РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2023Справа № 910/3538/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПАРД ОЙЛ"

до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

про стягнення 14235,66 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва 07.03.2023 передано указану позовну заяву про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕПАРД ОЙЛ" (далі - позивача) боргу за договором поставки №00619К від 26.01.2016 у сумі 14235,66 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити поставлений йому товар.

Розгляд справи здійснюються за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву висловив заперечення проти вимог позову, вказує на те, що усі рахунки які йому виставляв позивач він вчасно оплачував. Відповідач каже, що додаткову угоду від 31.03.2022, про яку зазначає позивач, відповідач не отримував, однак ним було отримано додаткову угоду від 01.04.2022. Відповідач зазначає, що жодна додаткова угода обома сторонами не підписувалась, а отже їх не можна приймати до уваги при вирішенні спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 між позивачем як постачальником та відповідачем як покупцем укладено договір поставки №00619К (далі - Договір).

За умовами Договору позивач, протягом строку дії договору, взяв на себе зобов`язання постачати відповідачу через мережу АЗС товари та послуги, а відповідач отримувати такі товари та послуги по смарт-картах та оплачувати їх вартість на умовах цього договору (п. 2.1 Договору).

Під товаром позивач та відповідач визначили товарні нафтопродукти, що відпускаються на АЗС, в асортименті: дизельне пальне, бензин автомобільний, зріджений вуглеводневий газ, які відповідають нормам чинних ДСТУ, послугою є результат функціонування на АЗС відповідних супутніх сервісів, що споживаються у момент їх отримання при пред`явленні смарт-картки, зокрема послуги авто мийки та шино монтажу (п. 1.2 Договору).

Відпуск товару/послуг відповідачу здійснюється на умовах EXW (Інкотермс-2010) - місцезнаходження АЗС згідно п. 1.1 Договору поставки, з зобов`язанням позивача забезпечити завантаження товару в транспортний засіб пред`явника смарт-карти (заправку палива в бак транспортного засобу) силами та засобами АЗС (п. 5.2 Договору). Аналогічні зобов`язання позивача закріплені в пп. 3.1.1 п. 3.1 Договору.

Поставка товару відповідачу відбувається окремими партіями. Партією товару визначається кількість товару отриманого відповідачем протягом звітного періоду (частини звітного періоду). Товар відпускається відповідачу по частково, кількість, асортимент відпущеного товару фіксується в чеках POS-терміналу і, у випадках, передбачених цим договором, в спецвідомостях на відпуск товарів/послуг, а також в чеках реєстратора розрахункових операцій АЗС. Одиницею виміру кількості товару сторони визначили літри (п. 2.2 Договору поставки).

Передача (відпуск) товару/надання послуг здійснюється безпосередньо на АЗС. Право власності на товар, отриманий в рамках та на підставі Договору поставки, а також ризики його випадкової загибелі (втрати, пошкодження, псування), переходять до відповідача з моменту фактичного отримання товарів на АЗС пред`явником смарт-карти (п. 5.10 Договору).

Після завершення відпуску товарів/послуг оператор АЗС зобов`язаний видати пред`явнику смарт-карти чек реєстратора розрахункових операцій АЗС та чек POS- терміналу. Пред`явник смарт-карти зобов`язаний перевірити дані інформаційного чека POS-терміналу і поставити підпис на примірнику чека POS-терміналу, що залишається на АЗС (п. 5.6 Договору).

Зазначене зобов`язання узгоджується з правом відповідача при отриманні товару/послуг вимагати від оператора АЗС чек POS- терміналу і чек реєстратора з рахункових операцій АЗС (пп. 4.2.2 п. 4.2 Договору).

У свою чергу відповідач зобов`язаний забезпечити підписання пред`явниками смарт-карт чеків POS-терміналів, отриманих після проведення операції з передачі і відпуску товарів/послуг по смарт-карті через POS-термінали АЗС (пп. 4.1.5 п. 4.1 Договору).

Окрім того, згідно з пп. 4.1.6 п. 4.1 Договору відповідач зобов`язаний забезпечити збереження чеків POS-терміналів і чеків реєстратора розрахункових операцій АЗС до підписання сторонами відповідної видаткової накладної та акту виконаних робіт за звітний період (частину звітного періоду).

Фактична кількість та асортимент поставленої відповідачу партії товару і кількість та асортимент наданих відповідачу послуг за звітний період (частину звітного періоду), визначаються виходячи з даних, що містяться в чеках POS-терміналу програмного апаратного комплексу Petrol Plus, автентичність даних якого гарантується підприємством-виробником зазначеного програмного забезпечення, і, у випадках передбачених цим договором, в спецвідомостях на відпуск товарів/послуг, а також чеках реєстратора розрахункових операцій АЗС, та фіксується сторонами у видаткових накладних на товар та актах виконаних робіт (п. 2.4 Договору поставки).

Звітним періодом у розумінні Договору згідно з п. 1.8 є календарний місяць, протягом якого відбувалося постачання товару та/або послуг та формування їх ціни, за який формуються реєстр операцій по смарт-картам, видаткова накладна на товар, акт виконаних робіт на послуги та здійснюється звіряння взаєморозрахунків.

Згідно з п. 6.2 Договору ціна товару певної марки, який передається у власність відповідачу в рамках Договору, вказується в видаткових накладних на товар та визначається шляхом ділення загальної вартості товару певної марки, фактично отриманого покупцем протягом звітного періоду (частини звітного періоду), на його кількість, з урахуванням знижки, якщо надання такої знижки передбачене в додатках до Договору. Загальна кількість товару певної марки фактично отриманого відповідачем визначається станом на останній календарний день звітного періоду (частини звітного періоду) на підставі даних, які містяться в чеках POS-терміналів програмного апаратного комплексу Petrol Plus, шляхом складання кількостей товару фактично отриманих протягом звітного періоду (частини звітного періоду). Загальна вартість товару певної марки фактично отриманого відповідачем визначається станом на останній календарний день звітного періоду (частини звітного періоду) шляхом складання вартостей товару фактично отриманого протягом звітного періоду (частини звітного періоду).

Відповідно до п. 7.1 Договору відповідач сплачує позивачу вартість товару/послуг у національній валюті України на умовах 100% передоплати шляхом авансової оплати на поточний рахунок позивача. Сума та строки внесення авансу визначаються покупцем самостійно виходячи із його потреб у товарі/послугах виходячи з того, що товар/послуги можливо отримати лише на суму передплати, яка перевищує на сигнальний поріг. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Постачальник враховує сплачені покупцем суми на корпоративному рахунку і забезпечує передачу (відпуск товарів/послуг у межах залишку авансу покупця, але не нижче сигнального порогу та в межах добових/місячних лімітів смарт-карти.

У разі отримання відповідачем товару/послуг на суму, що перевищує суму передоплати з урахуванням сигнального порогу, відповідач зобов`язаний погасити заборгованість протягом 2 (двох) календарних днів з дати її виникнення (п. 7.2 Договору поставки).

Відповідач зобов`язаний своєчасно оплачувати позивачу вартість товару/послуг (пп. 4.1.1 п. 4.1 Договору).

Цей договір і додатки до нього набирають чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками та діє до 31 грудня року, в якому він був підписаний. Цей строк автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору за 15 календарних днів до закінчення строку його дії (п. 8.1, 8.2 Договору).

Доказів того, що Договір припинив свою дію чи був розірваним, матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач каже наступне:

- станом на 01.01.2022 в бухгалтерському обліку позивача обліковувалася передплата за товар, внесена відповідачем у межах Договору на загальну суму 10336,25 грн. У січні - березні 2022 року відповідачем внесено позивачу передоплату за товар в розмірі 299950 грн (12.01.2022 - 49500 грн, 17.01.2022 - 49500 грн, 25.01.2022 - 49500 грн, 27.01.2022 - 49500 грн, 03.02.2022 - 49900 грн, 10.02.2022 - 49950 грн, 23.02.2022 - 2100 грн), а позивачем поставлено відповідачу у даному періоді товар загальною вартістю 304949,67 грн (31.01.2022 - 158193,89 грн, 28.02.2022 -142512,26 грн, 31.03.2022 - 4243,52 грн);

- таким чином, станом на 31.03.2022, у бухгалтерському обліку позивача обліковувалася передоплата відповідача за товар у розмірі 5336,58 грн;

- у подальшому, протягом квітня - червня 2022 року відповідач здійснив позивачу передоплату за товар в розмірі 228349 грн (12.04.2022 - 49950 грн, 26.04.2022 - 49599 грн, 05.05.2022 - 49500 грн, 13.05.2022 - 49500 грн, 25.05.2022 - 29800 грн);

- у квітні 2022 року позивачем на виконання Договору поставлено, а відповідачем фактично отримано на АЗС товар: дизпаливо (УКТ ЗЕД ) в кількості 1212,89 літрів, бензин А-95 Premium (УКТ ЗЕД ) в кількості 164,93літрів, ДП Евро (УКТ ЗЕД ) в кількості 55,00 літрів, загальною вартістю 61021,31 грн з ПДВ;

- 26 квітня 2022 року відповідачем придбано у позивача смарт-карту Pay Flex/для отримання товару на АЗС в межах Договору поставки, вартістю 99 грн з ПДВ;

- у травні 2022 року позивачем поставлено, а відповідачем фактично отримано на АЗС товар: дизпаливо (УКТ ЗЕД ) в кількості 2416,62 літрів, бензин А-95 (УКТ ЗЕД ) в кількості 50 літрів, бензин А-95 Premium (УКТ ЗЕД ) в кількості 180 літрів, ДП Евро (УКТ ЗЕД ) в кількості 300,07 літрів, загальною вартістю 16455,34 грн з ПДВ.

- у травні 2022 року відповідачем отримано від позивача послуги з мийки автомобілів на суму 830 грн з ПДВ.

- 02 травня 2022 року відповідачем придбано у позивача смарт-карту Pay Flex за для отримання товару на АЗС в межах Договору, вартістю 99,00 грн з ПДВ.

- у червні 2022 року позивачем поставки поставлено, а відповідачем фактично отримано на АЗС товар: дизпаливо (УКТ ЗЕД ) в кількості 182,85 літрів, бензин А-95 (УКТ ЗЕД ) в кількості 82,38 літрів, бензин А-95 Premium (УКТ ЗЕД ) в кількості 40 літрів, бензин А-95 (УКТ ЗЕД ) в кількості 84,76 літрів, загальною вартістю 21416,59 грн з ПДВ.

Позивачем на підтвердження викладених вище обставин з позовом було долучено видаткову накладну №К-1610 від 30.04.2022 на суму 61021,31 грн, видаткову накладну №К-2168 від 31.05.2022 на суму 164455,34 грн, видаткову накладну №К-2572 від 30.06.2022 на суму 21416,59 грн, акт виконаних робіт №55 від 31.05.2022 на суму 830 грн, акт звіряння взаємних розрахунків за 2022 рік, які підписані лише зі сторони позивача.

Крім того, позивачем надані з позовом податкові накладні зареєстровані у ЄРПН №№2823 на суму 49950 грн, 2880 на суму 99 грн, 3017 на суму 49500 грн, 3597 на суму 49500 грн, 3678 на суму 49500 грн, 4196 на суму 29800 грн, 5168 на суму 14235,66 грн.

Як зазначає позивач, внаслідок отримання відповідачем у червні 2022 року товару на суму, що перевищила розмір внесеної ним передоплати, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за поставлений товар у розмірі 14235,66 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує на те, що ним здійснювалась оплата за отриманий товар чи послуги за Договором на підставі виставлених позивачем рахунків, на підтвердження чого з відзивом долучені копії платіжних доручень № 10573881 від 12.04.2022 на суму 49950 грн; № 12057461 від 26.04.2022 на суму 49500 грн; № 12057462 від 26.04.2022 на суму 99 грн; № 13034929 від 05.05.2022 на суму 49500 грн; № 13861338 від 13.05.2022 на суму 49500 грн; № 14980308 від 25.05.2022 на суму 29800 грн.

Відповідач каже, що інших рахунків не отримував від позивача.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

На підтвердження факту надання товарів та послуг за Договором позивачем надані копії видаткових накладних, акт виконаних робіт та акт звіряння, однак ці документи не підписані зі сторони відповідача. Також позивачем надано копії податкових накладних зареєстрованих у ЄРПН.

З приводу наданих позивачем податкових накладних №№2823, 2880, 3017, 3597, 3678, 4196, 5168 та акту звіряння взаєморозрахунків як доказів надання товару та послуг за Договором, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 11 статті 1, частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі.

У податковому обліку понесені витрати на придбання товарів/послуг та доходи від реалізації товарів/послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення. До первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, які за змістом відповідають вимогам закону та які відображають реальні господарські операції.

Фактом підтвердження господарської операції є первинні документи, а не податкові декларації, які підтверджують лише порядок оподаткування цієї операції, оскільки сам факт вчинення оподаткування не свідчить про наявність господарської операції.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28.08.2020 у справі № 922/2081/19.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

До того ж Верховний Суд наголошує на тому, що акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18.

Таким чином, надані позивачем докази не є належними та такими, які б підтверджували факт надання позивачем відповідачу послуги чи товар за Договором на суму 14235,66 грн та наявності у відповідача боргу на цю суму, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати позивач, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.