номер провадження справи 17/32/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 Справа № 908/468/23

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Сиротенко В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/468/23

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс, 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 2

до відповідача: акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз, 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7

про зобов`язання вчинити певні дії

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Швець Д.І., ордер АР №1088628 від 08.02.23

від відповідача: Грамчук М.О., довіреність № 01Др-14-0623 від 01.06.23

СУТЬ СПОРУ:

14.02.23 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 13.02.23 з вимогами приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс (далі ПрАТ Запоріжсклофлюс) до акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (надалі АТ Запоріжгаз) про зобов`язання відповідача вчинити певні дії провести коригування розподілу природного газу за період з 01.03.22 по 31.12.22 відповідно до звернення позивача за вих. від 06.02.23 № 10-38, виходячи з фактичного обсягу споживання газу позивачем протягом березня-грудня 2022 року.

14.02.23 автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи № 908/468/23 між суддями яку передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 15.02.23 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/468/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 15.03.23 о/об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні оголошено перерву без винесення ухвали до 29.03.23 о 10 год. 00 хв. та до 11.04.23 о 12 год. 30 хв.

08.03.23 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято до розгляду в судовому засіданні 11.04.23.

15.03.23 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів. В судовому засіданні 11.04.23 клопотання задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

15.03.23 на адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд витребувати у відповідача:

1. Інформацію з додаванням відповідних підтверджуючих документів стосовно забезпечення відповідачем відповідного тиску газу в точці розподілу балансової приналежності та потужність газу на вхідній засувці позивача в добовому розрізі протягом 01.01.2022 року - 31.12.2022 року.

2. Інформацію з додаванням відповідних підтверджуючих документів стосовно шляхів подачі газу на гілку, з якої отримував газ позивач, тиску газу в магістралі в розрізі діб за оспорюваних період, періодів проведення аварійних ремонтів даної гілки.

3. Інформацію з додаванням відповідних підтверджуючих документів стосовно функціонування газотранспортної гілки, з якої отримує газ позивач, в умовах військового стану (аварії, пов`язані з обстрілами росії, зменшення тиску в мережі, тощо).

4. Інформацію з додаванням бухгалтерської та статистичної звітності стосовно обсягів отриманої плати за транспортування газу від не побутових споживачів та побутових споживачів протягом березня - грудня 2022 року та витрат коштів на розвиток газотранспортних мереж та експлуатацію газотранспортних мереж, зроблених відповідачем за цей період в межах своєї території з розшифруванням вказаних витрат.

29.03.23 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 11.04.23 представник позивача підтримав подане клопотання в частині пунктів 2, 3, 4. В частині п. 1 просить суд клопотання залишити без розгляду.

Представник відповідача заперечила проти задоволення клопотання.

За приписами ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2, 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (1). У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (2).

Дослідивши подане позивачем клопотання про витребування інформації, судом не вбачається підстав для його задоволення з огляду на невідповідність клопотання вимогам ст. 81 ГПК України, оскільки в клопотанні не конкретизовано, які саме докази просить витребувати позивач вказавши лише узагальнююче поняття інформація. Крім того, в клопотанні відсутні посилання на заходи, яких позивач вживав для отримання витребуваної інформації. Також не вказано причин, з яких позивач не може отримати таку інформацію самостійно.

За викладених обставин, у задоволенні клопотання ПрАТ Запоріжсклофлюс про витребування доказів в частині пунктів 2, 3, 4 відмовлено.

06.04.23 на адресу суду від позивача надійшли заява про уточнення підстав позову та клопотання про визнання поважними причин неподання доказів і долучення до матеріалів справи відповідних доказів.

Ухвалою від 11.04.23 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 03.05.23 об 11 год. 30 хв.

03.05.23 на електронну адресу суду надійшло клопотання за вих. від 03.05.23, в якому представник відповідача просить суд долучити до матеріалів справи судову практику, а саме постанову Верховного Суду від 12.01.22 по справі № 234/11607/20.

В судовому засіданні 03.05.23 судом оголошено перерву без винесення ухвали в підготовчому засіданні до 08.05.23 о 12 год. 30 хв.

Судом в судовому засіданні 08.05.23 оголошено перерву без винесення ухвали в підготовчому засіданні до 15.05.23 об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 15.05.23 представник позивача підтримав клопотання без номеру та дати, яке надійшло до суду 06.04.23 та просить суд:

- визнати поважними причини неподання доказів - звітів позивача за період березень - грудень 2022 р. у щоденному розрізі, стосовно фізико-хімічних властивостей газу, зокрема, але не виключно, тиску та температури природного газу та встановити додатковий строк на їх подання;

- долучити до матеріалів справи звітів позивача за період березень - грудень 2022 р. в щоденному розрізі, стосовно фізико-хімічних властивостей газу, зокрема, але не виключно, тиску та температури природного газу;

- клопотання позивача, подане в рамках даної справи 15.03.23 в частині витребування у відповідача інформації з додаванням відповідних підтверджуючих документів стосовно забезпечення відповідачем відповідного тиску газу в точці розподілу балансової приналежності та потужність газу на вхідній засувці позивача в добовому розрізі протягом 01.01.22 - 31.12.22 залишити без розгляду.

Крім того, представник позивача підтримав заяву без номеру та дати про уточнення підстав позову, в якій просить суд прийняти дані уточнення підстав позову до відома та врахувати їх при розгляді справи.

Представник відповідача вказані клопотання та заяву представника позивача віддав на розсуд суду.

Частиною 1 ст. 42 ГПК України унормовано, що учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Представник позивача в клопотанні без номеру та дати, яке надійшло до суду 15.03.23, обґрунтував неможливість подання вказаних відповідних доказів.

А тому, як наслідок, судом задоволено клопотання представника позивача без номеру та дати, а саме:

- визнано поважними причини неподання доказів звітів позивача за період березень - грудень 2022 р. у щоденному розрізі, стосовно фізико-хімічних властивостей газу, зокрема, але не виключно, тиску та температури природного газу та встановлено додатковий строк на їх подання;

- долучено до матеріалів справи звіти позивача за період березень - грудень 2022 р. у щоденному розрізі, стосовно фізико-хімічних властивостей газу, зокрема, але не виключно, тиску та температури природного газу;

- залишено без розгляду клопотання позивача, подане в рамках даної справи 15.03.23 в частині витребування у відповідача інформації з додаванням відповідних підтверджуючих документів стосовно забезпечення відповідачем відповідного тиску газу в точці розподілу балансової приналежності та потужність газу на вхідній засувці позивача в добовому розрізі протягом 01.01.22 31.12.22.

Згідно із ч. 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за 5 днів до початку першого судового засідання у справі.

Представником позивача вказана заява без номеру та дати про уточнення підстав позову надана до суду 06.04.23 до закінчення підготовчого засідання.

А тому, як наслідок, судом задоволено вказану заяву представника позивача та вирішено подальший розгляд справи здійснювати із урахуванням заяви про уточнення підстав позову.

Ухвалою від 15.05.23 судом закрито підготовче провадження у справі, вирішено розпочати розгляд справи по суті з 17.05.23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.23 о 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 06.06.23, 20.06.23 та 27.06.23 судом оголошувалась перерва в розгляді справи по суті до 20.06.23 об 11 год. 30 хв., до 27.06.23 о 12 год. 00 хв. та до 04.07.23 о 12 год. 30 хв. відповідно.

В засіданні 04.07.23, на підставі ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 13.02.23 з урахуванням заяви про уточнення підстав позову. Просив суд зобов`язати АТ Запоріжгаз вчинити певні дії, а саме провести коригування розподілу природного газу за період з 01.03.22 по 31.12.22 відповідно до звернення позивача за вих. від 06.02.23 № 10-38, виходячи з фактичного обсягу споживання газу позивачем протягом березня-грудня 2022 року.

Відповідач, в особі уповноваженого (них) представника (ків), в судових засіданнях заперечив (ли) проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві за вих. від 07.03.23 на позовну заяву. Просив (ли) суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.16 між приватним акціонерним товариством Запоріжсклофлюс (Споживач) та акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (Оператор ГРМ) укладено типовий договір розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2498, шляхом підписання заяви-приєднання № АР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору, умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем (затв. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.15 № 2494, далі - Кодекс газорозподільних систем).

Згідно із п. 1.3. договору, він (Договір) є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України на не визначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обов`язковою (п. 2.2. договору) умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником. За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору, облік (у т.ч. приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Облік (у т.ч. приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно із п. 5.2. договору, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача.

Пунктом 5.4. договору передбачено (встановлено) порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору. Після запровадження особистого кабінету на сайті Оператора ГРМ Споживач має можливість скористатися ним для формування звітності (передачі показань лічильника газу) та рахунків за надані послуги, а також ознайомлення з визначеними об`ємами та обсягами розподіленого та спожитого природного газу за розрахунковий період.

У відповідності до п. 6.1. договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2. договору).

Згідно із п. 6.3. договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Відповідно до п. 6.4. договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.5. договору встановлено, що у випадку якщо Споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, велична якої визначається за формулою:

Визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої Споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах Споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом замовленої Споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності. Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату. У випадку, якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення річної замовленої потужності не здійснюється. Розбіжності щодо вартості перевищення річної замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість перевищення річної замовленої потужності, яку Споживач зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними Оператора ГРМ.

У відповідності до п. 6.6. договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги. Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в ін. не заборонений законодавством спосіб.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. договору).

Згідно із п. 7.3. договору, Споживач має право, зокрема:

- на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем;

- на перерахунок наданих послуг за цим Договором у разі недотримання Оператором ГРМ рівня якості та/або величини тиску природного газу, що передається на межі балансової належності об`єкта Споживача.

Відповідно до п. 10.1. договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форс-мажорними обставинами (п. 10.2. договору) розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

У відповідності до п. 10.3. договору, сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку (п. 10.4. договору).

Згідно із п. 11.1. договору, спори між Споживачем і Оператором ГРМ вирішуються шляхом досудового врегулювання спорів у прозорий, справедливий і швидкий спосіб.

У разі недосягнення між Споживачем та Оператором ГРМ згоди спірні питання вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством, у т.ч. в судовому порядку (п. 11.4. договору).

Пунктом 12.1. договору встановлено, що цей Договір укладається на не визначений строк.

У відповідності до Таблиці № 3 до вказаного договору «Вихідні дані: газове обладнання між вузлом обліку газу та точкою балансового розмежування», тиск газу 3 кгс/см кв.

Актами приймання-передачі природного газу між сторонами визначено об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за типовим договором розподілу природного газу від 01.01.16, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання № ААР016, а саме:

- актом № ЗП00049022 від 31.03.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за березень 2022 р. складає 1 636,87 м.куб.;

- актом № ЗП00050613 від 30.04.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за квітень 2022 р. складає 3 884,76 м.куб.;

- актом № ЗП00051068 від 31.05.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за травень 2022 р. складає 17 996,07 м.куб.;

- актом № ЗП00052136 від 30.06.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за червень 2022 р. складає 28 254,06 м.куб.;

- актом № ЗП00052748 від 31.07.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за липень 2022 р. складає 16 601,97 м.куб.;

- актом № ЗП00053866 від 31.08.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за серпень 2022 р. складає 5 195,52 м.куб.;

- актом № ЗП00055050 від 30.09.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за вересень 2022 р. складає 3 639,76 м.куб.;

- актом № ЗП00055647 від 31.10.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за жовтень 2022 р. складає 4 710,60 м.куб.;

- актом № ЗП00056231 від 30.11.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за листопад 2022 р. складає 9 587,24 м.куб.;

- актом № ЗП00057228 від 31.12.22, об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технологічні втрати за грудень 2022 р. складає 12 246,17 м.куб.

Згідно із актами надання послуг Оператор ГРМ (відповідач) надано Споживачу (позивачу) послуги з розподілу природного газу (потужність), а саме:

- від 31.03.22 № ЗПЯ82004393 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 30.04.22 № ЗПЯ82005755 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 31.05.22 № ЗПЯ82007205 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 30.06.22 № ЗПЯ82008023 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 31.07.22 № ЗПЯ82009562 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 31.08.22 № ЗПЯ82010860 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 30.09.22 № ЗПЯ82011467 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 31.10.22 № ЗПЯ82012899 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 30.11.22 № ЗПЯ82013203 на загальну суму 1 011 377,89 грн.;

- від 31.12.22 № ЗПЯ82014173 на загальну суму 1 011 377,89 грн.

У відповідності до наданих у справу звітів ПрАТ Запоріжсклофлюс, середній тиск газу становить:

- за період з 01.01.22 по 01.02.22 3,235 кгс/см кв.;

- за період з 01.02.22 по 28.02.22 3,238 кгс/см кв.;

- за період з 01.03.22 по 31.03.22 1,625 кгс/см кв.;

- за період з 01.04.22 по 30.04.22 2,216 кгс/см кв.;

- за період з 01.05.22 по 31.05.22 2,273 кгс/см кв.;

- за період з 01.06.22 по 30.06.22 3,033 кгс/см кв.;

- за період з 01.07.22 по 01.08.22 2,666 кгс/см кв.;

- за період з 01.08.22 по 01.09.22 2,336 кгс/см кв.;

- за період з 01.09.22 по 01.10.22 2,250 кгс/см кв.;

- за період з 01.10.22 по 01.11.22 2,114 кгс/см кв.;

- за період з 01.11.22 по 01.12.22 2,877 кгс/см кв.;

- за період з 01.12.22 по 01.01.23 2,518 кгс/см кв.

Відповідно до наказу генерального директора ПрАТ Запоріжсклофлюс від 28.02.22№ 21, у зв`язку із введенням «Воєнного стану в Україні» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.22, підприємство вимушено зупинити виробництво зварювальних флюсів, силікату натрію розчинного та скла натрієвого рідкого, вирішено, зокрема, з 01.03.22 на 30 діб встановлено простій всього підприємства із вище названих причин. У разі зміни терміну простою підприємством видається новий наказ.

Згідно із наказом генерального директора ПрАТ Запоріжсклофлюс від 28.04.22 № 27-к, вирішено, зокрема, в період з 01.05.22 і по 31.05.22, але в будь якому разі до відновлення виробничого процесу на підприємстві ПрАТ Запоріжсклофлюс призупинити дію трудового договору з наступними робітниками: список додається. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Наказом генерального директора ПрАТ Запоріжсклофлюс № 41 від 20.09.22, вирішено, зокрема, з 01.10.22 скасувати дію наказу № 21 від 28.02.22 «Про зупинку виробництва та введення режиму простою на підприємстві ПрАТ Запоріжсклофлюс.

Листом за вих. від 16.01.23 № 00270/08-48 «Про підтвердження статусу території» голова Запорізької обласної державної адміністрації керівник обласної військової адміністрації повідомив ПрАТ Запоріжсклофлюс, що територія м. Оріхів та с. Новопавлівка Оріхівської міської територіальної громади Пологівського району входять до зазначеного Переліку як території, на яких з 04.03.22 ведуться активні бойові дії. Разом з тим повідомляє, що станом на 12.01.23 на територіях м. Оріхів та с. Новопавлівка Оріхівської міської територіальної громади органи державної влади України та органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження в повному обсязі, території м. Оріхів та с. Новопавлівка повною мірою підконтрольні державі Україна.

Листом за вих. від 06.02.23 № 10-38 ПрАТ Запоріжсклофлюс керуючись типовим договором розподілу газу та Кодексом газорозподільної системи, звернулось та просить АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз до 10.02.23 розглянути та підтвердити коригування розподілу природного газу за період з 01.03.22 по 31.12.22, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу Споживачем під час військової агресії російської федерації. Крім того, просить відновити газопостачання на підприємство Споживача для виробничої діяльності.

Листом за вих. від 10.02.23 № 690-Сл-1932-0223 АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз повідомило ПрАТ Запоріжсклофлюс, що (дослівно):

«… Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс) та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі - Договір).

Відповідно до розділу VI Кодексу, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

На 2022 рік для ПрАТ «ЗАПОРІЖСКЛОФЛЮС» була визначена річна замовлена потужність відповідно до фактично спожитих обсягів Вашим підприємством за газовий рік з 01 жовтня 2020р. до 30 вересня 2021р. та склала 10 993 237,93 куб.м.

Відповідно до розділу VI Кодексу, споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому, подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. Тобто, ПрАТ «ЗАПОРІЖСКЛОФЛЮС» мало можливість скоригувати розраховану АТ «Запоріжгаз» річну замовлену потужність на 2022 рік до 20 жовтня 2021р., але такого звернення АТ «Запоріжгаз» не отримало. Так само, Ваше підприємство могло звернутися до 20 жовтня 2022р. для коригування річної замовленої потужності на 2023р., але знову такою можливістю не скористалось.

Враховуючи викладене повідомляємо, що Ваше звернення щодо перерахунку річної замовленої потужності на 2022р. є такими що не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем та Договору розподілу природного газу.».

Не погодившись з доводами відповідача у цій справі щодо відмови останнього від перерахунку річної потужності за 2022 рік, ПрАТ Запоріжсклофлюс звернулось з цим позовом до Господарського суду Запорізької області з вимогою щодо зобов`язання АТ Запоріжгаз вчинити певні дії, а саме провести коригування розподілу природного газу за період з 01.03.22 по 31.12.22 відповідно до звернення позивача за вих. від 06.02.23 № 10-38, виходячи з фактичного обсягу споживання газу позивачем протягом березня-грудня 2022 року.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) та заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на не вчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Наявні матеріали цієї господарської справи свідчать, що укладений між сторонами типовий договір розподілу природного газу за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язком для виконання сторонами.

Крім того, спірні правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі № 908/468/23 врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» (Закон № 329-VIII), Кодексом газорозподільних систем (затв. постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2494 (Кодекс ГРС), постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єктами ринку природного газу є:

- замовник - фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG;

- оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників);

- оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);

- оператор газосховища - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із зберігання (закачування, відбору) природного газу з використанням одного або декількох газосховищ на користь третіх осіб (замовників);

- оператор установки LNG - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із надання послуг установки LNG на користь третіх осіб (замовників);

- оптовий покупець - суб`єкт господарювання, який придбаває природний газ на підставі договору купівлі-продажу не для власного споживання;

- оптовий продавець - суб`єкт господарювання, який реалізує природний газ оптовому покупцю або постачальнику на підставі договору купівлі-продажу;

- постачальник природного газу (постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;

- споживач фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно з умовами п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

У відповідності до п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Як встановлено ч. 1 ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Матеріали цієї справи свідчать, що:

- Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» є Оператором газорозподільних мереж, який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.17 р. № 201;

- у свою чергу, ПрАТ «Запоріжсклофлюс» має статус споживача.

Умовами п. 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРС визначено, що споживачі, у т.ч. побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Як передбачено ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 329-VIII, розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та ін. нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно із п. 3 глави 3 розділ VI Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджено Постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

У відповідності до п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

01.01.16 ПрАТ «Запоріжсклофлюс» приєдналось до умов типового договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № АР016.

Відповідно до заяви-приєднання від 01.01.16 № АР016 до системи газопостачання підключено газоспоживче обладнання.

Абзацом 3 п. 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРС передбачено, що споживачі, у т.ч. побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Спірні відносини між сторонами виникли на підставі внесення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 07.10.19 №2080 змін до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2494 та Типового договору розподілу природного газу, затв. постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2498, Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затв. постановою НКРЕКП від 25.02.16 № 236 із змінами.

Так, постановою НКРЕКП від 07.10.19 № 2080 внесено зміни до Кодексу ГРМ та до типового договору відповідно, згідно з якими з 01.01.20 запроваджується новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу. Зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

У відповідності до п. 6.1. договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з п. 6.1. цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2. договору).

Згідно із п. 6.3. договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Вказане свідчить, що розмір плати за замовлену потужність розраховується індивідуально для кожного споживача.

За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий газовий рік в період з початку жовтня до кінця вересня. Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу поділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.

Газовий рік - це проміжок часу з 1 жовтня по 30 вересня. Щомісячний платіж за доставку газу розраховується наступним чином: сума кубів газу, спожитого за газовий рік, множиться на тариф на доставку. Результат ділиться на 12 рівних платежів, які сплачуються щомісячно впродовж року (п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС).

Відповідно до абз. 7 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 р., яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Судом при вирішенні цієї господарської справи по суті спору враховано, що ПрАТ «Запоріжсклофлюс» /позивач/ правом подати АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз /відповідачу/ уточнену заявку, не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому, на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік не скористався. Уточнену заявку не надав (доказів зворотнього суду не надано та матеріали цієї справи не містять).

Матеріали цієї господарської справи свідчать, що з урахуванням вищезазначених вимог Кодексу ГРС та Типового договору, позивачем було здійснено розрахунок величини річної замовленої потужності сумарно по об`єкту на розрахунковий газовий 2022 р. у обсязі з розрахунком розміру місячної вартості.

З аналізу наведених вище в тексті цього рішення правових норм вбачається, що послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів.

До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Таким чином, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вирішуючи вказану справу по суті спору судом прийнято до уваги те, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Під час розгляду судом справи № 908/468/23 позивач не навів належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції у справі про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у заявленому вигляді.

Крім того, не довів належними та допустимими доказами (в розумінні положень розділу Х типового договору розподілу природного газу, до якого позивач у цій справі приєднався 01.01.16) настання форс-мажорних обставин, які засвідчуються у встановленому чинним законодавством порядку.

Так, зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Виходячи з наведених норм, суд виходить з того, що наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку виконання основного зобов`язання.

Зазначені позивачем у позові та в заяві про уточнення підстав позову без номеру та дати у цій справі твердження про те, що:

- в наслідок обстрілів території підрозділами збройних сил та ін. військових формувань російської федерації, в т.ч. учасниками контрольованих рф незаконних збройних формувань із застосуванням ракетної зброї, військової техніки, стрілецької зброї та ін. засобів ураження здійснюються заходи із військового захоплення та цільового ураження об`єктів цивільної інфраструктури у містах та селищах Запорізької області та м. Запоріжжя в результаті зазначених протиправних дій загинули та зазнали поранення цивільне мирне населення; 28.02.22 близько 8 год. 00 хв. в районі н.п. Миколаївка, Бердянського району, Запорізької області (автошлях Т0819 Більмак-Комиш-Зоря-Осипенко) не встановлені особи з числа військовослужбовців збройних сил рф, з метою залякування цивільного населення, в порушення законів та звичаїв війни, з використанням автоматичної вогнепальної зброї відкрили вогонь службовому …; 19.10.22 приблизно о 10 год. 00 хв. військовослужбовці збройних сил рф та інших військових формувань держави-агресора, застосовуючи засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, порушуючи закони і звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, здійснили напад на цивільні об`єкти, в результаті чого цивільна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового поранення грудної клітини праворуч, лівої щоки, рваної рани язика, з якими його доставлено до лікарні; 21.10.22 в період часу з 08:30 до 08:40 невстановленими військовослужбовцями держави агресора рф в порушення законів та звичаїв війни вчинено ракетний обстріл об`єктів цивільної інфраструктури у м. Запоріжжя в результаті якого 3 особи отримали поранення та пошкоджено об`єкти цивільної інфраструктури за адресами: вул. Південне шосе, 68, пр. Соборний, 181, 187, вул. Світла, 4, вул. Добролюбова, 19, АДРЕСА_2 та території ПрАТ «Запоріжсклофлюс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 2 (витяг з ЄРДР від 28.02.22 в кримінальному провадженні за № 0000020);

- 29.10.22 близько 12 год. 30 хв. невстановлені військовослужбовці збройних сил рф, в порушення законів та звичаїв війни, із застосуванням ракетних систем здійснено обстріл об`єкту цивільної інфраструктури території ЗБРНКФ «Механізатор», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, Південне шосе, 63б, а також ПрАТ «Запоріжсклофлюс», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 2, внаслідок чого пошкоджено будівлі підприємства та майно (витяг з ЄРДР від 29.10.22 в кримінальному провадженні за № 0002132);

- 21.10.22 та 29.10.22 позивач піддавався обстрілам з боку росії, в результаті пошкоджено внутрішньо будинкові системи газопостачання,

не приймається судом до уваги, оскільки зазначене у витягах з ЄРДР від 28.02.22 в кримінальному провадженні за № 0000020 та від 29.10.22 в кримінальному провадженні за № 0002132 не підтверджує пошкодження саме газотранспортної системи ПрАТ «Запоріжсклофлюс».

Крім того, суд зазначає, що лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.22 щодо засвідчення форс-мажорних обставин адресований всім, кого він стосується. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Судом враховано, що позивачем не надано до матеріалів цієї господарської справи (станом на час прийняття процесуального рішення у справі по суті спору) рішення Торгово-промислової палати України або уповноваженою нею регіональної торгово-промислової палати (відповідно до вимог ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»), із засвідченими форс-мажорних обставин, які призвели ПрАТ «Запоріжсклофлюс» до обставин непереборної сили саме стосовно ПрАТ «Запоріжсклофлюс» у правовідносинах за наведеним в тексті цього рішення договором (у т.ч. з урахуванням розділу Х типового договору розподілу природного газу).

Тобто, суд виходить з того, що воєнний стан на території України у оспорюваний період не свідчить, що позивач не може (не міг) здійснювати статутну діяльність та користуватись послугами згідно типового договору розподілу природного газу. Позивач не підтвердив у встановленому чинним законодавством України (з урахуванням положень договору) порядку настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку.

Наведене вище в тексті цього рішення спростовує доводи позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, правову позицію відповідача викладену у відзиві (просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі), суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі є не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню у заявленому вигляді.

Судом при вирішенні спору у справі № 908/468/23 також прийнято до уваги, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.06).

Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 123, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст рішення складено 27.07.2023.

Суддя В.Л. Корсун