ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.07.2023м. ДніпроСправа № 904/9322/14

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "АК ГРУП 1" (м. Харків)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" (49000, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 3, ідентифікаційний номер 33185376)

про визнання банкрутом

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Скорик Н.О.

За участі представників сторін:

від заявника не з`явився

від АТ "Банк Кредит Дніпро": Левченко Ю.В.

від боржника: не з`явився

ліквідатор Коновий О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" перебуває на стадії ліквідації.

До господарського суду 31.03.2023 надійшло клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників, відповідно до якого ліквідатор просить суд:

- зобов`язати державного виконавця Соборного відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників запис виконавчого провадження №65984643 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи " (49000, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 3, ідентифікаційний номер 33185376), як про боржника;

- зобов`язати соборне відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, вул. Пісаржевського, буд. 1-А; ідентифікаційний код 34984523) надати Господарському суду Дніпропетровської області інформацію щодо переліку виконавчих проваджень, де підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи " (49000, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 3, ідентифікаційний номер 33185376) виступає боржником і по яких не зупинено/закінчено/завершено вчинення виконавчих дій.

Ухвалою господарського суду від 11.04.2023 призначено розгляд клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників на 09.05.2023, зобов`язавши Соборне відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до суду до 01.05.2023 письмові пояснення стосовно клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою господарського суду від 09.05.2023 відкладено розгляд клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників на 15.06.2023. Повторно зобов`язано Соборне відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до суду до 10.06.2023 письмові пояснення стосовно клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників та інформацію про стан виконавчого провадження №65984643.

До господарського суду 17.05.2023 від Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса) надійшов лист №51590/28 від 12.05.2023.

Ухвалою господарського суду від 15.06.2023 відкладено розгляд клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників, зобов`язавши ліквідатора надати до господарського суду до 01.07.2023 письмові пояснення стосовно листа Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса) №51590/28 від 12.05.2023.

До господарського суду 23.06.2023 від ліквідатора надішли письмові пояснення №02-06/92 від 23.06.2023, щодо листа Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції Україна (м. Одеса) №51590/28 від 12.05.2023.

У судове засіданні 13.07.2023 з`явився повноважний представник АТ "Банк Кредит Дніпро" та ліквідатор. Інші учасники провадження по справі у вказане судове засідання не з`явилися; про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява ліквідатора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначалося, 31.03.2023 до господарського суду надійшло клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників, відповідно до якого ліквідатор просить суд:

- зобов`язати державного виконавця Соборного відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників запис виконавчого провадження №65984643 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи " (49000, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 3, ідентифікаційний номер 33185376), як про боржника;

- зобов`язати соборне відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, вул. Пісаржевського, буд. 1-А; ідентифікаційний код 34984523) надати Господарському суду Дніпропетровської області інформацію щодо переліку виконавчих проваджень, де підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи " (49000, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 3, ідентифікаційний номер 33185376) виступає боржником і по яких не зупинено/закінчено/завершено вчинення виконавчих дій.

Вказане клопотання мотивовано тим, що накладені постановою державного виконавця Соборного відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) порушують положення статті 59 КУзПБ, а також тим що запити направлені ліквідатором на адресу виконавчої служби стосовно переліку виконавчих проваджень, де підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" виступає боржником і по яких не зупинено/закінчено/завершено вчинення виконавчих дій були проігноровані та залишилися нерозглянутими з боку виконавчої служби.

У відповідь на вказану заяву ліквідатора, Соборний відділ Державної виконавчої Служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса) надіслав до суду лист №51590/28 від 12.05.2023, відповідно до якого повідомив суд, що у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження" відсутні підстави вчиняти будь-які дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників. Також виконавча служба зазначила, що виконавче провадження №65984643 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/9322/14 виданий 02.03.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" на користь Державної судової адміністрації судового збору у розмірі 2 102,00 грн на виконанні у відділі не перебуває.

У відповідь на вказаний лист, ліквідатор надав до суду письмові пояснення №02/06/92 від 23.06.2023, відповідно до яких зазначив наступне.

Згідно із положеннями частини 7 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження", відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частини 4 статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Так, за частиною 4 статті 40 Закону "Про виконавче провадження", у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною 1 статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Дослідивши вказані пояснення представників сторін, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд догодить висновку про задоволення клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 виходячи з наступного.

Стосовно пункту 1 прохальної частини клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023, господарський суд зазначає наступне

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частин 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із приписами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 N 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 N 11-рп/2012).

Відповідно до частини 2 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 р. та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 р. вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Системний аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що коло підстав, з яких наказ господарського суду може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, пов`язується саме з відсутністю у боржника обов`язку сплатити борг за таким наказом у зв`язку з тим, що його видано помилково, або у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після видачі виконавчого документа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого документа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього документа до виконання (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові Першої судової палати КЦС від 13.03.2019 року по справі N 755/388/15-ц).

Сутність процедури визнання наказу таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань визначені у главі 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Так, стаття 609 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Між тим, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно із частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом про банкрутство.

Статтею 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

При цьому господарський зазначає, що зняття заборон, арештів, обтяжень (обмежень), застав із майна банкрута у відповідності до статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним, і стосується будь-яких органів і посадових осіб.

Слід також зазначити, що Кодексу України з процедур банкрутства є спеціальним законом та має пріоритет перед іншим законодавством при розгляді справ про банкрутство.

Тому органи виконавчої служби, нотаріуси, адміністратори Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України повинні виконувати вимоги Кодексу про банкрутство в частині зняття таких обтяжень.

Згідно зі статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Частинами 2, 3 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що держателем Державного реєстру прав є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України, а адміністратором Державного реєстру прав є державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України, здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав та відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться у Державному реєстрі прав.

Підставами для здійснення державної реєстрації обтяжень є: встановлена законом заборона користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішення судів, що набрали законної сили (пункт 5 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Реєстру на підставі рішення суду або відповідної заяви обтяжувана, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Статтею 124 Конституції України передбачено поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають в державі. Судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу.

Згідно з частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у і разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Зняття заборон та арештів з майна боржника в порядку статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих та правоохоронних органів.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже, з огляду на те що у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, господарський суд вважає виданий в процедурі ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" наказ Господарського суду Дніпропетровської області №904/9322/14 від 02.03.2021, як таким що виданий з порушенням приписів статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, в зв`язку з чим відомості про боржника за вказаним виконавчим документом мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

Стосовно пункту 2 прохальної частини клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023, господарський суд зазначає наступне

З метою виконання ліквідаційних заходів передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, ліквідатор звертався до Соборного відділу Державної виконавчої Служби у місті Дніпрі з відповідними запитами про надання інформації, а саме №02-06/78 від 31.10.2022 та №02-06/84 від 23.01.2023.

Однак відповіді на вказані запити ліквідатор не утримав, докази розгляду вказаних запитів виконавчою службою до суду не додано.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (частини 7-10 статті 81 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з огляду на обставини зазначені в клопотанні господарський суд доходить до висновку про його обґрунтованість та відповідність вимогам статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим пункт 2 прохальної частини клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників та зобов`язати державного виконавця Соборного відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) включити з єдиного реєстру боржників запис виконавчого провадження №65984643 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" (49000, місто Дніпро, вулиця Лазаряна, будинок3; ідентифікаційний код 33185376), як боржника, а також зобов`язати Соборне відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, місто Дніпро, вулиця Пісаржевського, будинок 1-А; ідентифікаційний код 34984523) надати Господарському суду Дніпропетровської області інформацію щодо переліку виконавчих проваджень, де підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" (49000, місто Дніпро, вулиця Лазаряна, будинок3; ідентифікаційний код 33185376) виступає боржником і по яких не зупинено/закінчено/завершено вчинення виконавчих дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора №02-06/88 від 31.03.2023 про зобов`язання вчинити дії та виключити відомості про боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" з Єдиного реєстру боржників - задовольнити.

Зобов`язати державного виконавця Соборного відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з єдиного реєстру боржників запис виконавчого провадження №65984643 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" (49000, місто Дніпро, вулиця Лазаряна, будинок3; ідентифікаційний код 33185376), як боржника.

Зобов`язати Соборне відділення державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, місто Дніпро, вулиця Пісаржевського, будинок 1-А; ідентифікаційний код 34984523) надати Господарському суду Дніпропетровської області інформацію щодо переліку виконавчих проваджень, де підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові енергетичні системи" (49000, місто Дніпро, вулиця Лазаряна, будинок3; ідентифікаційний код 33185376) виступає боржником і по яких не зупинено/закінчено/завершено вчинення виконавчих дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 17.07.2023.

Суддя С.А. Примак