РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/993/22 (927/375/23)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Репех О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: арбітражний керуючий Сиволобов Максим Маркович) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» про визнання правочину недійсним, поданої в межах справи за заявою КРЕДИТОРА: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» 30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
БОРЖНИК: Фермерське господарство «САПФІР-М.М.» 15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24 (ІНФОРМАЦІЯ_2)
про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників учасників справи:

від позивача: Нечитайло Т.В. - адвокат, дов. б/н від 14.02.2023

від відповідача-1: Боєва О.В. - адвокат (ордер серії ВА № 1042890 від 24.11.2022)

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: арбітражний керуючий Сиволобов М.М. (особисто)

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 19.06.2023 по 17.07.2023, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 17.07.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (надалі - кредитор) про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (надалі - боржник) на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2022 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; визнано грошові вимоги ТОВ «Суффле Агро Україна» в розмірі 7 243 386,40 грн., 24 810,00 грн. судового збору та 60 300,00 грн. витрат на авансування винагороди арбітражному керуючому; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

24 січня 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 19.01.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 4 726 702,28 грн. та 5 368,00 грн. судового збору.

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником взятих на себе зобов`язань по оплаті товару, поставленого згідно договору № 080/21 поставки товару від 08.02.2021.

13 березня 2023 року, в межах даної справи про банкрутство, до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» про визнання правочину недійсним (присвоєно єдиний унікальний номер 927/375/23) (надалі - Заява), згідно якої позивач просить:

визнати недійсним Договір поставки № 080/21 від 08.02.2021, укладений між відповідачами;

стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 грошові кошти в сумі 264 000,00 грн. та 5 368,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Звернення із Заявою обумовлено тим, що, на думку позивача, укладення спірного правочину призвело до безпідставної оплати відповідачем-1 на користь відповідача-2 грошових коштів в сумі 264 000,00 грн.; крім того, відповідач-1 взяв на себе додаткові зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони (тобто без поставки товарів відповідачем-2) на суму, визначену товариством у заяві про визнання кредиторських вимог до боржника - 4 732 070,00 грн.

Позивач вважає, що спірний правочин очевидно вчинявся без наміру реального виконання, оскільки фізичного транспортування товару ніколи не здійснювалось, а оплата схожа на незаконну винагороду, виведення активів, а не на реальну оплату за договором; як наслідок - існують всі підстави для визнання спірного правочину недійсним.

Також позивач вважає за доцільне застосувати передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України наслідки недійсності правочину - зобов`язати відповідача-2 повернути відповідачу-1 отримані грошові кошти в сумі 264 000,00 грн.

Нормативно-правовим обґрунтуванням Заяви позивачем визначено ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2023 постановлено:

прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 927/993/22 (927/375/23);

розгляд заяви здійснювати в межах справи № 927/993/22 про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» за правилами загального позовного провадження;

залучити арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1;

призначити розгляд заяви в підготовчому засіданні на 19 квітня 2023 року;

зобов`язати позивача не пізніше двох днів з дня вручення копії даної ухвали направити третій особі (арбітражному керуючому Сиволобову Максиму Марковичу) копії заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду;

встановити процесуальний строк для подання відповідачами відзиву на заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановити процесуальний строк для подання арбітражним керуючим Сиволобовим Максимом Марковичем письмових пояснень щодо заяви - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії заяви;

викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» в якості позивача з одночасним повідомленням останнього про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

викликати для участі в судовому засіданні представників Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» в якості відповідачів з одночасним повідомленням останніх про те, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи;

викликати для участі в судовому засіданні арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 з одночасним повідомленням останньої про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви.

У зв`язку з обмеженим фінансуванням на оплату поштових послуг вказана вище ухвала суду від 20.03.2023 учасникам справи 20.03.2023 була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду надійшла 22.03.2023 лише від Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»).

Ухвала суду від 20.03.2023, що в паперовій формі направлялась відповідачу-2 на адресу, зазначену в заяві і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 20.03.2023 є такою, що отримана відповідачем-2 28.03.2023, а тому останній є таким, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення призначеного на 19.04.2023 підготовчого засідання.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 19.04.2023 підготовчому засіданні учасники справи не скористались.

22.03.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області позивачем надіслані докази направлення третій особі копії заяви з додатками.

18.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 18.04.2023 позивача про проведення призначеного на 19.04.2023 підготовчого засідання за відсутності повноважного представника товариства; одночасно позивач повідомив про те, що станом на 18.04.2023 відзив на заяву ним не отримано, а тому заявлені ним позовні вимоги підтримуються в повному обсязі.

До початку підготовчого засідання 19.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 17.04.2023 № 01-16/150 арбітражного керуючого Сиволобова М.М. щодо заяви, зі змісту яких вбачається, що остання підтримується третьою особою в повному обсязі.

За змістом ч. 3, 4 ст. 168 Господарського процесуального кодексу України, До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - сьомою статті 165 цього Кодексу. Пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Як вже було вказано вище, господарським судом встановлено процесуальний строк для подання арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. письмових пояснень щодо заяви - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії заяви.

З наданих позивачем доказів вбачається, що копії заяви з додатками були ним направлені третій особі 22.03.2023 електронною поштою; як наслідок - суд вважає за доцільне відлік встановленого п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подання арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. заяви по суті справи, починати з наступного дня (з 23.03.2023), а тому останнім його днем є 06.04.2023.

Оскільки письмові пояснення щодо заяви надійшли на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області 19.04.2023, останні є такими, що подані третьої особою з пропуском встановленого судом процесуального строку.

За змістом ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки письмові пояснення щодо заяви подані арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. після закінчення встановленого господарським судом процесуального строку, вони залишаються судом без розгляду. Крім того, суд враховує, що клопотання про поновлення процесуального строку на подання письмових пояснень щодо заяви третьої особою подано не було.

Також до початку підготовчого засідання 19.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 17.04.2023 № 01-16/155 арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про витребування доказів, яким останній просить витребувати у відповідача-1 докази щодо місцезнаходження та місця зберігання придбаного на підставі спірного правочину майна та використання його у господарській діяльності юридичної особи.

На думку третьої особи, запитувані докази мають значення для об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи та вирішення даного спору по суті.

Розглянувши дане клопотання, суд постановив протокольну ухвалу про залишення його без задоволення, виходячи з наступного:

за змістом ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вже було вказано вище, останнім днем строку на подання письмових пояснень щодо заяви (як і на подання клопотання про витребування доказів судом) є 06.04.2023.

Оскільки дане клопотання є таким, що подано з пропуском встановленого законом процесуального строку, відсутні підстави для його задоволення. При цьому, судом враховано, що третя особа не обґрунтувала неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, а також те, що клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів судом арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. подано не було.

Після закінчення підготовчого засідання 19.04.2023 о 10 год. 16 хв., у встановлений судом процесуальний строк (зданий для відправки до відділення поштового зв`язку 06.04.2023) до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив відповідача-1 на заяву, зі змісту якого вбачається, що господарство не погоджується з обставинами (фактами), викладеними у ній. На думку відповідача-1, вимоги позивача базуються виключно на його власних припущеннях та недопустимих доказах.

Крім того, господарство зазначає, що факт вчинення між відповідачами спірної операції відображений ним в податкових накладних, які були внесені до Єдиного реєстру податкових накладних.

Також відповідач-1 вважає, що позивачем необґрунтовано застосування при зверненні з даним позовом положень ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Процесуальним правом на подання відзиву на заяву відповідач-2 не скористався.

19.04.2023 господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.05.2023.

Разом з тим, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 01.05.2023 по 04.05.2023 включно на лікарняному, призначене на 02.05.2023 підготовче засідання не відбулось, про що учасники справи були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2023 призначено підготовче засідання на 23 травня 2023 року.

Однак, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 08.05.2023 по 26.05.2023 включно у відпустці, призначене на 23.05.2023 підготовче засідання не відбулось, про що сторони були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.05.2023 постановлено:

продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів;

призначити підготовче засідання на 19 червня 2023 року;

повідомити, зокрема відповідач-2 про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвала суду від 29.05.2023, що в паперовій формі направлялась відповідачу-2 на адресу, зазначену в заяві і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Враховуючи вищенаведені положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 29.05.2023 є такою, що отримана відповідачем-2 09.06.2023, а тому останній є таким, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення призначеного на 19.06.2023 підготовчого засідання, однак не скористався процесуальним правом на участь у ньому.

Зважаючи на закінчення строку підготовчого провадження, в підготовчому засіданні 19.06.2023 (з урахуванням правил обчислення процесуальних строків), суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 19.06.2023 оголошено перерву до 17.07.2023; одночасно:

повідомлено відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» про призначення судового засідання, а також про те, що неявка його повноважного представника не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви;

клопотання арбітражного керуючого Сиволобова М.М., Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» та Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено;

проведення судового засідання постановлено здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвала суду від 19.06.2023, що в паперовій формі направлялась відповідачу-2 на адресу, зазначену в заяві і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Враховуючи вищенаведені положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 19.06.2023 є такою, що отримана відповідачем-2 28.06.2023, а тому останній є таким, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення призначеного на 17.07.2023 судового засідання, однак не скористався процесуальним правом на участь у ньому.

Ухвалюючи дане рішення, суд враховує, що в межах справи № 927/993/22 про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» 12.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 10.04.2023 адвоката Піскунова В.М. з повідомленням про розірвання договору № 23/02-006 від 13.02.2023 про надання правової допомоги ТОВ «Смартхем трейд» у зв`язку з невиконанням останнім зобов`язань по оплаті гонорару; як наслідок - адвокат Піскунов В.М. припиняє представляти інтереси товариства в Господарському суді Чернігівської області у справі № 927/993/22.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення Заяви по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

як вбачається зі змісту Заяви та доданих до неї документів, 08.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» в особі директора Леонтьева Д.М. (Продавець) та Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» в особі головного директора Корецького О.О. (Покупець) був укладений Договір № 080/21 поставки товару (надалі - Договір).

За умовами Договору, Продавець зобов`язався продати Покупцю мінеральні добрива (надалі - Товар), а Покупець зобов`язався прийняти Товар і оплатити його вартість на умовах даного Договору.

Ціна на кожну партію Товару вказується Продавцем у виставлених ним рахунка-фактурах та/або у накладних на кожну партію Товару і містить у собі податок на додану вартість.

Загальна вартість поставки Товару за цим Договором складається з суми вартості всіх поставок на протязі дії цього Договору.

Поставка Товару здійснюється на умовах EXW (Інкотермс 2010) згідно інструкцій Продавця.

Продавець зобов`язався до Товару додати наступні супроводжуючі документи на Товар:

-сертифікат відповідності та якісне посвідчення;

-видаткова накладна.

Товар поставляється на умовах після оплати, строк оплати вказується в додатках до Договору.

Покупець може придбати Товар на умовах 100% передоплати згідно отриманого рахунка-фактури.

Датою оплати за Товар вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

Оплата проводиться в національній валюті України на поточний рахунок Продавця.

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по Договору.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із Сторін за місяць до закінчення терміну дії Договору письмово не повідомить іншу сторону про бажання припинити або переукласти Договір.

Даний Договір складено українською мовою у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу.

Сторонами були підписані наступні додатки до Договору:

№1 - Специфікація від 30.08.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне NPK16:16:16 кількістю 72,587 т ціною 16 147,04 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 1 172 065,32 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне 10:20:20:6 кількістю 5 т ціною 15 586,73 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 77 933,66 грн, загалом сума без ПДВ - 1 249 998,98 грн, ПДВ - 249 999,80 грн, всього з ПДВ - 1 499 998,78 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 10 робочих днів з моменту поставки;

№2 - Специфікація від 31.08.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

суперфосфат простий гранульований Р 19 (20-32) (біг-бег) кількістю 22,6 т ціною 10 589,97 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 239 333,33 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне 10:20:20:6 кількістю 33 т ціною 18 000,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 594 000,00 грн, загалом сума без ПДВ - 833 333,33 грн, ПДВ - 166 666,67 грн, всього з ПДВ - 1 000 000,00 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 10 робочих днів з моменту поставки;

№3 - Специфікація від 30.09.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

селітра аміачна кількістю 12,412 т ціною 14 280,51 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 177 249,67 грн,

суперфосфат простий гранульований Р 19 (20-32) (біг-бег) кількістю 10,5 т ціною 8 246,84 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 86 591,87 грн,

Lubofos NPK (Ca.S) 4-12-12 (5-20) кількістю 16 т ціною 11 655,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 186 480,00 грн,

селітра аміачна кількістю 36,464 т ціною 14 280,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 520 705,92 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне 10:20:20:6 кількістю 4 т ціною 17 360,00 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 69 440,00 грн,

мін. добриво Потафоска-12 (50 кг) кількістю 420 шт ціною 528,27 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 221 873,33 грн, загалом сума без ПДВ - 1 262 340,79 грн, ПДВ - 252 468,15 грн, всього з ПДВ - 1 514 808,94 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 10 робочих днів з моменту поставки;

№4 - Специфікація від 30.09.2021, зі змісту якої вбачається, що предметом поставки є:

суперфосфат простий гранульований Р 19 (20-32) (біг-бег) кількістю 2,1 т ціною 9 894,05 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 20 777,50 грн,

тарнограм мін. добриво кількістю 65,15 т ціною 11 387,04 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 741 865,77 грн,

добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне 10:20:20:6 кількістю 3 т ціною 16 867,40 грн без ПДВ, сума без ПДВ - 50 602,20 грн, загалом сума без ПДВ - 813 245,47 грн, ПДВ - 162 649,09 грн, всього з ПДВ - 975 894,56 грн.

Термін поставки - на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 10 робочих днів з моменту поставки.

На підтвердження факту передачі товару від Продавця Покупцеві ТОВ «Смартхем трейд» до заяви про визнання грошових вимог до ФГ «САПФІР-М.М.» в межах справи про банкрутство останнього надало видаткові накладні № 23 від 30.08.2021 на суму 1 499 998,78 грн, № 29 від 31.08.2021 на суму 1 000 000,00 грн, № 40 від 30.09.2021 на суму 1 514 808,94 грн, № 41 від 30.09.2021 на суму 975 894,56 грн, загальна сума поставки - 4 990 702,28 грн.

Також, ТОВ «Смартхем трейд» вказало, що відповідач-1 частково розрахувався з ним за отриманий товар, сплативши останньому 264 000,00 грн; як наслідок - заборгованість по оплаті поставленого Товару становить 4 726 702,28 грн.

Звертаючись із Заявою, позивач зазначає, що предметом Договору є Товар, а саме різноманітні мінеральні добрива, виробниками яких є різні підприємства, у т.ч. і нерезиденти.

Ринок мінеральних добрив характеризується тим, що зазвичай він є передплатним, оскільки продавцями мінеральних добрив є або прямі виробники-монополісти в Україні, або посередники-імпортери, для яких є недоцільним нести ризики неоплат кінцевими споживачами.

При цьому, відкриті джерела інформації свідчать про те, що деякі продавці мінеральних добрив разом з українськими банками запроваджують партнерські програми пільгових кредитів сільгоспвиробників на купівлі такого товару.

Також ринок мінеральних добрив є низькомаржинальним для посередників, тобто торгові посередники на ринку мають досить низьку маржу (націнку) на торгових угодах, оскільки мінеральне добриво є товаром, який здебільшого поставляється досить значними об`ємами. В даному випадку, несучі ризик неоплати на суму майже 5 млн грн, відповідач-2 як торговий посередник отримує досить низьку маржу (3-5%) і саме тому ринок є передплатним, а не постоплатним.

На переконання позивача ринок мінеральних добрив передбачає наявність складських приміщень та логістичних механізмів, оскільки добрива - досить об`ємний товар та поставляється здебільшого залізничним або вантажним автомобільним транспортом. Так, наприклад, загальний тоннаж мінеральних добрив, начебто поставлених відповідачем-2, складає понад 725 тон, тобто понад 10 залізничних вагонів. Очевидно, що для зберігання такої продукції повинні бути значні складські приміщення та наявна логістична система, тобто не лише наявність місця зберігання, а наявність місця та умов зберігання, достатніх для дотримання усіх вимог законодавства щодо зберігання мінеральних добрив, зберігання добрив у розрізі їх номенклатури та наявність достатніх трудових ресурсів для забезпечення логістичних (складських) операцій щодо поставок добрив різної номенклатури.

Крім того, на переконання позивача, діяльність із торгівлі мінеральними добривами має ряд законодавчих та дозвільних вимог (наявність допусків, дозволів, санітарних паспортів, ліцензій тощо).

Отже, враховуючи наведене вище, відповідач-2 мав би відповідати всім вищевказаним критеріям щодо наявності значних фінансових ресурсів та матеріально-технічної бази з метою забезпечення не лише всієї логістики, а й безпосередньо поставки Товару на умовах постоплати без жодних гарантій з боку відповідача-1.

Натомість на переконання позивача відповідач-2 об`єктивно не мав жодних достатніх фінансових та матеріально-технічних можливостей виконати умови Договору шляхом поставки Товару.

Аналізуючи зміст Договору, специфікацій до нього та видаткових накладних, позивач переконаний, що відповідні документи були оформлені сторонами за відсутності реального наміру здійснювати господарські операції з поставки мінеральних добрив.

Так, позивач звертає увагу на історію відповідача-2 та зазначає, що останній 26.07.2005 був зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності та мав назву Товариство з обмеженою відповідальністю «СТО ДЕВ`ЯТЬ» з основним видом діяльності 45.21.1 - ЗАГАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО БУДІВЕЛЬ (НОВІ РОБОТИ, РОБОТИ З ЗАМІНИ, РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА ВІДНОВЛЕННЯ) (керівник - Василенко Т.С.); в подальшому, а саме 29.05.2016 товариство змінило основний вид діяльності на 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель.

19.03.2021 керівником ТОВ «СТО ДЕВ`ЯТЬ» продано 100% частки ОСОБА_1 , який перейменував юридичну особу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» та змінив основний вид діяльності на 46.75 - Оптова торгівля хімічними продуктами.

Наведене вище свідчить про те, що з боку відповідача-2 Договір був укладений ще до моменту його реєстрації як ТОВ «Смартхем трейд», що основним видом діяльності має торгівлю хімічними продуктами, а також за іншого керівника юридичної особи.

Також, позивач зауважує, що:

кількість та вартість Товару (Lubofos NPK (Ca.S) 4-12-12 (5-20)), визначені у Специфікації від 30.09.2021 (додаток № 3 до Договору) не співпадають з кількістю та вартістю Товару, нібито поставленого згідно видаткової накладної № 40 від 30.09.2021, що має своїм наслідком отримання сторонами 223 776,00 грн за ПДВ;

вищенаведені видаткові накладні не мають посилання на спірний Договір, натомість містять посилання на невідомий договір 1 (без дати);

Договір не містить умов, типових для ринку поставки мінеральних добрив, зокрема умови щодо утилізації використаної тари з-під добрив;

відповідач-1 не виконав взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасного та в повному обсязі розрахунку за поставлений Товар, сплативши лише 264 000,00 грн; в свою чергу, відповідач-2 не вжив жодних заходів, спрямованих на стягнення залишку заборгованості по оплаті поставленого Товару (ані в досудовому, ані в судовому порядку);

відсутність товарно-транспортних накладних, що могли би підтвердити факт здійснення поставки Товару на відповідну суму та його транспортування.

Підсумовуючи вищевказане, позивач вважає, що з урахуванням того, що поставці підлягала досить широка номенклатура товарів від різних виробників, у т.ч. і нерезидентів, відповідач-2 є юридичною особою, яка не має достатніх активів для організації діяльності з організації логістики та постачання мінеральних добрив в передбачених обсягах, оскільки не має для цього необхідної матеріально-технічної бази (паспортизованих складських приміщень, будь-яких інших об`єктів нерухомості, транспортних засобів тощо) та досвіду роботи в даній сфері; як наслідок - на момент вчинення спірного правочину у відповідачів був відсутній намір його фактичного виконання, а тому існують підстави для визнання його недійсним на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора з підстави, коли боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства є правовою нормою, що регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство та визначає спеціальні підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси. Тобто, стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

З огляду на сферу регулювання Кодексу України з процедур банкрутства загалом і за змістом зазначеної норми статті 42, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених Цивільним кодексом України підстав для визнання правочинів недійсними.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Як вже неодноразово зазначалось вище, звернення із Заявою позивач обумовлює відсутністю, на його думку, у відповідача-2 фінансових ресурсів та матеріально-технічної бази для виконання умов Договору в частині поставки мінеральних добрив на умовах післяоплати на суму 4 990 702,28 грн.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Вищезгаданою ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.04.2023, серед іншого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» в строк до 02.05.2023 включно надати суду докази наявності у нього достатніх фінансових та матеріально-технічних можливостей для виконання умов укладеного між відповідачами Договору поставки № 080/21 від 08.02.2021 шляхом поставки мінеральних добрив на умовах післяоплати на суму 4 990 702,28 грн.

З урахуванням вищенаведених приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 19.04.2023 є такою, що отримана відповідачем-2 28.04.2023, однак у встановлений строк вимоги суду щодо надання відповідних доказів товариством виконані не були.

Згідно зі ст. 2, 13, 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи письмові докази та невиконання відповідачем-2 вимог суду щодо надання доказів на підтвердження наявності у нього фінансових ресурсів та матеріально-технічних можливостей для виконання умов Договору в частині поставки Товару на суму на суму 4 990 702,28 грн на умовах післяоплати, тобто відмову юридичної особи від спростування фактів, на наявність яких вказує позивач, суд визнає встановленою обставину невчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» майнових дій, спрямованих на виконання умов Договору в частині поставки Товару на відповідну суму; як наслідок - відповідач-1 взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій відповідача-2, що є підставою для визнання недійсним Договору, вчиненого Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заява в частині застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов`язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 отримані грошові кошти в сумі 264 000,00 грн залишається судом без задоволення, виходячи з наступного:

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину (ч. 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства).

За змістом ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Однак звертаючись з вимогою щодо застосування наслідків недійсності Договору, позивачем всупереч вищенаведеним положенням ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України належними засобами доказування не доведено факт перерахування відповідачем-1 на користь відповідача-2 грошових коштів в сумі 264 000,00 грн, а тому відсутні підстави для задоволення Заяви в цій частині.

Частиною 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Усталена практика Європейського суду з прав людини відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишаються поза увагою як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Зауваження відповідача-1 щодо неналежності та недопустимості наданих позивачем доказів стосовно діяльності відповідача-2 (зміни назв, керівництва тощо), отриманих з сайту онлайн-сервісу перевірки компаній Системи YouControl, судом відхиляються, оскільки останні (у взаємозв`язку з іншими наявними в матеріалах справи доказами) не спростовують висновків суду, зроблених під час вирішення даного спору.

При цьому, суд враховує, що, вважаючи дану інформацію неналежною та недопустимою, відповідач-1 не скористався своїм процесуальним правом на подання доказів на її спростування.

Також на переконання суду надані відповідачем-1 податкові накладні від 30.08.2021 № 25 на суму 1 499 998,78 грн, від 31.08.2021 № 30 на суму 1 000 000,00 грн, від 30.09.2021 № 42 на суму 1 514 808,94 грн та № 43 на суму 975 894,56 грн не можуть бути беззаперечним доказом належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за спірним договором.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Відповідний висновок господарського суду узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.07.2023 у справі № 905/1223/21.

Натомість як вже було вказано вище, вирішуючи даний спір, суд визнав встановленою обставину невчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» майнових дій, спрямованих на виконання умов Договору в частині поставки відповідачу-1 Товару на відповідну суму, тобто відсутність реального здійснення господарської операції.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд ухвалює рішення.

Позивачем за подання до господарського суду даної позовної заяви було сплачено 5 368,00 грн. судового збору, який в рівних частинах покладається на відповідачів.

Керуючись ст. 2, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 2, 13, 73, 74, 123, 126, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» про визнання правочину недійсним задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір № 080/21 поставки товару, укладений 08.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» (код 33635895) та Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» (код 35274787).

Решту вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» на користь Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» 264 000 грн 00 коп. залишити без задоволення.

Стягнути з Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24; код 35274787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43; код 34863309) 2 684 грн 00 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхем трейд» (40020, м. Суми, вул. Лесі Українки, 2; код 33635895) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43; код 34863309) 2 684 грн 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2023.

Суддя А.С.Сидоренко