ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 Справа № 914/767/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик», м. Львів

про: розірвання договору поставки та стягнення 130 335,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» про розірвання договору поставки та стягнення 130 335,00 грн.

Ухвалою від 21.04.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи на 23.05.2023.

Ухвалами від 23.05.2023 та 13.06.2023 суд відкладав розгляд справи на 13.06.2023 та 05.07.2023 відповідно.

Ухвалою від 05.07.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 25.07.2023.

В судове засідання 25.07.2023 представники сторін не з`явились, причин не явки не повідомили, , хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в силу п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 68-ЕВТ від 12.08.2020 року про закупівлю товарів в частині забезпечення належного відпуску (отоварювання) скретч-карток на АЗС, що обслуговують картки відповідача.

З огляду на наведене, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Кондор Логістик» 73 489,00 грн за неотоварені талони пального, пеню в розмірі 56846,00 грн та розірвати договір поставки № 68-ЕВТ від 12.08.2020, у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань по Договору.

Правова позиція Відповідача.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

12.08.2020 року між Комунальним підприємством «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (Постачальник) було укладено Договір № 68-ЕВТ на закупівлю товарів (далі - Договір).

Відповідно до Договору та специфікації до нього (Додаток 1) Постачальник зобов`язується у 2020 році поставити замовникові товар - дизельне паливо, бензин А -92 та бензин А - 95 у вигляді скретч-карток, а Покупець - прийняти та оплатити такі товари.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що поставка за Договором здійснюється Продавцем цілодобово про скретч-картці/талону з АЗС Продавця, перелік яких міститься в Додатку 2 до Договору. Скретч-картка/талон не є засобом розрахунків/платежів між Сторонами. Скретч-картка/талон містить інформацію про вид і об`єм нафтопродуктів, якими буде заправлений автотранспорт Покупця при наданні таких карток на АЗС протягом терміну дії такої картки.

Відповідно до п.2.3. Договору строк передачі товару: з дати укладення договору до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку не пізніше терміну дії талоні в/скретч-карток.

Згідно п. 3.1. Договору ціна Договору складає: 475 313,40 грн, з урахуванням ПДВ - 79218,90 гри. В ціну включається вартість податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені та витрат на транспортування. Ціна за одиницю продукції повинна відображатися в гривнях, згідно специфікації (Додаток №1), яка є не від`ємною частиною договору.

18.09.2020 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору та Специфікація до додаткової угоди № 1, згідно якої вбачається, що Відповідач зобов`язується поставити позивачу 14370 л. бензину А-92 у вигляді скретч-карти (талони) або еквівалент по 10л.; 6000 л. бензину А-95 у вигляді скретч-карти (талони) або еквівалент по 10л. та 6000 літрів дизельного палива у вигляді скретч-карти (талони) або еквівалент по 10л.

Відповідно до п. 10.1 Договору він діє до 31 грудня 2020 року, а в виконання своїх зобов`язань до повного їх виконання сторонами.

Так, на виконання взятих на себе Договірних зобов`язань позивач та відповідач підписали видаткові накладні:

- № 11020/5 від 01.10.2020 відповідно до якої відповідачем передано, а позивачем одержано талони на 800 л дизельного палива, 2000 л бензину А-92 та 800 л бензину А-95 на загальну суму 64872,00 грн з ПДВ.

- № 31120/9 від 17.11.2020 відповідно до якої відповідачем передано, а позивачем одержано талони на 1000 л дизельного палива, 1800 л бензину А-92 та 700 л бензину А-95 на загальну суму 66 810,00 грн з ПДВ.

Позивачем оплачено вартість отриманого товару, що підтверджується платіжними дорученнями № 1607 від 07.10.2020 на суму 64 872,00 грн та № 2039 від 17.11.2020 на суму 66 810,00 грн.

30.12.2020 року між сторонами була укладена додаткова угода №3 до договору № 68-ЕВТ від 12.08.2020 року в зв`язку з неможливістю Відповідача своїх зобов`язань по наданню товару. Сторони домовились зменшити обсяги закупівлі та відповідно зменшити загальну суму Договору на 343 511,20 грн. Також 30.12.2020 року була укладена специфікація до додаткової угоди № 3 на закупівлю.

В грудні 2020 року у зв`язку з технічними несправностями від 27 листопада 2020 року було призупинено відпуск палива з причини проведення заміни залишку невикористаних талонів на картки у кількості: бензин автомобільний А-92 Євро5-Е5 2600л., паливо дизельне 1600л. та бензин автомобільний А-95 Євро5-Е5 1300л.

На момент подання позовної заяви невикористаними залишились скретч-картки на придбання бензину А-92 Євро5-Е5 1570л., паливо дизельне 1270л. та бензин А-95 Євро5-Е5 1000 л на загальну суму 73 489,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи картками.

24.11.2021 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради було направлено на адресу ТзОВ «Кондор Логістик» Претензію про повернення коштів за недоотримане паливо.

Відповідач надав відповідь вих. №383/415-13 від 21.04.2021 року, якою визнав факт господарських правовідносин з Позивачем та суму кредиторської заборгованості в повному обсязі, наголосив на важку фінансова ситуацію та зазначив що погашення заборгованості відбудеться у повному обсязі до 31.12.2021 року.

Станом на момент подання до суду позову ні відпуск (передача) товару, ні повернення коштів позивачу не відбулись, відтак, для відновлення порушених прав та законних інтересів Позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення 73 489,00 грн за неотоварені талони, 56 846,00 грн пені та просить розірвати договір поставки № 68-ЕВТ від 12.08.2020 у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором.

Відповідач доказів поставки Товару чи доказів повернення коштів суду не надав

Оцінка суду.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору № 68-ЕВТ від 12.08.2020.

Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання із своєчасної оплати за товар, який мав бути використаний шляхом обміну у мережах АЗС оплачених талонів. Здійснено оплату на рахунок Відповідача у розмірі 131 682,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1607 від 07.10.2020 та № 2039 від 17.11.2020, долученими до матеріалів справи.

В той же час, за твердженнями позивача, які з боку відповідача не спростовані, Відповідач передав оплачений позивачем товар лише частково. Невикористаними залишились скретч-картки на придбання дизельного палива у кількості 1270 літрів, бензину А-92 у кількості 1570 літрів та бензину А -95 у кількості 1000 літрів на загальну суму 73489,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань із відпуску товару - дизельного палива у кількості 1270 літрів, бензину А-92 у кількості 1570 літрів та бензину А -95 у кількості 1000 літрів на загальну суму 73489,00 грн, що свідчить про неналежне виконання умов укладеного договору.

Також, суд зазначає, що відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Держмроживстандарту України 20.05.2008 № 281/171/578/155, талон це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Таким чином, факт підписання сторонами видаткових накладних № 11020/5 від 01.10.2020 та № 31120/9 від 17.11.2020 на загальну суму 131 682,00 грн не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі скетч-карток (талонів) на 3800 л бензину А 92, 1800 л дизельного палива та 1500 л бензину А -95, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Відтак, враховуючи реалізоване позивачем право на повернення оплачених коштів за неотриманий Товар, заявлені вимоги про стягнення неповернутої вартості оплаченого та непоставленого товару є обґрунтованими та підлягають стягненню на користь позивача в розмірі 73 489,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 56 846,00 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно зі ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до пункт 7.1. Договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі партії товару, заявленою Замовником, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожен день затримки.

Належним чином дослідивши умови Договору, суд встановив, що п. 7.1. Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначенням "до дати фактичного виконання" тощо.

Верховний Суд, вирішуючи питання, чи змінює вжите в умові Договору формулювання у вигляді: - "Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язань", строк нарахування штрафних санкцій, наведений в частини 6 статті 232 ГК України, зробив висновок, що цю умову неможливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій.

Відтак, умову, передбачену у п. 7.1. укладеного сторонами у цій справі Договору, неможливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України у подібних правовідносинах викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19, від якого Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду не вбачає підстав для відступлення.

При цьому об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України, зазначає, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. (Постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.08.2021 у справі № 910/13575/20)

Отже, здійснивши власний розрахунок пені, враховуючи вищевикладене, обраний позивачем період та суму боргу, встановлений законом шестимісячний строк для нарахування штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 18 221,25 грн.

Щодо вимоги про розірвання Договору № 68-ЕВТ від 12.08.2020, суд зазначає наступне.

З положень ст. 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до п. 10.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року, а в частині виконання своїх зобов`язань до повного їх виконання сторонами.

Частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Договором сторони не погодили підстав для його дострокового розірвання.

Проте проаналізувавши матеріали справи та долучені докази, суд вважає, що істотність порушення відповідачем умов договору виявляється у невиконанні обов`язку щодо передачі оплаченого товару паливних карток. Фактично істотна умова договору з боку відповідача не виконана впродовж тривалого часу.

Тому суд вважає, що наявні правові підстави для розірвання договору № 68-ЕВТ від 12.08.2020 в судовому порядку.

Враховуючи встановлені вище обставини, не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність у позивача права на отримання від відповідача грошових коштів у розмірі вартості товару, який з незалежних від позивача причин не міг бути придбаний згідно з умовами договору на АЗС. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими частково та підлягають до задоволення частково у розмірі 73 489,00 грн заборгованості за недоотримане пальне та 18 221,25 грн пені. В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України, встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає стягнення 4572,60 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір поставки № 68-ЕВТ від 12.08.2020 року укладений між Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (79044, м.Львів, вул. Єфремова, 84, офіс 1Б; ) на користь Стецьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Сумської міської ради (42303, Сумська область, с. Стецьківка, вул. Шкільна, 5 ) 73 489,00 грн, 18 221,25 грн пені та 4572,60 грн судового збору.

4. В задоволенні решти вимог відмовити.

Наказ видати після набранням рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного

господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2023.

Суддя Запотічняк О.Д.