РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2023Справа № 910/6834/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техармапром»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 288 004,92 грн

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/6834/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техармапром» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 288 004,92 грн.

Позові вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару за договором на закупівлю №ДОН/НХ-20327/НЮ-В від 06.10.2020, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 288 004,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

17.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній не заперечив факт наявності заборгованості за договором, однак просив зменшити витрати на правову допомогу до 1 000,00 грн.

29.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій наведені доводи на спростування тверджень відповідача.

01.09.2023 відповідач подав до суду додаткові пояснення щодо розподілу судових витрат у справі.

19.06.2020 позивач подав до суду заперечення на пояснення відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 між Товариства з обмеженою відповідальністю «Техармапром» (далі - позивач, постачальник) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Служба організації та проведення закупівель» регіональної філії «Донецька залізниця» (далі - відповідач, покупець) укладено договір на закупівлю №ДОН/НХ-20327/НЮ-В, предметом якого є поставка постачальником покупцю товару в асортименті та кількості згідно специфікації (додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1 договору, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

Відповідно до п. 4.4 договору, товар має бути поставлений постачальником протягом 10 робочих днів від дати отримання заявки на поставку товару.

Датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару ті підписання акту прийому-передачі обома сторонами договору ( п. 4.5).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що загальна сума договору складає 288 004,92 грн з урахуванням ПДВ 20% - 48 000,82 грн.

На виконання взятих на себе зобов`язань, позивач в порядку та строки, передбачені договором, поставив відповідачу товар загальною вартістю 288 004,92 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №99 від 22.12.2020 та товарно-транспортною накладною №Р99 від 23.12.2020, які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

За фактом поставки товару, позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №107 від 22.12.2020 на суму 288 004,92 грн.

Згідно з вимогами ч. 2. ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін.

У відповідності до вимог ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 6.3 договору, розрахунок за поставлений товар здійснюється таким чином: 100% перерахуванням грошових коштів на рахунок постачальника.

Відповідно до п. 6.4 договору, покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника не менше 45 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечив факт наявності у нього заборгованості перед позивачем у розмірі 288 004,92 грн, однак зазначив, що вказана заборгованість залишається неоплаченою через відсутність реєстрації позивачем податкової накладної у ЄРПН, від якої залежить строк оплати за договором.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2020 позивач направив податкову накладну №99 від 22.12.2020 на реєстрацію до ЄРПН, однак її реєстрацію було зупинено, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Техармапром» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, рішенням якого у справі №160/24868/21 від 22.02.2022 зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №99 датою її фактичного отримання (15.01.2021).

Листом №4452/6/99-00-05-03-03-06 від 22.02.2023 Державна податкова служба України повідомила позивача про реєстрацію податкової накладної №99 від 22.12.2020 в ЄРПН, а тому твердження відповідача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач надіслав претензію №337 від 13.04.2023 з вимогою в добровільному порядку сплати суму заборгованості у розмірі 288 004,92 грн.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, в порушення умов договору на закупівлю №ДОН/НХ-20327/НЮ-В від 06.10.2020 не здійснив оплату товару, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, наявність заборгованості у розмірі 288 004,92 грн відповідачем не заперечується, у зв`язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача 288 004,92 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, а також у разі прийняття рішення на його користь - гонорар успіху, який становить 5% від ціни позову ( 14 400,25 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн позивачем надано копії договору про надання правової допомоги №5/2020 від 02.01.2023, додатку №1 до договору (прайс-лист), акту про надання правової допомоги від 28.04.2023, довідку про отримання грошової винагороди у розмірі 10 000,00 грн.

На виконання умов договору представництво інтересів клієнта в суді здійснювалось адвокатом Кобеляцьким Дмитром Миколайовичем, повноваження якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1196147 виданим 28.04.2023 на підставі договору про надання правової допомоги №5/2020 від 02.01.2023.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, вважаючи їх необґрунтованими та неспівмірними з розглядом справи, просить суд зменшити такі витрати до 1 000,00 грн та відмовити у стягненні гонорару успіху.

Судом встановлено, що відповідно до п. 6.10 додатку №1 до договору про надання правової допомоги №5/2020 від 02.01.2023 передбачено гонорар успіху у розмірі 14 400,25 грн.

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зважаючи на те, що відповідач визнав заборгованість, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача гонорару успіху, оскільки доведення факту заборгованості не потребувало здійснення будь-яких додаткових правових послуг, окрім як складення позовної заяви.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи, що справа №910/6834/23 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідач не заперечував наявності у нього заборгованості перед позивачем, дана справа не становить складності для підготовки правової позиції по справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача усього розміру витрат на правову допомогу.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Техармапром» на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також враховуючи заперечення відповідача щодо розміру таких витрат, суд вважає, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код ЄДРПОУ - 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техармапром» (53211, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, код ЄДРПОУ - 42191778) заборгованість у 288 004 (двісті вісімдесят вісім тисяч чотири) грн 92 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 320 (чотири тисячі триста двадцять) грн 07 коп., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА