ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/64/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Сімчук І.А. - адвокат, ордер серії АВ №1010297 від 04.06.2021 (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідача: Гудименко О.М. - діє на підставі довіреності від 09.01.2023. (присутня на оголошення вступної та резолютивної частини рішення)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт"

про стягнення 255925,98 грн.

В судовому засіданні 21.06.2023 оголошувалась перерва до 13.07.2023 о 15:30 год.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 247 791,90 грн. плати за користування вагонами та 8134,08 грн. збору за зберігання вантажів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не дотримується зобов`язань за договором про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 17.03.2020 та норм, визначених Правилами зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

20.01.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого просив повернути позовну заяву позивачу, посилаючись на недотримання ним досудового порядку врегулювання спору.

23.02.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де звертав увагу на те, що пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/20002 встановлено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Тобто, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Ухвалою суду від 25.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

26.05.2023 до суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

19.06.2023 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких звертав увагу суду на те, що редакція договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 та від 26.03.2021 в частині пунктів договору, на які посилався позивач, не відрізняються один від одного. Водночас, позивач не подав жодних заперечень щодо повідомлення про час та дату прибуття вантажу, оформлення актів ГУ-23, відомостей користування вагонів ГУ-45, ГУ-46, накопичувальних карток (акти, відомості та накопичувальні картки підписано зі сторони відповідача ОСОБА_2 без застережень). Також, на думку позивача, відповідачем не доведено, що затримка вагонів на станції призначення сталася з причин, що залежали від залізниці.

11.07.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на пояснення позивача, відповідно до якого звертав увагу на те, що договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020, який було оприлюднено 26.03.2021, а вводиться в дію 01.04.2021 на офіційному сайті https://uz/gov.ua немає. Проте, відповідач наголошував на тому, що між сторонами укладений договір № 08020/ПЗЗ-2018 про надання послуг від 09.02.2018, який діяв до грудня 2022, і який відповідно, не містить положень щодо збільшення строку позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача на стадії продовження розгляду справи по суті присутнім не був. проте, авторизувався у в судовому засіданні, що проводилось в режимі відеоконференції, лише на оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Граніт" (відповідач) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом приєднання відповідачем до публічного договору, що підтверджується Заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 13563220/2020-003 від 17.03.2020 та повідомленням про укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 32-13563220/2020-003 від 17.03.2020.

Пунктом 1 договору-1 визначено, що предметом цього договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або в вагонах замовника (послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовнику, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або ін ші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з ін ших причин, що не залежать від перевізника (плата за користування власними вагонами перевізника).

За умовами п. 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розд. 14 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання.

Пунктом 4.4. договору визначено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати:

- провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних;

- суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами;

- плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях;

- штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичуваль них карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо;

- пені.

Виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих та ви трачених замовником на виконання договору. У виписці відображаються дати утворен ня. розміри заборгованості та нарахована пеня.

Відповідно до п. 4.6. договору не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику зазначену вище виписку з його особового рахунку та зведену відомість для підписання останньої.

Також п. 4.7. договору визначено, що наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього достатніх підстав.

Моментом виникнення заборгованості у замовника є дата відображення на особовому рахунку замовника вартості фактично наданих перевізником послуг за договором та/або дата здійснення коригування плати, передбачених Договором, за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника в розмірі достатньому для їх оплати, (абз. 3 п. 5.2 договору).

Згідно з п. 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу.

02.07.2018 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Граніт" (користувач) було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії при станції Миропіль №2326 (договір №2326).

Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Залізниці, що примикає до колії 1/24П станції Миропіль Південно-Західної залізниці через стрілку №1 і обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлений навпроти переднього етика рамних рейок стрілочного переводу №1 (п. 1 договору №2326).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України (п. 4 договору №2326).

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на колію 1/24П станції Миропіль. Здавання вагонів проводиться: на колії 1/24П станції Миропіль. Подальший рух вагонів виконується локомотивом користувача (п. 6 договору №2326).

Про готовність вагонів до забирання користувач повідомляє залізницю по телефону з послідуючим письмовим повідомленням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, (п. 8 договору №2326).

З під`їзної колії вагони повертаються в кількості 7 вагонів (масою 650 т) для локомотива ЧМЕ-2 (користувача) (п. 9 договору №2326).

Користувач сплачує залізниці плату:

за подачу, забирання вагонів - згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничний транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги Тарифного керівництва №1 (Тарифне керівництво №1);

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами контейнерами та Тарифного керівництва №1;

- за складування вантажів або примиканні під`їзних колій у смузі відведення;

- за маневрову роботу - згідно Тарифного керівництва №1;

- інші збори і плати - згідно Тарифного керівництва №1.

Збори і плати вносяться через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень ПАТ "Укрзалізниця" згідно окремо укладеного договору про надання послуг, з урахуванням діючих коефіцієнтів (п. 16 договору №2326).

Цей договір укладається терміном на 5 років з 02.07.2018 до 02.07.2023 включно (п. 21 договору№2326).

В період з 25.02.2022 по 17.03.2022 року на адресу ТОВ "Граніт" на станцію Миропіль регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" прибували під навантаження 79 порожніх власних вагонів по накладним №№ 34561902, 36696771, 34580076, 36750818, 36734259, 36734358, 36734309, 36734416, 36774586, 36734382, 36734176, 36734432, 36734028, 36734010, 36734044, 36734226, 36734135, 36734408, 36795300, 36734341, 36805455, 36833705, 36805489, 36805752, 36734267, 36808038, 36808020, 36750032, 42671, 37012060, 42663, 42648, 65205.

В усіх без виключення електронних накладних, які є аналогічні паперовим накладним, в графах 49 та 51 стоять відмітки про прибуття вантажу та про повідомлення про прибуття вантажу з накладанням ЕЦП відповідних працівників залізниці та ТОВ "Граніт" в межах строків, передбачених п.1 Правил видачі вантажів.

Вказані вище вагони, які в період з 25.02.2022 по 17.03.2022 прибували на станцію Миропіль регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на адресу ТОВ "Граніт", залізниця вчасно подати не змогла по причині зайнятості фронту навантаження відповідача.

В зв`язку з цим АРМ-TBK працівниками станції Миропіль були складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 204, 210, 212, 214, 216, 218, 231, 233, 237, 248, 255, 295, 312, 313 на початок затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта (зайнятий фронт навантаження).

В період з 09.03.2022 до 05.04.2022 працівниками станції Миропіль були складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 219, 220, 221,222, 228, 229, 230, 232, 242, 243, 251, 252, 269, 270, 271, 272, 296, 315, 316, 334 на закінчення затримки вагонів (відповідальність вантажовласника).

Також, працівниками станції Миропіль були складені пам`ятки про подавання вагонів №№ 36, 37, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 50, 51, 52, 55 та пам`ятки про забирання вагонів №№ 47, 48, 49, 53, 54, 61, 62, 63, 64, 66, 68, 71.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з надання для перевезення вантажних вагонів відповідно до умов договору, а відповідач, як вантажоодержувач допустив затримку вагонів, у зв`язку із чим позивачем у нараховано до стягнення плату за користування вагонами в сумі 310 852,75 грн. та 9 435,25 грн. збору за зберігання вантажів.

Рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено "Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час дії воєнного стану в Україні" (далі - Перелік). В цьому Переліку зазначено:

"У разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник у випадках:

- введення перевізником тимчасових обмежень щодо станції призначення після прийняття вантажу перевізником до перевезення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час з моменту введення тимчасових обмежень до моменту припинення дії таких обмежень або до моменту видачі наказу про переадресування вантажу;

- запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції;

- проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями Російської Федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування. В такому разі до часу користування вагоном не включається час ведення бойових дій, тимчасової окупації території збройними формуваннями Російської Федерації, протягом якого була відсутня фактична можливість надання послуг перевізником;

- прийняття Державною митною службою України (або іншими органами державного контролю) рішення про простій працівників певних територіальних органів, у зв`язку з чим територіальні органи тимчасово не здійснюють митне та інше оформлення вантажів на станціях відправлення та призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час безпосередньо пов`язаний з митним оформленням або отриманням інших дозволів та сертифікатів від органів державного контролю.

В зв`язку з вищевикладеним, працівниками станції Миропіль було здійснено перерахунок плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Із загального часу затримки було виключено час дії комендантської години, що в підсумку привело до зменшення плати. Після перерахунку плата за користування вагонами становить - 247 791,90 грн., збір за зберігання вантажів - 8 134,08 грн., всього 255 925,98 грн. з урахуванням ПДВ.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Станом на дату розгляду даної справи в її матеріалах відсутні докази сплати відповідачем плати за користування вагоном відповідача та збору за зберігання вантажів.

Враховуючи встановлені обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з перевезення вантажів та експлуатації залізничної колії.

Відповідно до частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Уклавши його у спрощеній формі, сторони набули низку прав та зобов`язань.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

В даному випадку договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом приєднання відповідачем до публічного договору, що підтверджується Заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 13563220/2020-003 від 17.03.2020 та повідомленням про укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 32-13563220/2020-003 від 17.03.2020. Факт укладення згаданого договору підтверджується відповідними протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису ОСОБА_3, ОСОБА_1 зі сторони позивача та ОСОБА_2 зі сторони відповідача.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (з подальшими змінами) вантаж це матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно статті 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Статтею 119 Статуту залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як вже зазначалось, факт затримки вагонів на станції Миропіль з вини ТОВ "Граніт" підтверджується актами загальної форми.

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, відповідно до п. 2 яких за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності (вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (п. 3 Правил користування вагонами).

Згідно п. 4 Правил користування вагонами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Також пунктом 4 Правил користування вагонами встановлено, зокрема, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника. У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона (контейнера) протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона (контейнера) (п. 5 Правил користування вагонами).

Відповідно до п. 6 Правил користування вагонами час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колії, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях (п. 7 Правил користування вагонами).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил користування вагонами).

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п. 9 Правил користування вагонами).

Відповідно до п. 10 Правил користування вагонами облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника (п. 12 Правил користування вагонами).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п. 13 Правил користування вагонами).

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (п. 14 Правил користування вагонами).

За час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків (п. 15 Правил користування вагонами).

Збір за зберігання вантажу розраховується відповідно до п.2 Розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1).

За затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених у таблиці 1 (п. 5 розділу V Збірника тарифів).

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2020, передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1 Правил складання актів).

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, не менш як двома особами (п. 3 Правил складання актів).

Обставини затримки вагонів на станції призначення підтверджуються складеними у передбаченому законодавством порядку та підписаними відповідачем актами загальної форми ГУ-23, копії яких містяться у матеріалах справи.

Господарським судом проведено перевірку розрахунку позивача в частині розрахунку плати за користування вагонами на суму 247 791,90 грн. (з ПДВ) та встановлено, що його виконано правильно.

В силу приписів статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Між тим, відповідач не надав доказів в обґрунтування відсутності своєї вини в затримці вагонів на станції призначення, факт чого був підтверджено залізницею належним чином.

Статтями 46, 47, 119, 125 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п. 5, п. 8 Правил зберігання вантажів (статті 12, 46 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу. Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Як вже зазначалось, прийняті до перевезення позивачем вагони були затримані на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини відповідача. Наведений факт підтверджується актами форми ГУ-23, в яких вказано час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

З урахуванням вищевикладеного господарський суд вважає обґрунтованими вимог в частині стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу в сумі в сумі 8134,08 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до п. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Вказане положення пов`язує шестимісячний термін для пред`явлення перевізником позову саме з моментом настання події, що є підставою для подання позову.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст. 259 ЦК України).

Позивач звернувся з позовом до суду 03.01.2023.

Відповідач зазначає, що норми Господарського кодексу України і Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які встановлюють скорочений шестимісячний строк позовної давності та регулюють питання його перебігу відносно позову залізниці до вантажоодержувача, що випливають із перевезення.

Перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення плати за користування вагонами починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову. Оскільки з дня настання події, що стала підставою для подання позову минуло більше 6 місяців, граничний строк звернення до суду з позовом на час подання позовної заяви до суду сплинув.

Посилаючись на ч. 1 ст. 259 ЦК України та п. 7.3 договору позивач зазначає, що сторони домовились про збільшення строку позовної давності.

Оскільки правовідносини сторін виникли з укладеного між ними договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, сторони в передбаченій законом формі, домовились про збільшення позовної давності без зазначення жодних винятків, на які ці положення договору не розповсюджуються, строк позовної давності по даному спору становить один рік.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем подано позов у межах строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заперечення відповідача щодо предмету позову в повному обсязі спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" *13033, Житомирська область, Житомирський район, смт. Миропіль, вул. Лісова, 2, ід. код 13563220)

- на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ід код 40075815) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ід. код 40081221) 247791,90 грн. плати за користування вагонами, 8134,08 грн. збору за зберігання вантажів та 3838,89 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.07.23

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - позивачу (рек.);

+ на ел. пошту:

4 - відповідачу (рек.)

+ на ел. пошту: