ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023м. ДніпроСправа № 904/1954/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/1954/23

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "РАЙФФАЙЗЕН БАНК"

до Фізичної особи-підприємця РОЩИНОЇ ТЕТЯНИ МИКОЛАЇВНИ

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 22.02.2023 за вих. №114/5-254405 до Фізичної особи-підприємця Рощиної Тетяни Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 184.970,06 грн, в тому числі прострочену заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску у розмірі 84.921,89 грн.

Фактичною підставою позовних вимог визначено кредитний договір від 29.05.2013 за №011/3138/143952.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1954/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023.

Ухвалою від 21.04.2023 позовну заяву залишено без руху.

Через відділ документального забезпечення 26.04.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 01.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2023 надсилалася відповідачу на адресу: 51917, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Бєсєдова, буд. 49, кв. 7 за трек-номером 340.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду без вручення адресату, зокрема, 05.01.2023 з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд в ухвалі від 11.08.2022 у справі №916/514/21 зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статей 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, господарський суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Більш того, обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) господарського судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але й основних засад (принципів) господарського судочинства.

Розгляд справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час і місце судового засідання. Право бути належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №918/1478/14, від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270), у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади, зокрема, розміщення оголошень у газетах та подання запитів до поліції (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03).

Відповідно до статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон "Про державну реєстрацію") відомості до ЄДР про юридичну особу, в тому числі щодо її місця знаходження, вносяться відповідно до інформації, наданої самою юридичною особою.

Вказане дає підстави вважати, що така адреса є актуальною, та саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Суд звертає увагу, що відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону "Про поштовий зв`язок" та Правил №270 (аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.03.2023 у cправі №910/18543/21).

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.05.2023 (дата відкриття провадження у справі) та станом на 28.07.2023 (дата ухвалення судового рішення).

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2023 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень невідкладно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, суд встановив, що ухвала від 01.05.2023 вважається врученою відповідачу у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, а саме 10.06.2023.

Відповідачу(ам) в ухвалі від 01.05.2023 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач(і) має(ють) право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, власні заяви чи клопотання, подання яких передбачене положеннями ГПК України, (у разі наявності), а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів, в т.ч. заяв чи клопотань, відповідач(і) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з відзивом (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, відповідачу(ам) роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем(ами) відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Отже, строк для подачі відзиву відповідачем тривав до 26.06.2023 /з урахуванням того, що п`ятнадцятиденний строк припав на неділю 25.06.2023, строк подачі відзиву є таким, що настав у перший за ним робочий день, що відповідає положеннями ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Станом на 28.07.2023 відзив відповідачем не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач зазначає, що він свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, проте останній допустив прострочення виконання свого зобов`язання з погашення кредитної заборгованості та сплати щомісячних обов`язкових внесків.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзив не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; надання кредиту; строку дії договору; настання строку повернення кредиту; повернення кредиту; правомірності нарахування простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску.

Суд встановив, що 29.05.2013 між позивачем (далі позивач, кредитор) та відповідачем (далі відповідач, позичальник) був укладений кредитний договір №011/3138/143952 (далі - договір), відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику можливість використання кредитної лінії (далі - кредит) з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, №099 ), МФО 305653 (далі - рахунок) шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту кредиту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів.

Максимальний ліміт кредиту складає 100.000,00 грн (далі максимальний ліміт).

В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту (далі поточний ліміт).

На дату укладення договору поточний ліміт кредиту складає 50.000,00 грн. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 3 договору.

Строк дії кредиту (далі строк дії кредиту) з дня підписання договору страхування у відповідності до умов статті договору (далі дата початку кредитування) по 29.05.2015 включно (далі дата закінчення кредитування (може змінюватися в порядку, передбаченому договором).

Згідно із п. 1.3 договору без укладання додаткових угод до договору, кредитор має право подовжити строк дії кредиту на 24 (двадцять чотири) календарних місяці за умови, що на дату закінчення кредитування буде дотримано кожну з таких умов:

кредитор за 20 (двадцять) робочих днів до останнього робочого дня строку дії кредиту не отримав листа позичальника про відмову від подовження строку дії кредиту;

відсутні факти невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором;

відсутні умови, передбачені п. 8.2 договору;

договір страхування, який відповідає вимогам статті 4 договору, укладено на строк, не менший, ніж строк, на який продовжується дія договору.

Використання позичальником за рахунок кредиту будь-якої суми коштів, розглядається сторонами як згода позичальника на подовження строку дії кредиту.

Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору кредит надається з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності відповідача.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором (п. 12.1).

Того ж дня, а саме 29.05.2013 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк", яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі - банк), Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка Життя" (далі - страховик) та фізичною особою-підприємцем Рощиною Тетяною Миколаївною (далі - клієнт/страхувальник) укладено договір добровільного страхування життя №011/3138/143952 (далі договір страхування), згідно з п. 1 умов якого страхувальник доручає банку, з метою сплати страхової премії страховику за цим договором, кожного місяця, протягом перших 10 (десяти) календарних днів, здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 в гривнях (далі - рахунок), в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитним договором. Договірне списання здійснюється в розмірі страхової премії, що розраховується банком самостійно на підставі умов цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 14).

25.07.2014 відбулась зміна поточного кредитного ліміту з 50 000,00 гривень на 65 000,00 грн (на підставі п.3.3., п.3.4. Кредитного договору);

14.05.2015 відбулась пролонгація дії Кредитного договору (на підставі п 1.3. Кредитного договору);

29.07.2016 відбулась зміна поточного кредитного ліміту з 65 000,00 гривень на 81 300,00 гривень (на підставі п. 3.3., п. 3.4. Кредитного договору);

03.02.2014 відбулась зміна поточного кредитного ліміту з 81 300,00 гривень на 100 000,00 гривень (на підставі п. 3.3., п. 3.4. Кредитного договору);

29.05.2017 відбулась пролонгація дії Кредитного договору (на підставі п. 1.3 Кредитного договору);

15.06.2018 відбулась зміна поточного кредитного ліміту з 100 000,00 гривень на 140 000,00 гривень (на підставі п. 3.3., п. 3.4. Кредитного договору);

15.03.2019 відбулась зміна поточного кредитного ліміту з 140 000,00 гривень на 196 000,00 гривень (на підставі п. З.З., п. 3.4. Кредитного договору);

06.05.2019 відбулась пролонгація дії Кредитного договору (на підставі п. 1.3. Кредитного договору);

06.04.2020 відбулась зміна відсоткової ставки з 30,0 % річних на 27,0 % річних;

29.07.2020 відбулась зміна відсоткової ставки з 27,0 % річних на 30,0 % річних;

19.05.2021 відбулась пролонгація дії Кредитного договору (на підставі п. 1.3. Кредитного договору);

22.06.2020 відбулась зміна поточного кредитного ліміту з 196 000,00 гривень на 225600,00 гривень (на підставі п. 3.3., п. 3.4. Кредитного договору).

Згідно з умовами п. 2.1. Кредитного договору, протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 30 % річних. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє Пільговий період, за строк фактичного користування кредитом. Таке нарахування здійснюється щомісячно відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 3.2. Кредитного договору на умовах Договору, у разі ініціювання позичальником операцій по рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів та при відсутності (недостатності) на рахунку власних коштів позичальника, кредитор зобов`язався надати кредитні кошти шляхом їх безготівкового переказу з позичкового рахунку на рахунок в межах поточного ліміту та здійснити ініційовану позичальником, операцію. З моменту здійснення таких платежів кредитор вважається таким, що надав і позичальнику кредит на суму здійснених Кредитором платежів.

Підтвердженням факту переданих кредитних коштів позичальнику та заборгованість за кредитним договором є виписка з рахунку позичальника, відкрита в рамках кредитного договору (а.с. 19-26) (Подібна позиція викладена у Постанові від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у Постанові від 30.08.2019 у справі №353/614/15 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду).

Згідно з п. 8.2. кредитного договору, кредитор вправі скористатись правами, зазначеними в пункті 8.1. договору та/або пред`явити позичальнику відповідну вимогу при настанні будь-якої з обставин, зокрема: порушення позичальником обов`язків та строків виконання грошових зобов`язань, встановлених Договором (підпункт 8.2.1. Кредитного договору).

Відповідно до п. 12.1. кредитного договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором.

Тобто з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених статтею 5 кредитного договору.

Проте, всупереч вимогам статті 5 кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 11.01.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 184.970,06 грн (в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску в розмірі 84.921,89 грн).

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" на адресу позичальника Вимоги від 17.01.2023 №114/5-К-279843 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, у якій позивач надав можливість відповідачу протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати питання заборгованість за кредитним договором. Однак, у визначені кредитором строки дана вимога не виконана, згідно з інформацією АТ "Укрпошта" щодо відправлення №210 таке відправлення не вручене під час доставки 26.01.2023) (а.с. 30-33).

Заборгованість за наданим кредитом відповідач не погасив, зобов`язань щодо щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами не здійснює, а тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 184.970,06 грн, в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску у розмірі 84.921,89 грн. Фактичною підставою позовних вимог визначено кредитний договір від 29.05.2013 за №011/3138/143952.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст кредитного договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови. Договір підписаний уповноваженими особами та скріплено печатками. Договір у встановленому порядку не оспорений; не розірваний; не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Укладений між позивачем та відповідачем договір за своєю правовою природою є кредитним договором від 29.05.2013 за №011/3138/1439, за яким позивач видав відповідачу кредит у загальному розмірі 225.600,00 грн (на підставі зміни поточного кредитного ліміту з 22.06.2022 відповідно до п. 3.3., п.3.4 кредитного договору), що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до умов п.5.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язався протягом дії договору здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному договором, шляхом зарахування на рахунок щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов п.5.2 Кредитного договору,та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше дати закінчення кредитування.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи та банківської виписки з рахунку № НОМЕР_2 , позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача (а.с. 19-26).

Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 184.970,06 грн (яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом 184.970,06 грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 84.921,89 грн.), що відображено у розрахунку заборгованості по картковому кредиту відповідача (а.с.5-11).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку з повернення кредитних коштів, наданих йому банком за договором, позивач направив на адресу позичальника вимогу від 17.01.2023 №114/5-К-279843 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши відповідачу можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати питання заборгованість за кредитним договором. Однак у визначені кредитором строки дана вимога не виконана, згідно з інформацією АТ "Укрпошта" щодо відправлення №210 таке відправлення не вручене під час доставки 26.01.2023) (а.с. 30-33).

Станом на 11.01.2023 заборгованість за кредитним договором №0011/3138/143952 від 29.05.2013 (29.05.2023 дата з урахуванням пролонгації договору) складає 184.970,06 грн.

Доказів повернення заборгованості за наданим позивачем кредитом в сумі 184.970,06 грн відповідач не надав.

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 184.970,06 грн, яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 184.970,06 грн, в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового щомісячного внеску в сумі 84.921,89 грн, підлягають задоволенню у заявленому розмірі згідно з неспростованим відповідачем розрахунком позивача, з яким погоджується господарський суд (такі висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 (п. 90).

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця РОЩИНОЇ ТЕТЯНИ МИКОЛАЇВНИ ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (Україна, 01011, місто Київ, вул. Алмазова Генерала, будинок 4А; ідентифікаційний код 14305909) 184.970,06 грн (сто вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят грн 06 к.) заборгованості, 2.774,55 грн (дві тисячі сімсот сімдесят чотири грн 55 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк