходів забезпечення позову до відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, заявником надано не було. Не доведено документально, що є потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та не наведене відповідне обґрунтування.

Саме лише звернення до суду із проханням забезпечити позов не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Також факт невиконання чи неналежного виконання учасником умов договорів, та наявність у системі Єдиного державного реєстру судових рішень низки рішень та наказів щодо стягнення заборгованості з ПП АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС не є безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову відносно згаданого боржника.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ПАНХІМ 2020" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Приватному підприємству "Агро-Експрес-Сервіс".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 25.07.2023 та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання) до Північно-західного апеляційного господарського суду за правилами ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України, з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.