ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2023 р. Cправа № 902/668/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,

представника позивача - Козачка І.П.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (вул. Миколи Пимоненка, буд.13, офіс №4А/41, м. Київ, 04050)

до: Приватного підприємства "Паланиця" (вул. Д.Нечая, буд. 2, село Кобелецьке, Вінницький (Тиврівський) район, Вінницька область, 23327)

про стягнення 4043185,88 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" подано позов до Приватного підприємства "Паланиця" про стягнення 4043185,88 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач як новий кредитор на підставі передавального напису на Аграрній розписці вказує на невиконання відповідачем безумовного зобов`язання за Фінансовою аграрною розпискою від 21.01.2022, зареєстрованою в реєстрі Аграрних розписок за номером 8069, в частині сплати залишку основного боргу в сумі 3 017 825,94 грн, який заявлено до стягнення. Водночас внаслідок прострочення виконання зобов`язання за Аграрною розпискою Товариством з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" заявлено до стягнення з Приватного підприємства "Паланиця", окрім основного боргу, 1025359,94 грн - процентів.

Ухвалою суду від 22.05.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/668/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.07.2023 о 14:00 год.

Ухвалою від 29.05.2023 за клопотанням представника позивача йому забезпечено участь у судовому засіданні 18.07.2023 у справі №902/668/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

02.06.2023 через канцелярію суду надійшла заява відповідача про визнання позову та про розгляд справи за відсутності його представника.

На визначений час у судове засідання 18.07.2023 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції, відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.

Як уже зазначалося, відповідачем позов визнано у повному обсязі згідно поданої заяви вих. №18 від 31.05.2023 (вх. канцелярії суду №01-34/5231/23 від 02.06.2023).

При визнанні відповідачем позову, суд враховує такі приписи процесуального законодавства.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 191 цього Кодексу.

Згідно із ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник в повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки заяву про визнання позову в порядку ст. 46 ГПК України підписано керівником Приватного підприємства "Паланиця" Багрієм Андрієм Григоровичем, право якого на вчинення відповідної процесуальної дії не обмежено в силу посадового становища, що підтверджується відомостями з ЄДРЮОФОПГФ, таке визнання відповідає фактичним обставинам справи з урахуванням наявних доказів, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому визнання позову підлягає прийняттю господарським судом.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено таке.

21.01.2022 між Приватним підприємством "Паланиця" (Боржник, відповідач) на виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу № 156 від 24.12.2021 було видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрна перспектива і К" (Первісний кредитор) Фінансову аграрну розписку (Аграрна розписка), зареєстровану в реєстрі аграрних розписок за № 8069.

За змістом п. 2 Аграрної розписки на дату видачі цієї Аграрної розписки безумовне зобов`язання Боржника сплати Кредитору грошові кошти становить 5894 695,47 грн.

Безумовне зобов`язання Боржника з оплати грошових коштів Кредитору на дату видачі цієї Аграрної розписки становить еквівалент 216 517,74 доларів США (надалі також згадується як "Сд"), що розрахований по договірному курсу, який становить 27,2250 гривень за 1 долар США (надалі також згадується як "К").

Відповідно до п. 2.2. Аграрної розписки у разі виконання Боржником безумовного зобов`язання за цією Аграрною розпискою одним платежем, то розмір такого безумовного зобов`язання на дату його виконання розраховується за наступною формулою:

Сф= Сд*К1*з, де

Сф - сума безумовного зобов`язання належна До оплати Боржником Кредитору у гривні на День фактичного перерахування коштів, згідно умов Аграрної розписки;

К1 - курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на ньому в робочий день, що передує даті сплати коштів на виконання Аграрної розписки, і який публікується на сайті www.kurs.com.ua, якщо інше письмово не погоджено Сторонами.

Якщо з дати видачі Аграрної розписки до дня фактичної оплати коштів Боржником на виконання його безумовного зобов`язання за Аграрною розпискою, курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує даті сплати коштів на виконання цієї Аграрної розписки, і який публікується на сайті www.kurs.com.ua, не змінюється більше ніж на 2% у бік збільшення або зменшення, порівняно до договірного курс продажу долара США зазначеного в п. 2.1. цієї Аграрної розписки, то К1 = К, якщо інше письмово не погоджено Сторонами;

з - коефіцієнт коригування суми безумовного зобов`язання, який складає 0,985 (за умови погашення Аграрної розписки до дати або в дату, вказану в п.3 Аграрної розписки) або 1,0 (за умови погашення Аграрної розписки після спливу дати, вказаної в п.3 Аграрної розписки).

Відповідно до п. 2.3. Аграрної розписки визначено формулу для обрахунку еквіваленту часткової оплати в доларах США:

Сдч = Сфч /(К1*зч), де

Сдч - еквівалент часткової оплати здійсненої Боржником на виконання Аграрної розписки, виражений в доларах США;

Сфч - частковий платіж в гривнях, здійснений Боржником на виконання безумовного зобов`язання по Аграрній розписці;

"зч" - коефіцієнт коригування суми безумовного зобов`язання, який складає 0,985 (за умови здійснення часткового платежу на виконання Аграрної розписки до дати або в дату, вказану в п.3 Аграрної розписки) або 1,0 (за умови здійснення часткового платежу на виконання Аграрної розписки після спливу дати, вказаної в п. 3 Аграрної розписки), якщо інше письмово не узгоджено Сторонами.

"К1" використовуються в розумінні, наданому їм в п. 2.2. Аграрної розписки.

За змістом п. 2.3.1. Аграрної розписки Боржник вважається таким, що виконав безумовне зобов`язання за Аграрною розпискою у повному обсязі за умови, що сума всіх здійснених ним Сдч дорівнює Сд.

Відповідно до п. 3 Аграрної розписки Боржник зобов`язується сплатити Кредиторові грошові кошти у сумі, визначеній в порядку передбаченому п. 2 цієї Аграрної розписки, на рахунок Кредитора в строк не пізніше 01 травня 2022 року.

Пунктом 30 Аграрної розписки сторони погодили, що керуючись ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник, у випадку порушення строків виконання грошових зобов`язань, визначених в п. 3 даної Аграрної розписки. На вимогу Кредитора зобов`язаний сплатити 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. Кредитор на власний розсуд може зменшити розмір грошового зобов`язання, яке підлягає сплаті Боржником у відповідності з умовами цього пункту Аграрної розписки.

21.01.2022 права Первісного кредитора за Аграрною розпискою були відступлені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (Новий кредитор) за Актом приймання-передачі від 21.01.2022, про що на Аграрній розписці зроблено відповідну відмітку (передавальний напис) та запис про передання прав внесено до Реєстру аграрних розписок (додаток до Фінансової аграрної розписки №8069 - а.с. 16, т. 1).

Слід зазначити, що в силу приписів ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

16.05.2022 позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги від 02.05.2022 (а.с. 17-18, т. 1).

Як стверджує позивач, відповідач здійснив часткові оплати коштів за Аграрною розпискою на загальну суму 1060000 грн, а саме:

- 29.11.2022 року - 860000 грн, що становить еквівалент 23284,59 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят чотири) долари США 59 центів;

- 01.12.2022 року - 200000 грн, що становить еквівалент 5415,02 (п`ять тисяч чотириста п`ятнадцять) доларів США 02 центів.

Відповідно до акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.03.2023 року (а.с. 18, т. 1 ) між позивачем та відповідачем було здійснено зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на загальну суму 2628539,16 грн. Поряд з цим сторони погодили застосувати для вказаної вище суми курс у розмірі 27,2250 грн за 1 долар США, та коефіцієнт 1, що підтверджується листом Боржника - Приватного підприємства "Паланиця" (вих. №б/н від 14.03.2023), погодженим Кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (а.с. 19, т. 1).

Так, з урахуванням положень Аграрної розписки та додаткового узгодження між сторонами, Відповідачем було здійснено часткове виконання зобов`язання за Аграрною розпискою на загальну суму 2628539,16 грн, що є еквівалентом 96548,73 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот сорок вісім) доларів США 73 центи.

Відповідно до п. 3 Аграрної розписки Боржник мав сплатити грошові кошти у сумі, визначеній в порядку передбаченому п. 2 цієї Аграрної розписки не пізніше 01 травня 2022 року. Оскільки у визначений строк погашення заборгованості не відбулося, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять, таке грошове зобов`язання є простроченим.

Несплата відповідачем решти грошових коштів за Аграрною розпискою в сумі 3 017 825,94 грн слугувала підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду. Поряд з цим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача, окрім основного боргу, 1025359,94 грн - процентів в силу п. 30 Аграрної розписки внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, за змістом якої господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Правовідносини між сторонами в межах даного спору врегульовано Законом України "Про аграрні розписки", враховуючи факт видачі відповідачем Фінансової аграрної розписки від 21.01.2022.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про аграрні розписки" (далі - Закон) аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

За умовами статті 2 Закону аграрні розписки використовуються в операціях з сільськогосподарською продукцією.

Аграрні розписки можуть видаватися особами, які мають право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення або право користування такою земельною ділянкою на законних підставах для здійснення виробництва сільськогосподарської продукції.

Відповідно до виду зобов`язання аграрні розписки поділяються на товарні аграрні розписки та фінансові аграрні розписки.

Фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості.

Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі (стаття 5 зазначеного Закону).

Згідно із частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про аграрні розписки" аграрна розписка встановлює забезпечення виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою заставою його майбутнього врожаю. Предметом такої застави може бути виключно майбутній врожай сільськогосподарської продукції. Розмір застави повинен бути не меншим за розмір зобов`язання за аграрною розпискою. На день видачі аграрної розписки майбутній врожай сільськогосподарської продукції не може перебувати в інших заставах, ніж за аграрними розписками.

Статтею 9 Закону передбачено, що аграрна розписка видається окремо на кожний вид сільськогосподарської продукції, визначений родовими або індивідуальними ознаками. Товарна аграрна розписка може видаватися на кожен погоджений боржником та кредитором обсяг поставки узгодженої сільськогосподарської продукції.

Під час видачі аграрна розписка підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відомості про аграрну розписку в момент її посвідчення вносяться до Реєстру аграрних розписок особою, яка вчиняє нотаріальні дії. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна особою, яка вчиняє нотаріальні дії, в момент нотаріального посвідчення аграрної розписки. У разі наявності додаткового забезпечення аграрної розписки інформація про таке забезпечення може вноситися до відповідних реєстрів згідно із законодавством.

Аграрна розписка вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок.

За приписами статті 11 Закону передання прав кредитора за аграрною розпискою здійснюється шляхом здійснення на ній або на її невід`ємному додатку передавального напису "Відступлено" із зазначенням нового кредитора за аграрною розпискою. Такий напис скріплюється підписом попереднього кредитора за аграрною розпискою.

Передання прав за аграрною розпискою підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Передання прав за аграрною розпискою, не посвідчене нотаріально, не спричиняє переходу до іншої особи прав кредитора за аграрною розпискою.

Відповідно до частини 5 Закону фінансові аграрні розписки виконуються шляхом перерахування боржником за аграрною розпискою грошових коштів на вказаний кредитором за аграрною розпискою банківський рахунок.

Як підтверджується матеріалами справи, передання прав кредитора за Аграрною розпискою № 8069 від 21.01.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" оформлено належним чином шляхом здійснення на додатку до Аграрної розписки передавального напису "Відступлено" із зазначенням нового кредитора за аграрною розпискою та скріпленням такого напису підписом попереднього кредитора. При цьому таке передання прав засвідчено нотаріально, оформлено Акт-приймання-передачі прав кредитора від 21.01.2022.

Окрім того, відповідач про заміну кредитора та реквізити банківського рахунку для сплати грошових коштів за Аграрною розпискою був повідомлений. При цьому обізнаність відповідача щодо наявності зобов`язання сплати за Аграрною розпискою Товариству з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" підтверджується фактом часткових проплат, однак поза строком виконання такого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалось вище, умовами Аграрної розписки встановлено остаточну дату повернення заборгованості - не пізніше 01 травня 2022 року.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Так, факт прострочення виконання грошового зобов`язання Приватним підприємством "Паланиця" за Аграрною розпискою підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано, позаяк до 01 травня 2022 року грошове зобов`язання за Аграрною розпискою не було погашено.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України (Правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі № 910/10191/17).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі №910/763/13 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/706/17.

Так, основний борг в сумі 3 017 825,94 грн заявлено позивачем з урахуванням курсової різниці, що обумовлено сторонами.

Суд враховує, що зобов`язання за Аграрною розпискою визначено в сумі 5894 695,47 грн, що є еквівалентом 216 517,74 доларів США та до подання позову відповідачем погашено:

- 22.12.2022 в розмірі 700000 грн, що є еквівалентом 18952,57 доларів США.

Часткова оплата була здійснена після строку, вказаного в п. 3 Аграрної розписки (01.05.2022 року), отже зч = 1.

Курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня 21.12.2022 (дата, що передує даті часткової оплати) становив 36,9343 грн за 1 долар США, що більше, ніж на 2% порівняно до договірного курс продажу долара США зазначеного в п. 2.1. Аграрної розписки (27,2250 грн. за 1 долар США), отже К1 = 36,9343.

700 000,00 / (36,9343 * 1) = 18952,57 доларів США;

- 28.12.2022 в розмірі 1000000 грн, що є еквівалентом 27 075,1 доларів США.

Часткова оплата була здійснена після строку, вказаного в п.3 Аграрної розписки (01.05.2022 року), отже зч = 1.

Курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня 27.12.2022 року (дата, що передує даті часткової оплати) становив 36,9343 грн за 1 долар США, що більше, ніж на 2% порівняно до договірного курс продажу долара США зазначеного в п. 2.1. Аграрної розписки (27,2250 грн. за 1 долар США), отже К1 = 36,9343.

1 000 000,00 / (36,9343 * 1) = 27075,10 доларів США;

- 14.03.2023 в розмірі 2417093,16 грн (внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог), що є еквівалентом 88 782,12 доларів США.

За домовленістю Сторін було погоджено застосування для зарахування вказаної суми курс у розмірі 27,2250 грн за 1 долар США, та коефіцієнт 1.

2417093,16 / (27,2250 * 1) = 88782,12 доларів США.

Отже, загалом здійснено погашення в розмірі 134809,79 доларів США (18952,57 доларів США + 27075,10 доларів США + 88782,12 доларів США).

Враховуючи часткове виконання відповідачем зобов`язання, несплаченим залишається основний борг в розмірі 81 707,95 доларів США (216517,74 доларів США - 134809,79 доларів США), що становить 3 017 825,94 грн (в перерахунку курсу долара на кінець робочого дня 14.05.2023, що становить 36,9343 грн; розрахунок здійснено відповідно до умов Аграрної розписки). Поряд з цим суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення основний борг в сумі 3 017 825,94 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю в цій частині у заявленій позивачем сумі.

Разом з тим Товариством з обмеженою відповідальністю "Адама Україна", окрім суми основного боргу, нараховано та заявлено до стягнення з Приватного підприємства "Паланиця" 1025359,94 грн - процентів в силу п. 30 Аграрної розписки.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 30 Аграрної розписки сторони погодили, що керуючись ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник, у випадку порушення строків виконання грошових зобов`язань, визначених в п. 3 даної Аграрної розписки. На вимогу Кредитора зобов`язаний сплатити 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. Кредитор на власний розсуд може зменшити розмір грошового зобов`язання, яке підлягає сплаті Боржником у відповідності з умовами цього пункту Аграрної розписки.

Здійснивши перерахунок процентів річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" за період прострочення з 02.05.2022 по 21.12.2022 на суму 7996931,16 грн судом встановлено, що розрахунок позивача перебуває в межах розрахунку суду. При цьому суму основного боргу 7996931,16 грн встановлено з урахуванням курсом долара США на кінець робочого дня 01.05.2022 (дата, що передує початку прострочення) - 216 517,74 долари США *36,9343 грн *1 = 7996931,16 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення 1025359,94 грн процентів в повному обсязі.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст. 75 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства, підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

Зважаючи на наведене вище та на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі з розподілом витрат на сплату судового збору за правилами ч. 1 ст. 130, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

В даному випадку відповідачем позов визнаний до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим підготовче провадження закінчене прийняттям даного рішення, тому позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, а саме в сумі 24259,12 грн на підставі ухвали суду, в решті витрати на сплату судового збору в сумі 24259,12 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 183, 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Паланиця" (вул. Д.Нечая, буд. 2, село Кобелецьке, Вінницький (Тиврівський) район, Вінницька область, 23327, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (вул. Миколи Пимоненка, буд.13, офіс №4А/41, м. Київ, 04050, ) 3 017 825,94 грн - основного боргу; 1 025 359,94 грн - процентів та 24 259,12 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача Козачка І.П. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повне рішення складено 28 липня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Миколи Пимоненка, буд.13. офіс №4А/41, м. Київ, 04050;

3 - відповідачу - вул. Д.Нечая, буд. 2, село Кобелецьке, Вінницький (Тиврівський) район, Вінницька область, 23327.