ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

27 липня 2023 року Справа № 902/1358/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест" ЛТД"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023

(ухвалене у м. Вінниці, повний текст складено 28.02.2023)

у справі № 902/1358/22 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Хмільницької міської ради

до Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест" ЛТД"

про стягнення 30 708 грн 04 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Хмільницька міська рада звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест" ЛТД" про стягнення 30 708 грн 04 коп. безпідставно збережених коштів за користування комунальною земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД", набувши право власності на будівлі та споруди не сплачує кошти за фактичне користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023 у справі №902/1358/22 позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест" ЛТД" на користь Хмільницької міської ради 30 708 грн 04 коп. - безпідставно збережених коштів за користування комунальною земельною ділянкою та 2 481 грн - витрат на сплату судового збору.

При ухваленні вказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено факт використання відповідачем земельної ділянки без достатніх правових підстав, а також безпідставне збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за її використання, а розмір безпідставно збережених коштів, заподіяних Хмільницькій міській територіальній громаді в особі Хмільницької міської ради, нараховано за період з 13.09.2021 до 06.09.2022 становить 30 708 грн 04 коп.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 1212-1214 ЦК України, ст. ст. 15, 93, 96, 141 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне підприємство "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест" ЛТД", у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023 у справі №902/1358/22, скасувати вказане рішення та залишити позов без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.12.2022 у справі № 902/1358/22, якою було відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач отримав поштовою кореспонденцією 24.01.2023 за штрихкодовим ідентифікатором 734. Вказаною ухвалою, відповідачеві було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Перевіривши вхідну кореспонденцію на предмет отримання копії позовної заяви, що стала підставою відкриття провадження у цій справі, відповідач з`ясував, що копія позовної заяви не надходила за адресою ПП "ТК "Хорол-Інвест ЛТД".

Листом від 02.03.2023 відповідач повідомив Господарський суд Вінницької області про відсутність позовних матеріалів та про неможливість складення відзиву на позовну заяву.

Поштовою кореспонденцією за штрихкодовим ідентифікатором 685 відповідач отримав 14.03.2023 копію оскаржуваного рішення.

Ухвалення рішення у справі № 902/1358/22 було здійснено судом з порушенням норм процесуального права внаслідок неправильного відкриття провадження у справі та позбавлення можливості відповідача скористатися правом на судових захист матеріальних прав та законних інтересів. Позбавлення відповідача можливості скористатися правом на судовий захист призвело до неправильного вирішення справи.

Неправильне вирішення справи полягає в тому, що відповідач ніколи не звертався до позивача з заявою про надання земельної ділянки в оренду, а також не отримував від позивача копії таких документів, як: лист Хмільницької міської ради від 25.03.2022 № 802/01-18; лист Хмільницької міської ради від 12.08.2022 № 2000/01-18; рішення Виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 26.09.2022 № 2354/01-18.

Крім цього, для суду лишилися невідомими обставини щодо дій відповідача (ПП "ТК "Хорол- Інвест ЛТД"), направлених на викуп спірної земельної ділянки.

З огляду на викладене, відповідач не погоджується з ухваленим рішенням та вважає, що воно підлягає скасуванню внаслідок порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, врешті позову необхідно відмовити, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що відповідно до Протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-06-03-000069-2 переможцем електронних торгів визнано Приватне підприємство "Торгівельна Компанія "Хорол-Інвест ЛТД" (а. с. 21-25).

21.07.2021 між Хмільницькою міською територіальною громадою в особі Хмільницької міської ради (продавець) та Приватним підприємством "Торгівельна Компанія "Хорол-Інвест ЛТД" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу (далі - Договір), відповідно п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Хмільника Вінницької області адміністративну будівлю, а саме: адміністративну будівлю літера А, прибудову літера А1, підвал літера П/А, вхід до підвалу, ганок, убиральня літера Б, загальною площею 241, 4 кв.м., розташовану за адресою: 22 000, Вінницька область, місто Хмільник, вулиця Пушкіна, за номером 36, що розташована на земельній ділянці площею 0, 0779 га, кадастровий номер :00:008:1290 (а. с. 31-36).

Вказаний договір нотаріально посвідчений 21.07.2021 приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Лучинською Л.П. та зареєстровано в реєстрі за №804.

Відповідно до Акту прийому - передачі нерухомого майна від 18.08.2021 відбулася передача об`єкта приватизації згідно Договору купівлі - продажу від 21.07.2021 (а. с. 37).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" 13.09.2021 зареєстровано право приватної власності на адміністративну будівлю з адресою: Вінницька область, м. Хмільник, вулиця Пушкіна, буд. 36 (а. с. 27-30).

Рішенням 27 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання від 25.02.2022 № 1186 (а. с. 38) вирішено зокрема:

1. Надати Приватному підприємству "Торгівельна Компанія "Хорол-Інвест ЛТД" в користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,0779 га для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування (03.01.) у м. Хмільнику по вул. Пушкіна, 36, кадастровий номер :00:008:1290 (договір купівлі - продажу, зареєстровано в реєстрі за №804 від 21.07.2021).

2. Укласти з Приватним підприємством "Торгівельна Компанія "Хорол-Інвест ЛТД" договір оренди землі строком на 5 (п`ять) років, на земельну ділянку площею 0,0779 га для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування (03.01.) у м. Хмільнику по вул. Пушкіна, 36, кадастровий номер :00:008:1290.

На виконання вище зазначеного рішення, позивачем листом від 25.03.2022 № 802/01-18 було повідомлено ПП "Торгівельна Компанія "Хорол - Інвест ЛТД" про прийняте рішення та надіслано проект договору оренди землі №802/01-18 від 25.03.2022, який зареєстровано в книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок міської ради ( а. с. 39).

Поштове відправлення було повернуто Хмільницькій міській раді за закінченням терміну зберігання, також протокол розбіжностей до такого договору та/або жодних заяв, заперечень не надходило (а. с. 40-42).

За твердженням позивача, незважаючи на неодноразові звернення Хмільницької міської ради, відповідач ухиляється від підписання договору оренди землі та продовжує використовувати земельну ділянку, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, без правовстановлюючих документів.

Виконавчий комітет Хмільницької міської ради 06.07.2022 звернувся з листом №1680/01-18 до Відділу № 7 Управління з надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з проханням надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку за кадастровим номером :00:008:1290 (а. с. 43).

Відділ № 7 Управління з надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області 25.07.2022 надало витяг №14971/22-22 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:1290, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 401 333 грн (а. с. 44).

На підставі службової записки Начальника управління земельних відносин міської ради, враховуючи інформацію Відділу № 7 Управління з надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, Начальник фінансового управління Хмільницької міської ради Тищенко Т.П. надала розрахунок розміру збитків по земельній ділянці площею 779,0 кв.м за період часу з 13.09.2021 по 06.09.2022 на суму 30 708 грн 04 коп. (а. с. 46-47).

Про роботу комісії відповідача було повідомлено листом 12.08.2022 №2000/01-18. Але участі у роботі комісії відповідач не взяв, заяв , клопотань від останнього не надходило (а. с. 49-50).

Рішенням Виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 16.09.2022 № 483 затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, що стосується ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" (а. с. 56).

Про прийняте рішення Виконавчого комітету Хмільницької міської ради ПП "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест ЛТД" було повідомлено листом від 26.09.2022 № 2354/01-18. Але жодних заяв, клопотань чи коштів до Хмільницької міської ради не надходило (а. с. 54-55).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 26.06.2018 у справі №910/9072/17).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна (глава 83 ЦК України) є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 по справі № 913/169/18.

Користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною першою статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Верховний Суд неодноразово викладав свій висновок про те, що положення глави 15, статей 120, 125 ЗК України, статті 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт, стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №22/207/15 та №922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі №925/230/17 та численних постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, прийнятих з їх урахуванням. Зокрема, у постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду зазначив, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Із вище встановлених обставин справи вбачається, що відповідач набув у власність нерухоме майно, розташоване за адресою: 22000, Вінницька область, місто Хмільник, вулиця Пушкіна, 36, на земельній ділянці площею 0,0779 га із кадастровим номером :00:008:1290

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, на якій розташовані належні йому об`єкти нерухомості, оформив права користування щодо неї та у спірний період сплачував грошові кошти за користування такою земельною ділянкою.

Обставини несплати відповідачем коштів за користування земельною ділянкою не заперечується відповідачем.

Суд зауважує, що розмір безпідставно збережених коштів, нараховано за період з 13.09.2021 (моменту державної реєстрації приватної власності майна) до 06.09.2022. (засідання комісії) і становить 30 708 грн 04 коп., що підтверджується розрахунком фінансового управління Хмільницької міської ради.

Такий розрахунок здійснений з урахуванням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, який підтверджений витягом із технічної документації, ставок орендної плати за 2021-2022 роки.

Тому, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.

Апеляційний господарський суд вказує, що матеріалами справи підтверджено надсилання позивачем листів Хмільницької міської ради від 25.03.2022 № 802/01-18, від 12.08.2022 №2000/01-18, рішення Виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 26.09.2022 № 2354/01-18 із листом від 26.09.2022 № 2354/01-18 (а. с. 40-42, 40, 54-55).

Крім цього, посилання відповідача на його дії, направлені на викуп земельної ділянки не підтверджені жодними доказами, а тому не беруться судом до уваги.

Також, суд зазначає, що звертаючись до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, відповідач вказує на те, що позовну заяву було подано без додержання вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, так як відповідач не отримував копії позовної заяви, у зв`язку із чим позов мав бути залишеним без розгляду.

Надаючи оцінку таким доводам скаржника, суд апеляційної інстанції вказує таке.

За змістом ст. ст. 2, 7, 13 ГПК України основними засадами господарського судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін; правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.12.2022 (а. с. 69-70) було відкрито провадження у справі №902/1358/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідачу вказана ухвала про відкриття провадження у справі вручена особисто 24.01.2023, що підтверджується витягом із сайту Укрпошта про відстеження поштового відправлення №734 наявного в матеріалах справи (а. с. 71).

Окрім того, отримання 24.01.2023 відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі визнається відповідачем в апеляційній скарзі.

27.02.2023 у цій справі судом першої інстанції було ухвалене оскаржене рішення.

Лише 07.03.2023 судом було отримано лист відповідача від 02.03.2023, в якому останній повідомляв суд про неотримання позовної заяви, у зв`язку із чим не міг виконати процесуальні обов`язки.

Тобто, з наведено вбачається, що відповідач будучи повідомленим про існування судового спору, в якому він є відповідачем, більше місяця не вчиняв жодних дій, направлених на користування своїми процесуальними правами, в тому числі і ознайомлення із матеріалами справи для отримання копії позовної заяви.

Щодо неотримання відповідачем копії позовної заяви та закриття провадження, суд враховує таке.

В силу п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд вказує, що до позовної заяви, як доказ її направлення відповідачу, додано опис вкладення в цінний лист, котрий містить відмітку поштового відділення, що свідчить про надання послуг поштового зв`язку (а. с. 59-60).

З огляду на викладене, позивачем дотримано вимоги ст. 164 ГПК України, в частині подання суду документів, які підтверджують відправлення, в цьому випадку відповідачу, копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, позов в справі № 902/1358/22 не підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, судом враховується, що відповідач був обізнаний із існуванням цього спору, про що описано вище.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023 у справі № 902/1358/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест" ЛТД - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається судом апеляційної інстанції без задоволення, а в ухвалі про відкриття апеляційного провадження суд на підставі ч. 5 ст. 262 ГПК України зупинив дію оскаржуваного рішення, то суд дійшов висновку про поновлення дії рішення Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023 у справі № 902/1358/22.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол-Інвест" ЛТД залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023 у справі № 902/1358/22 - без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023 у справі №902/1358/22.

3. Справу № 902/1358/22 надіслати Господарському суду Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.