ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.2023 Справа № 914/2198/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Б. Яворського,

розглянувши заяву Підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих» (79019, м.Львів, вул.Торф`яна, 4; ідентифікаційний код 03967837)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 37'670,34 грн заборгованості за договором №10-22 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.07.2023 справу № 914/2198/23 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Приписами п.16 ч.1 ст.20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ст.147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи підприємці (ч.3 ст.147 ГПК України). Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

У порушення приписів п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу заявником зазначено неправильний статус боржника, як фізичної особи-підприємця.

Судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу у якості боржника визначено - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , в той же час, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність 12.01.2015. Крім того, у договорі №10-22 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022, заборгованість за яким просить стягнути заявник, ОСОБА_1 зазначений як фізична особа, а не як фізична особа-підприємець.

Можливість звернення із заявою про видачу судового наказу до фізичної особи діючим ГПК України не передбачена. Відтак, з огляду на те, що статус фізичної особи-підприємця боржника припинено ще у 2015 році, останній не може бути боржником у наказному провадженні про стягнення заборгованості за договором від 01.01.2022, а тому дана заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, заява ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих» про видачу судового наказу подана з порушенням приписів вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 20, 147, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Підприємству об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих» у видачі судового наказу за вимогою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про 37'670,34 грн заборгованості за договором №10-22 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Б.Яворський