ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2038/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 234 102,87 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 161 292,48 грн., що складають суму заборгованості за договором постачання № 1 від 18.01.2022; 42 688,21 грн. - пені; 16 129,25 грн. - штрафу, 2 561,29 грн. - річних, 11 431,64 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання № 1 від 18.01.2022 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою від 01.05.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

15.05.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2023 відкрито провадження у справі № 904/2038/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов не надав.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом слід зазначити таке.

Ухвала суду від 22.05.2023 була надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 25.05.2023 та отримана представником підприємства останнього 01.06.2023, що підтверджується залученим до матеріалів справи поштовим повідомленням (а.с. 90).

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором постачання № 1 від 18.01.2022.

18.01.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" (далі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (далі - Покупець, Відповідач) укладено договір постачання № 1 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити та передати Товар згідно із заявкою (замовленням) Покупця, а Покупець - прийняти його та оплатити на умовах, обумовлених в даному Договорі.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1.2. договору право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі Покупцю такого Товару, що підтверджується підписанням Сторонами оформленої належним чином накладної на Товар в пункті поставки та в день поставки Товару.

Найменування (асортимент) Товару, загальна кількість, ціна Товару, що підлягає поставці за даним Договором, вказується у видатковій накладній (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 1.4. договору Сторони мають право протягом строку дії даного Договору змінити кількість і асортимент Товару, що підлягає поставці за даним Договором, шляхом підписання доповнення до Специфікації. Постачальник в свою чергу, має право змінити ціну Товару в односторонньому порядку шляхом направлення письмового повідомлення про це Покупцю. Остаточна ціна вказується в накладній на Товар.

Відповідно до п. 3.1. договору постачання Товару здійснюється Постачальником через перевізника або Покупцем самостійно за рахунок Покупця, керуючись узгодженою заявкою (замовленням) Покупця. Адреси пунктів доставки вказуються в заявці Покупця.

Заявка (замовлення) Покупця складається на підставі Прайс-листа і підписується уповноваженою особою Покупця, і повинна містити:

- номер і дату Договору поставки;

- найменування Постачальника і Покупця;

- номер і дату заявки (замовлення);

- найменування, асортимент і кількість Товару;

- дату поставки;

- адресу пункту поставки. Заявка (замовлення) Покупця може містити і інші положення, які додатково оформлюються письмово за погодженням Сторін (п. 3.2. договору).

Згідно з п.п. 3.3., 3.4. договор заявка (замовлення) Покупця повинна передаватися Постачальнику не менше, ніж за три робочих дні до дати поставки. Заявка (замовлення) оформлюється виключно в письмовому вигляді і передається по факсу, електронною поштою, а також будь-яким зручним чином.

Постачальник зобов`язується поставити Товар Покупцю в термін, вказаний в заявці (замовленні) Покупця, за умови її відповідності та правильній формі згідно з п. 2.2. даного Договору (п. 3.5.).

Відповідно до п. 3.7. договору Товар передається за видатковою накладною, в якій вказується найменування Товару, асортимент, кількість товарних одиниць, вартість Товару. Товар, що поставляється Постачальником, також повинен супроводжуватися:

- рахунком-фактурою;

- видатковою накладною;

- ТТН;

- посвідченням про якість та за необхідності іншими товаросупровідними документами.

Право власності і ризик випадкової загибелі Товару переходить на Покупця з моменту приймання Товару (п. 3.17. договору).

Кількість і асортимент Товару узгоджується в заявці (замовленні) на поставку Товару і вказується в товарних (товарно-транспортних) накладних (п. 3.21. договору).

Якщо поставка Товару здійснена в меншій або більшій кількості, ніж вказано в супровідних документах, приймання здійснюється за фактом наявності Товару з внесенням відповідних змін до супровідних документів та Акту приймання Товару (п. 3.22. договору).

Покупець зобов`язується робити своєчасний прийом Товару, забезпечити своїми силами і за свій рахунок його розвантаження, а також забезпечити своєчасне оформлення всіх необхідних товаросупровідних документів на поставлений Товар, але не пізніше наж 2 години з моменту здійснення поставки Товару (п. 3.24. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору загальна його сума складає суму вартості кожної поставленої партії Товару, отриманого за всіма накладними, протягом дії даного Договору.

Згідно з п. 4.3. договору Покупець проводить оплату за поставлений Товар шляхом банківського перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника по факту отримання Товару.

Оплата партії поставленого Товару здійснюється в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 4.4. договору).

Датою приймання партії Товару вважається дата підписання відповідної видаткової накладної уповноваженим представником Покупця (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. 4.7. договору загальна його сума складається з вартості поставленого Товару Покупцеві за увесь період дії Договору.

У п. 8.1. договору сторони узгодили, що термін його дії встановлюється з моменту фактичного підписання і діє до 31.12.2023, а якщо жодна із Сторін не повідомить іншу Сторону в письмовій формі про свій намір змінити або припинити дію Договору до дати такого припинення - він вважається продовженим на той же строк на тих самих умовах.

На виконання умов спірного договору позивач у жовтні 2022 поставив відповідачеві товар на загальну суму 281 292,48 грн., що підтверджується видатковими накладними № 747 від 05.10.2022, № 753 від 07.10.2022 та відповідними товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 25-29).

Вказані видаткові та товарно-транспортні накладні підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств останніх.

Крім того, позивач у позовній заяві вказує про те, що при передачі товару повноважному представнику ТОВ "Ісполін Плюс" було вручено рахунки-фактури на проведення оплати № 585 від 05.10.2022 та № 589 від 07.10.2022.

Вказані рахунки відповідачем було сплачено частково на загальну суму 120 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій (а.с. 32-38). При цьому, позивач зазначає про те, що в призначенні платежу у платіжній інструкції № 1048 від 22.12.2022 на суму 10 000,00 грн. відповідачем помилково вказно рахунок № 747 від 05.10.2022, оскільки такий рахунок ТОВ "Дніпро Мілк Груп" не виставлявся. Таким чином, позивач вказує на те, що вказаний платіж було проведено відповідачем на підставі рахунку № 585 від 05.10.2022.

Позивачем на адресу відповідача надсилалися претензія № 19 від 08.02.2023 про погашення заборгованості (а.с. 39-45).

Проте, відповідач грошові кошти за поставлений товар у сумі 161 292,48 грн. не сплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за поставлений товар на суму 161 292,48 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 06.10.2022 по 18.04.2023 в сумі 2 561,29 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з жовтня 2022 по березень 2023 в сумі 11 431,64 грн.

Розрахунок річних позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства.

Щодо здійсненого позивачем розрахунку інфляції грошових коштів слід зазначити таке.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

За результатом перевірки здійсненого позивачем розрахунку інфляції грошових коштів за видатковими накладними № 747 від 05.10.2022, № 753 від 07.10.2022 порушень не встановлено.

З огляду на викладене до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 06.10.2022 по 18.04.2023 в сумі 2 561,29 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з жовтня 2022 по березень 2023 в сумі 11 431,64 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

02.04.2020 набрав чинності Закон України № 540-IX від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема, до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. В подальшому дію карантину продовжено до 30.04.2023.

Отже, вищевказаним законом строк, встановлений, зокрема частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, продовжено на строк дії карантину.

Пунктом 5.2. договору сторони визначили, що у разі прострочення оплати Товару Постачальник стягує з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неоплаченого у строк Товару за кожний день прострочення платежу.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 06.10.2022 по 18.04.2023 в сумі 42 688,21 грн.

Розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, проте, останнім домущено арифметичну помилку при складенні сум пені за порушення строків оплати за видатковою накладною № 747 від 05.10.2022 в розмірі 4 400,35 грн. та за видатковою накладною № 753 від 07.10.2022 в розмірі 38 287,36 грн.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 06.10.2022 по 18.04.2023 в сумі 42 687,71 грн.

Пунктом 5.6. договору сторони визначили, що у разі, якщо прострочення оплати Товару перевищує більше ніж п`ять робочих днів, Постачальник матиме право стягнути додатково з Покупця штраф у розмірі 10% від суми неоплаченої вчасно партії Товару.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлено штраф в сумі 16 129,25 грн.

Розрахунок пред`явленої до стягнення суми штрафу позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказана сума підлягає до примусового стягнення.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 130, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (49000, м. Дніпро, вул. Артільна, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 38, приміщення 1, ) 161 292,48 грн. - основного боргу, 42 687,71 грн. - пені, 2 561,29 грн. - річних, 11 431,64 грн. - інфляції грошових коштів, 16 129,25 грн. - штрафу, 3 511,53 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 01.08.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко