ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1441/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАЛІЗ МЕДИК» (01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд.16, код ЄДРПОУ - 40477029, електронна адреса: )

До відповідача: Комунального підприємства «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона» (73000, м. Херсон, площа Свободи, буд.2, код ЄДРПОУ - 01333643)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Богомолова В.С.

Представники сторін:

Від позивача: Шевченко Т.М.- на підставі довіреності від 09.01.2023р.;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ДІАЛІЗ МЕДИК», звернувся з позовом до Господарського суду Одеської області до Комунального підприємства (далі - КП) «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона» про стягнення заборгованості у розмірі 100 000 грн, 3% річних у розмірі 3 172 грн 60 коп., інфляційних втрат у розмірі 24 862 грн 40 коп.

Ухвалою суду від 12.04.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/1441/23, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 04.05.2023р. Ухвалою суду від 04.05.2023р. відкладено судове засідання на 29.06.2023р. Ухвалою суду від 29.06.2023р. відкладено судове засідання на 18.07.2023р.

10 липня 2023р. до суду надійшла заява ТОВ «ДІАЛІЗ МЕДИК» (вх.22887/23) про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 83 261 грн 66 коп., 3% річних у розмірі 2 641 грн 56 коп. та інфляційні втрати у розмірі 22 260 грн 29 коп.

Позивач - ТОВ «ДІАЛІЗ МЕДИК», підтримує позовні вимоги в редакції заяви про уточнення, просить їх задовольнити.

Відповідач - КП «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона», не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Ухвали суду у справі №916/1441/23, направлені відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду не врученими з приміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності до ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідач не звертався до суду з повідомленням про зміну адреси місцезнаходження.

В ухвалі від 16.01.2023р. у справі №916/3670/21 Верховний Суд зазначив, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення скаржника про існуюче судове рішення.

У зв`язку з ненаданням відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку, визначеному ч.9 ст.165 ГПК України.

Позивач у справі зазначає, що 10.01.2022р. між ТОВ «Діаліз Медик» (Постачальник) та КП «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона» (Покупець) укладено Договір поставки № 10/14 щодо постачання лікарських засобів, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався протягом терміну дії Договору передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити лікарські засоби.

Як стверджує позивач, на виконання вказаного Договору ним було поставлено відповідачу лікарські засоби на загальну суму 150 786 грн 75 коп. відповідно до видаткових накладних №БА-Рн-0000140 від 17.01.2022р. на суму 144 824 грн, №БА-Рн-0000141 від 17.01.2022р. на суму 5 962 грн 75 коп.

Відповідно до п.п. 6.1.2. п. 6.1. Договору Покупець зобов`язується здійснювати оплату вартості кожної окремої партії товару за цим Договором на таких умовах: не пізніше 30 календарних днів з дати приймання-передачі (дата підписання видаткової накладної Покупцем) відповідної партії товару, якщо інші умови оплати не визначені сторонами під час узгодження умов поставки конкретної партії.

За умовами п. 4.9. Договору датою поставки товару с дата, приймання передачі окремої партії товару уповноваженою особою Покупця з належним оформленням та підписанням відповідних видаткових накладних.

Однак, як зазначає позивач, у визначений Договором строк, а саме до 16.02.2022р. відповідач не сплатив в повному обсязі вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за КП «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона» рахується заборгованість у розмірі 83 261 грн 66 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідно до п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежно зобов`язань за Договором, сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством.

Згідно із положеннями ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного, позивач нарахував 3% річних у розмірі 2 641 грн 56 коп. та інфляційні втрати у розмірі 22 260 грн 29 коп. за період з 11.03.2022р. по 31.03.2023р., які просить стягнути з відповідача у зв`язку з порушенням ним своїх обов`язків за Договором.

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на положення ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України та ст.ст. 526, 530, 611, 691, 692 Цивільного кодексу України.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, суд встановив, що 10.01.2022р. між ТОВ «Діаліз Медик» (Постачальник) та КП «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона» (Покупець) укладено Договір поставки № 10/14, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався протягом терміну дії Договору передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити лікарські засоби.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, на підставі Договору поставки « 10/14 у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо купівлі-продажу товару.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.10.7. Договору цей Договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2022р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Згідно п.1.2. Договору поставка товару здійснюється окремими партіями, асортимент та кількість яких визначається сторонами шляхом оформлення заявок у відповідності до вимог даного Договору.

Партією вважається його кількість, вказана в одній накладній (п.1.3. Договору).

Асортимент та кількість кожної окремої партії товару погоджується сторонами шляхом оформлення Покупцем заявки на поставку кожної окремої партії товару та вказується у супровідних документах на кожну партію товару (рахунки, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні) (п.2.1. Договору).

Ціна кожного виду з асортименту товару погоджується сторонами на дату здійснення поставки та вказується у відповідних видаткових накладних. Ціни встановлені в національній валюті України - гривні (п.3.1. Договору).

Форма розрахунків - безготівкова. Грошові кошти за поставлений товар перераховуються покупцем на поточний рахунок Постачальника (п.3.4. Договору).

Поставка здійснюється окремими партіями у відповідності до поданих покупцем та погоджених Постачальником заявок на поставку товару (п.4.1 Договору).

Заявка на поставку кожної окремої партії товару надаються Покупцем у письмовій формі Продавцю електронною поштою, факсимільним зв`язком або поштою (п.4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.9. Договору датою поставки товару с дата, приймання передачі окремої партії товару уповноваженою особою Покупця з належним оформленням та підписанням відповідних видаткових накладних.

Передача товару уповноваженій особі Покупця здійснюється Постачальником на підставі довіреності, виданої покупцем на ім`я цієї уповноваженої особи з посиланням на номер, асортимент та кількість товару, зазначені у видатковій накладній. Видаткова накладна підписується від імені Покупця особою, уповноваженою Покупцем на приймання товарно-матеріальних цінностей. Покупець гарантує, що видаткові накладні скріплюються підписами виключно тих осіб, що мають право приймати товарно-матеріальні цінності та ставити свої підписи у накладних та інших товаросупровідних документах від імені покупця (п.4.10. Договору).

Поставка товару здійснюється Постачальником на склад Покупця за адресою: м. Херсон, пл. Свободи, 2, транспортним засобом і за власний рахунок Постачальника (п.4.13. Договору).

Приймання товару по кількості та якості здійснюється представником Покупця (його уповноваженою особою), що має відповідну довіреність, оформлену, згідно діючого законодавства України (п.5.1. Договору).

Покупець зобов`язується здійснювати оплату вартості кожної окремої партії товару за цим Договором на таких умовах: не пізніше 30 календарних днів з дати приймання-передачі (дата підписання видаткової накладної Покупцем) відповідної партії товару, якщо інші умови оплати не визначені сторонами під час узгодження умов поставки конкретної партії (п.п. 6.1.2. п. 6.1. Договору).

Датою оплати партії товару вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п.6.2. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Діаліз Медик» на виконання умов Договору поставки №10/14 було поставлено, а КП «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона» прийнято товар, що підтверджується видатковими накладними №БА-Рн-0000140 від 17.01.2022р. на суму 144 824 грн, №БА-Рн-0000141 від 17.01.2022р. на суму 5 962 грн 75 коп. та товарно-транспортними накладними №БА-Рн-0000140 від 17.01.2022р. та №БА-Рн-0000141 від 17.01.2022р.

Суд зауважує, що уповноваженою особою відповідача - Урсал Т.А. (довіреність №03 від 17.01.2022р.) прийнято поставлений товар без зауважень.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, у строк до 17.02.2022р. (включно) відповідачем не в повному обсязі сплачено вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за КП «Центральна районна аптека №3 Суворовського району м. Херсона» існує заборгованість у розмірі 83 261 грн 66 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Суд приймає до уваги, що відповідачем не надано доказів на підтвердження повної сплати вартості поставленого товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежно зобов`язань за Договором, сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він є вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 2 641 грн 56 коп. та інфляційних втрат у розмірі 22 260 грн 29 коп. підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАЛІЗ МЕДИК» до Комунального підприємства Центральної районної аптеки №3 Суворовського району м. Херсона про стягнення заборгованості у розмірі 83 261 грн 66 коп., 3% річних у розмірі 2 641 грн 56 коп. та інфляційних втрат у розмірі 22 260 грн 29 коп. - задовольнити повністю .

2. Стягнути з Комунального підприємства Центральної районної аптеки №3 Суворовського району м. Херсона (73000, м. Херсон, площа Свободи, буд.2, код ЄДРПОУ - 01333643) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАЛІЗ МЕДИК» (01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд.16, код ЄДРПОУ - 40477029, електронна адреса: ) заборгованість у розмірі 83 261 грн 66 коп., 3% річних у розмірі 2 641 грн 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 22 260 грн 29 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 24 липня 2023 р.

Суддя Н.В. Рога