РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2023Справа № 910/8267/23
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу "Маяк"

про стягнення 626398,71 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Маяк" (далі - Відповідач) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - Позивач) боргу та санкцій за Угодою №Р-838048/2022/11 від 24.11.2022 та Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №8383048 від 25.10.2018, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити отриману ним теплову енергію.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (м. Київ, вул. Червонопільська, 8, корп. 1).

Із залученого до матеріалів справи конверту, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження вбачається, що конверт було повернуто суду поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інформації щодо наявності у Відповідача іншої поштової адреси у суду та Позивача відсутні.

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням схорони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1693 від 27.12.2017 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 591 від 10.04.2018 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Згідно з п. 2.2.1 Статуту КП "Київтеплоенерго", затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.05.2016 № 323 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.06.2019 № 1160) предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП "Київтеплоенерго".

25.10.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (теплопостачальна організація) та Житлово-будівельного кооперативу "Маяк" (абонент) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8383049 (далі - Договір), предметом якого згідно з умовами п. 1.1 є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору при виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Згідно з пп. 2.2.1 п. 2.2. Договору позивач зобов`язаний безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем для потреб опалення -в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку 1.

Тарифи та порядок розрахунків за Договором сторони узгодили у Додатку №2 до Договору.

У разі встановлення у Відповідача будинкових комерційних приладів облік. і силової енергії - кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до показників цих приладів, встановлених на межі балансової належності (п. 2 Додатку 2 до Договору).

Відповідно до п. 5 Додатку №2 до Договору Споживач, що має будинкові прилади обліку (незалежно від балансової належності приладів обліку теплової енергії), щомісячно надає Позивачу звіт по фактичному споживанню теплової енергії в ЦОК за адресою: вул. Повітрофлотський проспект, 58 - не пізніше 28 числа звітного місяця.

Відповідно до п. 9 Додатку 2 до Договору Відповідач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою: вул. Повітрофлотський проспект, 58, оформлену Позивачем рахунок-фактуру, акт приймання-передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник Позивачу протягом 2-х днів з моменту їх одержання.

Згідно з п. 2.3.1 Договору Відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку № 2 до Договору.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2019. Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились про те, що дія цього Договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018 (п. 4.1- 4.2 Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

Доказів припинення дії Договору матеріали справи не містять.

Крім того, між сторонами 24.11.2022 було укладено Угоду №Р-8383048/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до Договору (далі - Угода).

Відповідно до п. 1 Угоди відповідач визнає та підтверджує заборгованість перед позивачем за Договором станом на 01.11.2022 загальною сумою 490249,13 гри з врахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 2 Угоди відповідач зобов`язався сплатити зазначену у н. 1 цієї Угоди суму заборгованості протягом листопада 2022 року - лютого 2023 року щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї Угоди до 25 числа кожного місяця згідно з вищевказаним договором.

Відповідно до п. 8 Угоди у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) Угоди ГПЗ остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а Підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з у рахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової борг у за час прострочення, які відповідач зобов`язується оплатити. Також споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф за невиконання ним Угоди ГПЗ у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за Угодою ГПЗ.

За умовами п. 9 Угоди ця Угода є невід`ємною частиною Договору,

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов Угоди не було оплачено боргу у сумі 490249,13 грн за надані позивачем послуги з теплопостачання у гарячій воді за Договором. Крім того, за неналежне виконання відповідачем зобов`язань позивачем нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати у сумі 21941,69 грн, 3% річних у сумі 5077,10 грн, пеню у сумі 84618,34 грн та 5% штрафу у сумі 24512,45 грн.

Заперечень щодо наведених вище обставин відповідачем не надано.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передали майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу), інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Так, відповідачем фактично визнано борг перед позивачем за надані ним послуги з теплопостачання у гарячій воді відповідно до Договору на суму 490249,13 грн, що підтверджується укладеною між сторонами Угодою.

За умовами Угоди сторони погодили реструктуризацію боргу відповідача за Договором у сумі 490249,13 грн шляхом сплати цієї суми рівними платежами до лютого 2023 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, погоджений між сторонами в Угоді строк з оплати суми за Договором минув, сума боргу у розмірі 490249,13 грн відповідачем не була сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відтак, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень Угоди, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором у сумі 490249,13 грн розмір якої відповідачем визнано у підписаній між сторонами Угоді.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 21941,69 грн інфляційних втрат, 5077,10 грн 3% річних, 84618,34 грн пені та 24512,45 грн штрафу за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати боргу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8 Угоди у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) Угоди ГПЗ остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а Підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з у рахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової борг у за час прострочення, які відповідач зобов`язується оплатити. Також споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф за невиконання ним Угоди ГПЗ у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за Угодою ГПЗ.

Нарахування інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу позивачем було здійснено на підставі п. 8 Угоди. Нарахування здійснювалося за період з 26.11.2022 по 31.03.2033.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків інфляції, 3% річних га пені суд зазначає, що позивач неправомірно починає нараховувати фінансові та штрафні санкції; 26.11.2022, враховуючи, що умовами Угоди позивач добровільно надав відповідачу право здійснити оплату боргу за Договором у строк з листопада 2022 року по лютий 2023 року, а тому нарахування санкцій за цей період є неправомірним, враховуючи що прострочення зобов`язання за Угодою у відповідача почалося з 26.02.2023 року.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, 3% річних, пені (за період з 26.02.2023 по 31.03.2023) суд зазначає, що з відповідача підлягає стягненню 7353,74 грн інфляційних втрат, 1370,01 грн 3% річних та 22833,52 грн пені, в решті заявлених до стягнення сум вказаних санкцій суд відмовляє.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню 5% штрафу від суми непогашеного боргу (490249,13 грн) у розмірі 24512,45 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 167, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Маяк" (м. Київ, вул. Червонопільська, 8, корпус 1; ідентифікаційний код 22865568) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (м. Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) 490249 (чотириста дев`яносто тисяч двісті сорок дев`ять) грн 13 коп. боргу, 7353 (сім тисяч триста п`ятдесят три) грн 74 коп. інфляційних втрат, 1370 (одну тисячу триста сімдесят) грн 01 коп. 3% річних, 22833 (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять три) грн 52 коп. пені, 24512 (двадцять чотири тисячі п`ятсот дванадцять) грн 45 коп. 5% штрафу, а також 8194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири) грн 78 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.