РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2023Справа № 910/8999/22
За первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", Львівська область, м. Жидачів

до Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД, м. Київ

про розірвання договору та стягнення 56 646,00 грн

та

За зустрічним позовом Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", Львівська область, м. Жидачів

про стягнення 81 822, 00 грн

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Кізима Т.М. (в порядку самопредставництва);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Кидалов І.М. (адвокат за довіреністю №1 від 30.01.2023 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.09.2022 року Публічне акціонерне товариство "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД (відповідач) суми попередньої оплати в розмірі 50 352,00 грн, суми пені в розмірі 6 294,00 грн та розірвання Договору №03-08/21 від 03.08.2021 року, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022 року, матеріали справи №910/8999/22 передано на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою від 19.09.2022 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.10.2022 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 постановлено розгляд справи №910/8999/22 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 31.01.2023.

20.01.2023 до суду від представника Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" надійшло клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції у Господарському суді Львівської області.

26.01.2023 до суду від Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 75 528,00 грн боргу та 6 294,00 грн пені з Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат".

27.01.2023 до суду від Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що виявлені позивачем тріщини в наплавленому зносостійкому матеріалі це нормальне явище, яке не є браком. Відповідачем також зазначено, що вимог до торцевих поверхонь в технічному завданні взагалі не було. У відзиві зазначено, що наявність мікротріщин не є дефектом, а є показником високого рівня твердості наплавки. Відповідач наголошував на тому, що пропонував позивачу усунути виявлені недоліки, проте компромісного рішення сторони не знайшли, у зв`язку з чим у відповідача є припущення, що крилатка, яка ним ремонтувалась, використовується позивачем за призначенням. Окрім того, у відзиві відповідач визнав вимоги про стягнення з нього суми пені в розмірі 6 294,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" про розгляд справи в режимі відеоконференції в справі №910/8999/22 у Господарському суді Львівської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 прийнято зустрічний позов Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД до Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" про стягнення 81 822, 00 грн до спільного розгляду з первісним позовом по справі №910/8999/22, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено перейти до розгляду справи №910/8999/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.03.2023.

07.02.2023 до суду від Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" надійшов відзив на зустрічний позов, в якому зазначено, що відповідачем не виконано належним чином умови Договору, акт виконання робіт сторонами не підписаний, тому відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Судове засідання 28.03.2023 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 сторін повідомлено про те, що наступне засідання у справі призначено на 18.04.2023 о 12:15 год.

Ухвалою від 06.04.2023 року задоволено клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" про розгляд справи в режимі відеоконференції в справі №910/8999/22 поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

В підготовчому засіданні 18.04.2023 судом було оголошено перерву до 30.05.2023.

Ухвалою від 30.05.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.07.2023 року.

В засіданні 18.07.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» (замовник) (надалі також - ПАТ «ЖЦ-ПК», позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будавтотранс» ЛТД (виконавець) (надалі також - ТОВ «Будавтотранс ЛТД», відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) був укладений Договір №03-08/21 (надалі - Договір, спірний правочин), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується надати послуги, а замовник зобов`язується сплатити за послуги, найменування, ціна, а також терміни виконання яких вказуються в Додатках до Договору, які складають невід`ємну частину цього Договору.

Ціна Договору встановлюється в національній валюті України - гривні та тлумачиться відповідно до умов, зазначених в Специфікації. Загальна вартість Договору (ціна Договору) дорівнює сумі вартості послуг, наданих виконавцем замовнику протягом всього терміну дії цього Договору, і формується з вартості послуг, зазначених у всіх додатках, підписаних сторонами до цього Договору. (п. 2.1. Договору).

Оплата за послуги за цим Договором, здійснюється замовником в національній валюті України на підставі відповідного рахунку-фактури, отриманого від виконавця, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, або іншим узгодженим сторонами способом, який не заборонений чинним законодавством України. (п. 2.2. Договору).

Цей Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками сторін набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами його умов. Якщо жодна з сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору не повідомить іншу сторону про намір припинити Договір або внести в його умови зміни, термін дії цього Договору автоматично продовжується на кожний наступний рік. (п. 6.1. Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2020 року включно. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п.п. 7.1., 7.2. Договору).

Додатком №1 до Договору сторонами оформлено Специфікацію №1 від 03.08.2021 року, відповідно до умов якої замовник дає доручення, а підрядник зобов`язується виконати на умовах Договору роботи з реставрації крилатки гідрозбивача ГРВ-500 у відповідності з відомістю дефектів замовника (п. 1) на суму в розмірі 125 880,00 грн.

Пунктом 3 та 4 Специфікації №1 сторони погодили, що доставка крилатки виконавцю та повернення відреставрованої крилатки замовнику виконується виконавцем і за рахунок виконавця. Умови оплати - попередня 40%, решта 60% на протязі 20 календарних днів від дати поставки.

Термін виконання робіт до 30 календарних днів. Гарантійний термін експлуатації - 1 рік. (пункти 5, 6 Специфікації №1).

Відповідно до матеріалів справи, 27.09.2021 року ПАТ «ЖЦ-ПК» було здійснено попередню оплату вартості реставрації в розмірі 50 352,00 грн згідно платіжного доручення №30099.

Відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) здійснено вивезення крилатки гідрозбивача ГРВ-500 з території ПАТ «ЖЦ-ПК».

У зв`язку з невчасним поверненням крилатки листом №715/1 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) вимагав від ТОВ «Будавтотранс» ЛТД виконати умови Договору та поставити товар до комбінату та погасити штраф в розмірі 6 294,00 грн.

В подальшому ТОВ «Будавтотранс» ЛТД повернуто після реставрації крилатку на комбінат, що не заперечено сторонами.

Однак, Акт здачі-приймання робіт ОУ-0000006 від 19.01.2022 року сторонами не підписано, оскільки позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) виявлено дефекти у відреставрованій відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) крилатці гідрозбивача ГРВ-500, про що складено Дефектний акт від 24.01.2022 року.

У вказаному акті комісією у складі: головного механіка Малюса В.Є., механіка МХЦ Василишина Я.Я. та начальника МХЦ Романюка М.Й. зазначено, що в результаті проведення обстеження крилатки гідрозбивача ГРВ-500, після реставрації на фірмі ТОВ «Будавтотранс» ЛТД крилатку не можна експлуатувати, а саме виявлено:

- на всіх 8 (восьми) лопатках поверхні А і на поверхні Б наявні значні тріщини в матеріалі, яким було відновлено робочі поверхні;

- в деяких місцях видно відшарування наплавленого матеріалу від основи крилатки;

- ріжучі кромки відновлених ножів не оброблені;

- виявлені значні відхилення (від 1 до 3 мм) ріжучих поверхонь від площини.

27.01.2022 року ПАТ «ЖЦ-ПК» надіслав ТОВ «Будавтотранс» ЛТД претензію №34, в якій просив усунути недоліки крилатки ГРВ-500 наведені у дефектному акті.

На вказаний дефектний акт відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) листом №27/01-03 від 27.01.2022 року повідомив ПАТ «ЖЦ-ПК», що тріщини в наплавленому матеріалі є розвантажувальними і це не є браком, а до торцевих поверхонь не було взагалі ніяких вимог, ні в ТЗ, ні в кресленнях.

Листом від 04.07.2022 року №198 ПАТ «ЖЦ-ПК» повідомив ТОВ «Будавтотранс» ЛТД, що виконання реставрації крилатки не підлягає прийняттю через неякісний ремонт та неможливості застосування її у виробництві, що є наслідком для розірвання договору.

Листом №08/08-07 від 08.08.2022 року ТОВ «Будавтотранс» ЛТД повідомив ПАТ «ЖЦ-ПК», що ситуація стала можливою в результаті безграмотних і неадекватних дій технічних спеціалістів ПАТ «ЖЦ-ПК». Також в листі зазначено, що ТОВ «Будавтотранс» ЛТД пропонує ПАТ «ЖЦ-ПК» додаткові витрати по заміні покриття розділити між підприємствами, що є нормальним вирішенням питання, що виникло.

Обґрунтовуючи первісні позовні вимоги, позивач вказує, що відповідачем за первісним позовом було неякісно виконано ремонтні роботи, що призвело до неможливості використання крилатки у виробництві, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом суму перерахованих йому авансових коштів в розмірі 50 352,00 грн, суму пені в розмірі 6 294,00 грн та розірвати Договір.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов Договору, позивачем за зустрічним позовом, виконано ремонтні роботи, проте відповідачем за зустрічним позовом не здійснено повну їх оплату, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом суму основної заборгованості в розмірі 75 528,00 грн та суму пені в розмірі 6 294,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір є за своєю правовою природою є договором підряду, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Укладений між сторонами Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 852, 858 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною першою статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2021 року ПАТ «ЖЦ-ПК» було здійснено попередню оплату вартості реставрації в розмірі 50 352,00 грн згідно платіжного доручення №30099.

Відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) здійснено вивезення крилатки гідрозбивача ГРВ-500 з території ПАТ «ЖЦ-ПК», а в подальшому повернуто після реставрації крилатку на комбінат, що не заперечено сторонами.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Акт здачі-приймання робіт ОУ-0000006 від 19.01.2022 року, на виконання умов Договору, сторонами не підписано, оскільки позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) виявлено дефекти у відреставрованій відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) крилатці гідрозбивача ГРВ-500, про що складено Дефектний акт від 24.01.2022 року.

Так, у Дефектному акті від 24.01.2022 року зазначено, що після реставрації крилатки гідрозбивача ГРВ-500 на фірмі ТОВ «Будавтотранс» ЛТД крилатку не можна експлуатувати, оскільки виявлено наступні недоліки:

- на всіх 8 (восьми) лопатках поверхні А і на поверхні Б наявні значні тріщини в матеріалі, яким було відновлено робочі поверхні;

- в деяких місцях видно відшарування наплавленого матеріалу від основи крилатки;

- ріжучі кромки відновлених ножів не оброблені;

- виявлені значні відхилення (від 1 до 3 мм) ріжучих поверхонь від площини.

На вказаний дефектний акт відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) листом №27/01-03 від 27.01.2022 року повідомив ПАТ «ЖЦ-ПК», що тріщини в наплавленому матеріалі є розвантажувальними і це не є браком, а до торцевих поверхонь не було взагалі ніяких вимог, ні в ТЗ, ні в кресленнях.

Однак, Суд зазначає, що як вбачається із запрошення на тендер (вих. №445/100426 від 14.05.2021 року), за результатом проведення якого було укладений спірний Договір в зазначеній справі, тендер оголошено було для виконання підрядником робіт з реставрації крилатки гідрозбивача ГРВ-500 у відповідності з відомістю дефектів та об`єму робіт.

Так, в наявній в матеріалах справи Відомості дефектів та об`єму роботи по реставрації крилатки гідрозбивача ГРВ-500, долученій відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) до матеріалів справи, зазначено:

- опис дефекту: знос ріжучих кромок лопастей крилатки поверхні А на глубину від 2 до 4 мм на довжині 770 мм і ширині 40 мм та поверхні Б на глубину від 2 до 4 мм на довжині 350 мм і ширині 87 мм;

- об`єм роботи по усуненню дефектів: провести наплавку ріжучих кромок лопастей твердосплавними електродами Т-590 поверхні А і Б та провести механічну обробку методом шліфування і витримати розміри вказані на ескізах, а саме: поверхні А - шириною 40 мм, висотою 10 мм та на довжину 770 мм, поверхні Б - шириною 87 мм, висотою 20 мм, на довжину 350 мм під кутом 3є. Чистота поверхонь А і Б після шліфування Ra 0,8-1,6 мм.

Отже, укладеним між сторонами Договором та Специфікацією на основі Відомості дефектів та об`єму роботи по реставрації крилатки гідрозбивача ГРВ-500, ТОВ «Буавтотранс» ЛТД та ПАТ «ЖЦ-ПК» узгодили які роботи необхідно виконати.

При цьому, виявлені позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) недоліки у виконаній ТОВ «Будавтотранс» ЛТД роботі не заперечені останнім в частині необхідності проведення перереставрування наплавленого на крилатку матеріалу.

Стосовно заперечень відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) щодо того, що у технічному завданні та умовах Договору взагалі не містилось вимог до торцевих поверхонь (кромок), то Суд зазначає, що такий вид робіт чітко передбачений Відомістю дефектів та об`ємом роботи по реставрації крилатки гідрозбивача ГРВ-500, якою зазначено, що після наплавки ріжучих кромок лопастей необхідно провести механічну обробку методом шліфування і витримати розміри вказані на ескізах.

Суд зазначає, що згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ГПК допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

У відповідності до п. п. 1- 3 ч. 1 ст. 237 ГПК при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

17.10.2019 набув чинності Закон від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким внесено зміни до ГПК, зокрема змінено назву ст. 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд звертається загалом до категорії стандарту доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК).

Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В процесі розгляду справи сторони доводили суду існування різних (протилежних) обставин, які, на їх думку, мали значення для справи і на які вони посилалися як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, згідно зазначених вище обставин, що проведений відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) ремонт крилатки не відповідає умовам укладеного між сторонами Договору та погодженому технічному завданню.

Зазначені обставини підтверджуються також листуванням сторін, в якому відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) визнано наявність дефектів, а саме, в частині наявності тріщин на поверхні крилатки.

Заперечення відповідача за первісним позовом (позивач аза зустрічним позовом) щодо того, що тріщини в наплавленому матеріалі є нормою і це підтверджується в описах виробника, не можуть бути прийняті судом як доведені, з огляду на відсутність в умовах Договору погоджених можливих допустимих відхилень (дефектів) щодо наявності на відреставрованій крилатці мікротріщин.

Отже, фактично проведені відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) роботи не відповідають умов погоджених сторонами в Договорі.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 ГК України.

Статтею 852 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Оскільки, в даному випадку, мали місце недоліки роботи, вимога позивача за первісним позовом про розірвання Договору є правомірною та також, що прямо передбачено нормами чинного законодавства.

При цьому, у відповідності до частини третьої статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк, відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги), безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи, відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи з залученням третьої особи, реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

За змістом пункту 12 статті першої Закону України "Про захист прав споживачів" істотним необхідно вважати такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Частиною першою статті 858 ЦК України передбачено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно з частинами другою та третьою статті 858 ЦК України підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовнику збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Отже, правовою підставою для стягнення збитків, завданих порушенням умов договору щодо строків та якості підрядних робіт, є відмова замовника від договору підряду, що, в даному випадку, на момент виявлення недоліків мало місце, оскільки станом на момент виникнення другої поломки Договір діяв, проте позивач за первісним позовом відмовився від нього через неякісне виконання відповідачем за первісним позовом покладених на нього обов`язків та просив останнього відшкодувати спричинені останнім збитки.

Умовами Договору, а саме п. 3.2., сторони погодили, що при несвоєчасному виконанні виконавець сплачує замовнику у розмірі 0,5% від вартості послуги за кожен тиждень затримки, але не більше 5% вартості послуги.

З огляду на викладене, враховуючи зазначене, з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню сума пені в розмірі 6 294,00 грн (позовні вимоги в цій чатсині визнані відповідачем за первісним позовом).

При цьому, нормами зазначених вище статей, а також умовами укладеного між сторонами Договору не передбачено повернення позивачу за первісним позовом суми сплаченого авансу за неякісно виконану роботу.

Оскільки позивачем за первісним позовом не заявлено суму авансових коштів в розмірі 50 352,00 грн як суму збитків, а повернення вказаної суми умовами Договору за виконання неякісної реставрації не передбачено, позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Окрім того, беручи до уваги вищевикладене, у зв`язку із встановленням обставин задоволення первісних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із недоведеністю обставин, які покладені в основу їх пред`явлення, оскільки вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом є взаємовиключними.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого первісного позову, та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Судовий збір позивача за первісним позовом, у розмірі 2 756,67 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених первісних позовних вимог, покладається на відповідача за первісним позовом.

Судовий збір позивача за зустрічним позовом, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою в задоволенні зустрічних позовних вимог, залишається за позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Розірвати Договір №03-08/21 від 03.08.2021 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (ідентифікаційний код 00278801, місцезнаходження: 81700, Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, буд. 4) та Транспортно-виробничим підприємством Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД (ідентифікаційний код 21509156, місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 8).

3. Стягнути з Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс" ЛТД (ідентифікаційний код 21509156, місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 8) на користь Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (ідентифікаційний код 00278801, місцезнаходження: 81700, Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, буд. 4) суму пені в розмірі 6 294,00 грн (шість тисяч двісті дев`яносто чотири гривни 00 копійок) та суму судового збору в розмірі 2 756,67 грн (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень 67 копійок).

4. В іншій частині первісного позову відмовити.

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

6. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 28.07.2023 року.

Суддя С. МОРОЗОВ