ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. Справа № 918/525/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства "Родинне"

про стягнення 31 192 грн 00 коп.

Сторони не забезпечили явку уповноважених представників

Описова частина:

В травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернулося у Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до відповідача Селянського (Фермерського) господарства "Родинне" про стягнення в сумі 31 192 грн 00 коп., з яких: 13 250 грн 11 коп. заборгованості, 10 306 грн 36 коп. пені, 1 119 грн 16 коп. 3% річних та 6 516 грн 37 коп. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31 травня 2023 року відкрито провадження у справі № 918/525/23, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 20 червня 2023 року.

19 червня 2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Селянського (Фермерського) господарства "Родинне" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнє просить суд в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" відмовити повністю, а розгляд справи 20 червня 2023 року провести без участі відповідача.

20 червня 2023 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" надійшло клопотання, в якому останнє просить суд приєднати до матеріалів справи комерційну пропозицію №1.02/2-РОЕК для малих непобутових споживачів.

Ухвалою суду від 20 червня 2023 року відкладено розгляд по суті на 04 липня 2023 року.

04 липня 2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав письмові пояснення від 03 липня 2023 року № 1168, в який останній просить суд позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Селянського (фермерського) господарства "Родинне" задовольнити в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" в судове засідання 18 липня 2023 року не забезпечило явку уповноважених представників.

Селянське (Фермерське) господарство "Родинне" у судовому засідання 18 липня 2023 року не забезпечило явку уповноважених представників, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлене.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 31 травня 2023 року, яка направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: 35451, Рівненська обл., село Курозвани, вул. Островського, 21.

Також, ухвали суду від 20 червня 2023 року та від 04 липня 2023 року направлялися на електронну адресу відповідача (офіційного представника), докази надіслання долучені до матеріалів справи.

При цьому за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18).

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Мотивувальна частина:

З 01 січня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" споживачу Селянському (Фермерському) господарству "Родинне", відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1268 від 26 жовтня 2018 року та на підставі виданої ліцензії (постанова НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року) здійснює постачання електричної енергії універсальних послуг, а саме на умовах публічного договору, який опублікований на офіційному сайті ТОВ "РОЕК".

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Слід зазначити, окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Положеннями ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальних послуг на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором, Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Регулятором відповідно до пункту 72 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачений Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні постановою № 312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі по тексту - Правила), та є додатком № 6 до цих правил.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" є постачальником універсальних послуг на території Рівненської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території".

На виконання вимог Закону та Правил Постачальником (Позивачем) розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розміщений на офіційному веб-сайті TOB "РОЕК" за посиланням www.ez.rv.ua.

Умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

У зв`язку з реформою у сфері енергетики, на період відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії договірні відносини між споживачами та учасниками ринку електричної енергії (та переходом споживача від постачальника за регульованим тарифом до нового постачальника) були врегульовані п. 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 7 Правил роздрібного ринку, якими встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або Факт споживання електричної енергії.

Приєднання Селянського фермерського) господарства "Родинне" до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ "РОЕК" на офіційному веб-сайті, підтверджується фактом споживання електричної енергії, та викриттям особового рахунку 470003092 від 01 січня 2019 року.

Судом встановлено, між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1.,1.2. Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачам постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів.

Постачальник за цим договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційні пропозиції Постачальника, яка є додатком 3 до цього Договору (пункт 3.3. Договору).

Для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії Споживачу Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечить задоволення попиту на споживання електричної енергії Споживачем (пункт 4.1. Договору).

У п. 5.1. Договору передбачено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору.

Пунктом 5.3. Договору визначено, що ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.

Відповідно до пункту 5.8. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Положеннями пункту 5.9. Договору визначено, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок Постачальника. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, онлайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з п. 5.10. Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Пунктом 5.11. Договору передбачено, що якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені.

Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є Додатком № 2 до цього Договору.

Пунктом 5.13. Договору визначено, що Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної Споживачем (п. 5.15. Договору).

Підпунктом 1 п. 6.2. Договору передбачено обов`язок Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.

У той же час підпунктом 2 п. 7.2. Договору встановлено обов`язок Постачальника нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії та цим Договором.

Розділом 9 Договору встановлено відповідальність сторін.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Сторонами узгоджено, що під час вирішення спорів вони мають керуватися порядком врегулювання спорів, встановленим Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Положенням про Інформаційно-консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії.

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з дати подання Споживачем заяви -приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві приєднанні (пункт 13.1. Договору).

В період за червень-липень 2020 року станом 12 січня 2023 року Відповідачем фактично спожито електричну енергію в обсязі 5691 кВт-год, що підтверджується інформаційним листом ОСР - ПрАТ "Рівнеобленерго" № 20-21/503 від 12 січня 2023 (копія листа додається).

На вказану кількість та вартість спожитої електричної енергії, позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури: № за червень 2020 року від 30 червня 2020 року; № за липень 2020 року від 31 липня 2020 року.

Згідно пункту 4.3 розділу IV Правил роздрібного ринку, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Функції адміністратора комерційного обліку, згідно п. 10 Правил роздрібного ринку, на роздрібному ринку електричної енергії виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі - ОСР).

Тобто, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем проводяться відповідно до переданих ОСР обсягів спожитої електричної енергії.

Отже, у період з 01 червня 2020 року по 31 липня 2020 року позивачем було поставлено, а відповідачем було спожито електричної енергії, вартість якої за розрахунками позивача становить 14 063 грн 94 коп. Однак, вказана сума відповідачем оплачена лише частково в розмірі 813 грн 83 коп. Залишок неоплаченої відповідачем вартості спожитої електричної енергії становить 13 250 грн 11 коп.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію у заявленому розмірі підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, то за відсутності доказів сплати його повної вартості, позовні вимоги про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Родинне" 13 250 грн 11 коп. заборгованості судом визнаються обґрунтованими.

У разі порушення споживачем, відповідно до пункту 5.11 Договору, пункт 6 комерційної пропозиції № 1.02/2 - РОЕК, строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені, яка нараховується за кожен день прострочення у розмірі, подвійної облікової ставки НБУ.

Вказаним пунктом визначено, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. При цьому, пеня нараховується за весь період заборгованості її виникнення, починаючи з першого дня наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за спожиту електричну енергію із встановленням терміну позовної давності щодо її стягнення у 5 років.

Також, судом взято до уваги положення чинного законодавства що регулюють порядок застосування забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені, а також відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями пункту 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як унормовано положеннями частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Передбачене частиною шостою статті 231 ГК України формування відповідальності за порушення грошових зобов`язань застосовується, якщо інше не узгоджено сторонами в договорі або не передбачено законом.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена у пунктах 2.1 та 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

В той час, положення Договору містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, відтак нарахування штрафних санкцій здійснюється за умовами, визначеними у Договорі, тобто позивач має право нараховувати пеню без обмеження періоду її нарахування, до дати повної оплати зі строком позовної давності 5 років.

Відтак, нарахування позивачем пені більш ніж шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, судом визнається обґрунтованим, оскільки відповідає положенням Договору та чинному законодавству.

Згідно з приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В свою чергу, суд, перевіривши подані розрахунки нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат, визнає їх арифметично вірними, а відтак правомірним та обґрунтованим є стягнення 10 306 грн 36 коп. пені, 1 119 грн 16 коп. 3% річних та 6 516 грн 37 коп. інфляційних втрат.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, судом враховані твердження відповідача, щодо відсутності боргу, та сплати спожитої електричної енергії у відповідності до показників лічильника.

Щодо таких тверджень відповідача, слід зазначити наступне.

У п.п. 4.3, 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 ПРРЕЕ визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі, на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Так, ПрАТ "Рівнеобленерго", як ОСР, адміністратор комерційного обліку, адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії спожиту об`єктом спожита та надає цю інформацію постачальнику електроенергії (в даному випадку - TOB "РОЕК") для підтвердження поставки електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату.

Згідно рахунків фактури на оплату за електричну енергію за червень-липень 2020, наявних в матеріалах справи, вбачається, що нарахування за спірні періоди виникло за обсяг споживання, недозавантаження ТС, втрати в лініях (2 арк. рахунків на оплату гр. "нарахуваня").

У відповідності до акта розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін вбачається, що межею балансової належності Споживача є "Контактне з`єднання кабеля живлення 0,4 кВ до лінійних проводів. Споживач відповідає за технічний стан: 1) за все електрообладнання, що знаходяться на території та всередині млина; 2) за збереження приладів обліку, цілісність пломб на них та схем підключення; 3) за КЛ-0,4 кВ від 0,4 кВ до ВПР млина (копії акта розмежування балансової належності електромереж та однолінійної електричної схеми додаються).

Оскільки, дане електрообладнання належить Споживачу, зокрема і ТС, він за нього відповідає, то за обсяг електричної енергії нарахований за недозавантаженість трансформатора струму та активні втрати в лініях, оплачує Відповідач.

Судом встановлено та матеріалами справи стверджено, крім спожитої електричної енергії, Позивачем було здійснено нарахування Відповідачу 5691 кВт-год за недозавантажені трансформатора струму та активні втрати в лініях відповідно до обсягу переданого Оператором системи розподілу, що підтверджується листом ОСР - ПрАТ "Рівнеобленерго" № 20-21/5176 від 29.06.2023. (копія листа наявна у матеріалах справи).

Оскільки, як зазначалося вище, трансформатор переданий для відповідача, доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідно вказані нарахування позивачем за недозавантаженість трансформатора струму та активні втрати в лініях підлягають сплаті особою, якій переданий відповідний ТС.

З огляду на викладене, вбачається, що Позивачем вірно здійснено розрахунки за спожиту електричну енергію на підставі переданих обсягів ПрАТ "Рівнеобленерго".

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що позивач на підставі Договору в період з 01 червня 2020 року по 31 липня 2020 року здійснив постачання електричної енергії відповідачу, вартість якої останнім не сплачена в розмірі 13 250 грн 11 коп.

Крім того, враховуючи прострочення відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання, позивач мав достатні правові підстави для нарахування пені, передбаченої п. 6 додатку № 3 до Договору та 3 % річних і інфляційних, згідно частини 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 13 250 грн 11 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію, 10 306 грн 36 коп. пені, 1 119 грн 16 коп. 3% річних та 6 516 грн 37 коп. інфляційних втрат судом визнаються обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Родинне" (35451, Рівненська область, Рівненський район, село Курозвани, вулиця Островського, будинок 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, місто Рівне, вулиця Князя Володимира, 71-Б, ) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі - 13 250, 11 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень 11 коп.), пеню у розмірі - 10 306, 36 (десять тисяч триста шість гривень 36 коп.), 3 % річних у розмірі - 1 119, 16 (одна тисяча сто дев`ятнадцять гривень 16 коп.), інфляційних втрат у розмірі - 6 516, 37 (шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 37 коп.) та витрати по сплаті судового збору в сумі - 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 24 липня 2023 року.

Суддя Вадим Торчинюк