СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Харків Справа № 910/2266/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

від позивача адвокат Турка-Романюк А.С. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.06.2018 №6703/10) на підставі ордеру про надання правової допомоги від 07.07.2023 серії АІ №1422417 (поза межами приміщення суду);

від відповідача адвокат Харченко К.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 17.01.2018 серії ХВ №000476) на підставі ордеру про надання правової допомоги від 19.01.2021 серії АХ №1033763;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ (вх. №1183) на рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 (повний текст судового рішення складений 26.05.2023, суддя Погорелова О.В.)

у справі №910/2266/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича, м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ

про розірвання договору та стягнення 257 885,98 грн,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ФОП Холоденко Олександр Костянтинович звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", відповідач, в якому просив суд:

- розірвати договір оренди №К2/Х-1 від 11.09.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" та ФОП Холоденком Олександром Костянтиновичем у зв`язку з дією форс-мажорної обставини;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" заборгованість у загальному розмірі 257 885,98 грн, з яких: 254 907,41 грн. основний борг (180 971,11 грн (з ПДВ) - гарантійний платіж та 73 936,30 грн (з ПДВ) - орендна плата за березень 2022 року), 1 194,22 грн три проценти річних, 1 784,35 грн інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2023 у справі №910/2266/23 позовну заяву ФОП Холоденка Олександра Костянтиновича направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23 позов задоволено повністю; розірвано договір оренди №К2/Х-1 від 11.09.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" та ФОП Холоденком Олександром Костянтиновичем; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" на користь фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича гарантійний платіж у розмірі 180 971,11 грн, орендну плату за березень 2022 року у розмірі 73 936,30 грн, три проценти річних у розмірі 1 194,22 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 784,35 грн та судовий збір у розмірі 6 552,29 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:

- можливість розірвання спірного договору оренди узгоджена сторонами у п. 31.5 спірного договору, позивачем надані належні та допустимі докази в обґрунтування такого розірвання та на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених у ч. 2 статті 652 ЦК України, відповідно до яких, укладений між сторонами договір може бути розірваний за рішенням суду;

- починаючи з 24.02.2022 підстави для нарахування позивачу будь-яких платежів за договором у відповідача відсутні, у зв`язку з чим, сплачена позивачем орендна плата за березень 2022 року у розмірі 73 936,30 грн підлягає поверненню позивачу;

- враховуючи задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди, жодних правових підстав для збереження у себе гарантійного платежу як договірної санкції відповідач не має, а сплачений позивачем гарантійний платіж у розмірі 180 971,11 грн підлягає поверненню останньому;

- перевіривши правильність нарахування процентів річних та інфляційних втрат, дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення 1 194,22 грн трьох процентів річних та 1 784,35 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного дослідження обставин справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" посилається на те, що:

- місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що умовами п. 31.5 договору, укладеного між сторонами спору, визначена можливість одностороннього розірвання договору у разі наявності форс-мажорних обставин впродовж трьох місяців, оскільки зазначений пункт правочину лише свідчить про право стороні щодо реалізації переговорів щодо доцільності його дострокового припинення, у тому числі шляхом укладення додаткової угоди;

- судом першої інстанції було неправильно застосовано положення частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України та не враховано, що сторони спору при укладенні договору чітко передбачили можливість настання обставин війни понад три місяці, а також наслідки відповідних обставин, а саме проведення переговорів без будь-яких інших змін правовідносин;

- при винесенні оскаржуваного судового рішення місцевим господарським судом не була врахована відсутність підстав для повернення відповідачем суми гарантійного внеску, у тому числі з огляду визначений договором порядок повернення такого внеску; на момент пред`явлення позову та розгляду справи договір є чинним, строк оренди не закінчився, приміщення не повернуті, що свідчить про те, що жодних підстав вважати таким, що настав, строк виконання зобов`язання з повернення гарантійного внеску, немає;

- місцевим господарським судом не зазначено строк виконання зобов`язання відповідача у розумінні положень статті 625 Цивільного кодексу України, терміну тривалості такого прострочення, у зв`язку з чим заходи відповідальності за порушення зобов`язання застосовані судом безпідставно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.09.2023 для розгляду справи №910/2266/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 у справі №910/2266/23 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №910/2266/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (вх. №1183 ) на рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23 до надходження матеріалів справи.

22.06.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2266/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі №910/2266/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ (вх. №1183 ) на рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23; призначено справу до розгляду на "18" липня 2023 р. о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; доведено до відома учасників справи про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали, але не пізніше надходження до суду 07.07.2023.

10.07.2023 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення залишити без змін. Одночасно позивач просив поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Мотивуючи власну правову позицію Фізична особа-підприємець Холоденко Олександр Костянтинович зазначав наступне:

- позивач здійснював господарську діяльність відповідно до договору комісії №011221/К від 01.12.2021, укладеного між позивачем та ФОП Алборовою Катериною Ігорівною, договору комісії №011021/К від 01.10.2021, укладеного між Позивачем та ФОП Важеха Юлією Андріївною, договору комісії №082122/К від 08.02.2022, укладеного між Позивачем та ФОП Бринзар Владиславом Віталійовичем; у період з 24.02.2022 по 01.03.2022 між позивачем та контрагентами були укладені додаткові угоди про розірвання вказаних договорів, з огляду на що, беручи до уваги те, що позивач не є ані виробником, ані прямим імпортером товару, ФОП Холоденко Олександр Костянтинович не здійснює господарську діяльність;

- з 24.02.2022 орендоване приміщення не використовується позивачем з незалежних від нього причин, а відповідач припинив роботу торгового центру, про що на офіційному сайті розміщене відповідне оголошення; 17.06.2022 у зв`язку із здійсненням військової агресії Російською Федерацією проти України, між орендарем та орендодавцем підписано акт про призупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні від 24.06.2022, яким зафіксовано зупинення орендарем здійснення господарської діяльності у орендованому приміщенні та його використання орендарем з 24.02.2022;

- подальше виконання договору за істотних змін обставин (воєнного стану) порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача, як заінтересовану сторону, того, на що він розраховував під час укладення договору, оскільки позивач не здійснює господарську діяльність та не отримує дохід з моменту введення воєнного стану в Україні;

- жодних правових підстав для збереження у себе гарантійного платежу у розмірі 180 971,11 грн та орендної плати за березень 2022 у розмірі 73 936,30 грн відповідач не має, а суд у силу закону наділений правом визначити наслідки розірвання правочину.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 у справі №910/2266/23 задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича про участь в судовому засіданні з розгляду справи №910/2266/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів особи, яка подала вказане клопотання; судове засідання у справі №910/2266/23, призначене на 18.07.2023 о 10год 30хв, встановлено провести за участю Фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича в особі представника адвоката Турки Аліни Сергіївни, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів заявника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 у цій справі оголошено перерву в судовому засіданні до "25" липня 2023 р. о 12:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132; доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті; проведення судового засідання, призначеного на 25.07.2023 о 12год 45хв, в режимі відеоконференції встановлено здійснити за участю адвоката Турки-Романюк Аліни Сергіївни, відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

24.07.2023 до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив про відсутність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача передплаченої орендної плати.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача, який прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити їх без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, поясненнях доводи, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 11.08.2021 між ФОП Холоденко О.К. (орендар) та ТОВ "Крона-Компані" (орендодавець) був укладений договір оренди №К2/Х-1 (далі - договір).

За умовами наведеного договору:

- гарантійний платіж - спеціальний платіж, який не є завдатком, та який є додатковим не передбаченим Цивільним кодексом України способом забезпечення виконання орендарем зобов`язань за цим договором, у тому числі в частині погашення боргу зі сплати платежів, відшкодування збитків, сплати неустойок або договірних штрафних санкцій згідно умов договору та чинного законодавства (п. 1.1.5 договору);

- торговий центр - будівля торгово-розважального центру "Караван Megastor", розташована за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7. Додатком В до договору Торговий профіль Орендаря. Дозволене використання Приміщення передбачено, що орендар використовує приміщення для організації роботи кіоску з продажу мобільних телефонів та аксесуарів (п. 1.1.31 договору);

- орендодавець зобов`язується передати в оренду приміщення, яке знаходиться в торговому центрі, а орендар зобов`язується прийняти, оплатити платежі і повернути приміщення орендодавцю на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору);

- приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться в торговому центрі - секція №К2-1, 1 поверх (п. 3.1 договору);

- в цілях цього договору датою початку є 30.09.2021 (п. 6.3 договору в редакції додаткової угоди від 22.09.2021);

- строк оренди становить 1090 календарних днів та починає обчислюватись з дати підписання сторонами акту прийому-передачі приміщення(п. 6.4 договору);

- умови встановлені договором, застосовуються до відповідних правовідносин сторін починаючи з 11.08.2021 (6.6 договору);

- якщо інше не передбачено цим договором, основна орендна плата сплачується орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю (п. 8.3 договору);

- протягом 10 календарних днів з дати укладення цього договору орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві гарантійний платіж у розмірі 150 809,26 грн., крім того ПДВ 20% (пункт 11.1. договору);

- після закінчення строку оренди повернення гарантійного платежу здійснюється протягом 2 (двох) місяців після отримання відповідної письмової вимоги орендаря із зазначенням реквізитів орендаря (в тому числі банківських) та суми але, у будь-якому випадку, не раніше ніж протягом 2 (двох) місяців після закінчення строку оренди, за умови, що приміщення було повернуто орендарем орендодавцю згідно з положеннями цього договору та після розгляду можливих зустрічних вимог орендодавця (п. 11.6. договору);

- у випадку дострокового припинення договору внаслідок будь-яких причин (крім випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3. договору), гарантійний платіж не повертається орендареві, а залишається у орендодавця у якості договірної санкції за дострокове припинення договору. У випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3 договору, гарантійний платіж повертається орендарю в порядку, передбаченому п. 11.6 цього договору (п. 11.7. договору);

- кожна зі сторін договору звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов нього договору у разі дії форс-мажорних обставин, якщо доведе що таке невиконання було викликано перешкодою поза її контролем; і від сторони неможливо було очікувати передбачення цієї перешкоди та її вплив на здатність виконати обов`язки за цим договором, і що від сторони неможливо було очікувати запобігти або подолали цю перешкоду або її наслідки (п. 31.1 договору);

- до форс-мажорних обставин належать обставини непереборної сили або події надзвичайного характеру, такі як: війни, військові дії, блокади, терористичні акти, пожежі, повені, усі інші стихійні лиха чи природні явища, заборонні заходи та/або акти вищих законодавчих та/або виконавчих органів державної влади, які виникли після підписання цього договору та які сторони не могли передбачити або запобігти ним, якщо ці обставини вплинули на виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 31.2 договору);

- сторона, яка піддалася дії форс-мажорних обставин, не пізніше ніж на 10 календарний день зобов`язана надіслати письмове повідомлення іншій стороні про факт, дату виникнення, та характер форс-мажорних обставин, суть впливу на сторону. Належним документальним підтвердженням інформації, які міститься у повідомленні є відповідний документ (сертифікат) Торгово-промислової плати України або регіональної Торгово-промислової палати, який сторона, у якої виникли форс-мажорні обставини, зобов`язана отримати не пізніше ніж на 30 календарний день з моменту надіслання згаданого вищу у цьому пункті повідомлення та надати його іншій стороні протягом 3 календарних днів з дати отримання, в обґрунтування фактів, викладених у повідомленні, направленому згідно п. 31.3 договору (п. 31.3 договору);

- у випадку порушення вимог п. 31.3 договору, сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, втрачає право посилатися та такі обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 31.4 договору);

- у разі наявності довгострокових форс-мажорних обставин (терміном дії понад 3 (три) місяці) сторони проводять взаємні переговори та консультації і вирішують питання доцільності продовження цього договору чи його дострокового припинення, про що укладається додаткова угода (п. 31.5. договору).

30.09.2021 між сторонами підписаний акт прийому-передачі приміщення до договору оренди №К2-1/Х-1 від 11.08.2021, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування (оренду) приміщення: секція №К2-1, площею 8,6 кв.м., розташоване у будівлі торгово-розважального центру, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7.

13.08.2021 позивачем виконано вимоги п. 11.1. договору та сплачено гарантійний платіж у розмірі 180 971,11 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується квитанцією №ПР_АВ170470ASA_20648877.

17.02.2022 позивачем сплачено орендну плату за березень 2022 року у розмірі 73936,30 грн, у т.ч. ПДВ 20%, що підтверджується платіжним дорученням №506.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та дії до тепер.

Як вказує позивач, з 24.02.2022 у м. Харків та Харківській області ворог здійснював авіанальоти та бомбардування будівель, тривалий час існувала загроза сухопутного вторгнення, так як ворог пробрався на територію Харківської області, деякі населені пункти в Харківській області довгий період були окуповані ворогом, велися важкі бої - ці факти є загально визнані в усьому світі та не потребують доказування.

Зазначене, як зазначено позивачем, загрожувало його життю та життю його працівників, відповідно здійснювати господарську діяльність в таких умовах було небезпечно для життя та здоров`я у зв`язку з обставинами, які не залежать від позивача.

З 24.02.2022 позивачем наказом №20 було призупинено господарську діяльність в орендованому приміщенні до скасування (припинення) воєнного стану на території України і приміщення не використовувалося.

28.02.2022 позивачем звільнено найманих працівників, що підтверджується Наказами №21, №22, №23.

28.02.2022 Торгово-промислова палата України враховуючи надзвичайно складну ситуацію в Україні, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин. З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено загальний офіційний Лист ТПП України №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин. Цим Листом Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, Статуту ТПП України, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та підтверджує, що військова агресія Російської Федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану в Україні є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

17.06.2022 між сторонами договору підписаний акт про зупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні від 24.02.2022, в якому сторони погодили, що:

- даний акт про призупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні (надалі - акт) є пропозицією (офертою), оголошеною суб`єктам господарювання (надалі - орендар, орендарі), які перебувають із Товариством з обмеженою відповідальністю Крона-Компані (далі - орендодавець) у договірних відносинах оренди (надалі - договір оренди) нежитлових приміщень, які знаходяться у торгово- розважальному центрі Караван, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 7 (надалі - приміщення), на укладення даного акту, з метою фіксації орендодавцем та орендарями (далі також разом сторони, а кожен окремо - сторона) факту призупинення орендарями господарської діяльності в орендованому приміщенні;

- у зв`язку із здійсненням 24 лютого 2022 року військової агресії російською федерацією проти України, та запровадженням указом Президента №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні на всій території України з 05:30 24.02.2022 воєнного стану, який затверджено Верховною Радою України, сторони фіксують зупинення орендарями здійснення господарської діяльності у приміщенні та його використання орендарем з 24 лютого 2022 року;

- у зв`язку із зазначеним, орендодавець не нараховує, а орендар не сплачує платежі передбачені укладеним між сторонами договором оренди нежитлового приміщення, які знаходяться у торгово-розважальному центрі Караван, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 7 (надалі - договір оренди), які виникнуть починаючи з 24 лютого 2022 року;

- сторони домовились, що протягом строку призупинення господарської діяльності орендаря в приміщенні, орендар сплачує заборгованість по договору оренди не пізніше 30.06.2022, а також відшкодовує вартість комунальних послуг згідно показань лічильників, встановлених в приміщенні;

- сторони домовились, що призупинення орендарями господарської діяльності в орендованому приміщенні, зафіксоване даним актом триватиме до моменту настання будь-якої з цих подій: 1) надіслане орендарю повідомлення від орендодавця; 2) підписання сторонами додаткової угоди до договору оренди або акту про відновлення господарської діяльності в орендованому приміщенні; 3) закінчення строку договору оренди.

- цей акт вступає в силу для сторін з 24.02.2022.

02.11.2022 позивач звернувся до відповідача з пропозицією достроково припинити договір на підставі п. 31.5. договору, у зв`язку з тим, що війна в країні триває вже понад З (три) місяці і коли вона буде закінчена, не відомо. Також позивач звернувся до відповідача з проханням повернути гарантійний платіж та сплачену орендну плату за березень.

04.11.2022 відповідач отримав вищевказаний лист, що підтверджується відомостями, отриманими з офіційного веб-сайту Укрпошта.

Відповідач будь-якої відповіді на лист від 02.11.2022 не надав.

03.02.2023 позивач отримав сертифікат №6300-23-0468 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Харківської торгово-промислової палати, яким засвідчено, що позивач з 24.02.2022 перебуває під дією форс-мажорної обставини.

Посилаючись на наведені обставини, безпідставної відмови відповідача від вчинення дій, направлених на розірвання договору на підставі настання форс-мажорних обставин, що передбачено п. 31.5. договору, та відповідно на підставі такого розірвання повернення позивачу гарантійного платежу, орендної плати за березень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

У частині 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Відповідно до частин 1, 4 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним законодавством, зміна та розірвання господарських та цивільних договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).

Згідно із частинами першою і третьою статті 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18 та постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №922/3248/18, від 22.10.2019 у справі №922/3293/18, на які посилається скаржник у касаційній скарзі).

Відтак за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. При цьому одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Згідно з частинами 2, 4 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо позивач не скористався відповідною процедурою позасудового врегулювання, це не позбавляє його права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну (розірвання) договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17 (провадження № 12-216гс18).

Таким чином, процедура розірвання договору передбачає позасудовий порядок урегулювання (за згодою сторін), тобто надіслання пропозиції та відповіді на пропозицію про розірвання договору, та судовий порядок - у разі неодержання позитивної відповіді у 20-денний строк після одержання пропозиції про розірвання договору та у разі звернення до суду для врегулювання спірних правовідносин.

При цьому за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним законодавством, зміна та розірвання господарських та цивільних договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зі змісту статті 652 Цивільного кодексу України випливає, що укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте в ході виконання договору можуть виникати обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони б не уклали договір або уклали б його на інших умовах.

Аналіз наведеної норми вказує на те, що закон пов`язує можливість внесення змін до договору та/або розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків (пункт 6.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Застосування статті 652 Цивільного кодексу України є відображенням у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що сторонами правочину було передбачено право орендаря на дострокове розірвання договору у випадку, якщо орендодавець систематично порушує свої істотні зобов`язання, що виникають за договором, та якщо траве порушення триває понад 30 календарних днів після отримання орендодавцем відповідного повідомлення орендаря в письмовій формі та протягом визначеного періоду орендодавець не виправив відповідного порушення (п.37.3 договору).

Як встановлено обставинами справи, положеннями п. 31.5. договору сторони узгодили, що у разі наявності довгострокових форс-мажорних обставин (терміном дії понад 3 (три) місяці) сторони проводять взаємні переговори та консультації і вирішують питання доцільності продовження цього договору чи його дострокового припинення, про що укладається додаткова угода.

Зміст наведеної умови договору свідчить, що сторонами правочину було передбачено право сторін у випадку наявності довгострокових форс-мажорних обставин здійснити проведення врегулювання питання щодо доцільності продовження договору чи його дострокового припинення, оформивши відповідне рішення сторін шляхом укладення додаткової угоди до договору.

Так, 02.11.2022, враховуючи тривалість дії форс-мажорних обставин, їх характер та суть впливу, позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив розірвати договір, повернути гарантійний платіж та орендну плату за березень 2022 року.

До відповідного листа позивачем було додано примірник додаткової угоди та акту повернення нерухомого майна.

Разом з тим, попри наявність доказів вручення відповідних направлених документів, відповідач додаткову угоду та акт повернення нерухомого майна не підписав.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку, укладаючи у серпні 2021 року договір оренди нежитлового приміщення, розміщеного у торгівельному центрі, з метою здійснення позивачем господарської діяльності з реалізації товарів, сторонами правочину не було передбачено умов використання майна у період введення в Україні воєнного стану, однак передбачено право сторін у разі наявності довгострокових форс-мажорних обставин (терміном дії понад 3 (три) місяці) проведення взаємних переговорів та консультацій і вирішення питання доцільності продовження цього договору чи його дострокового припинення.

Введення в Україні воєнного стану, а також систематичні обстріли м. Харкова, загроза безпеки та життю осіб зумовлене причинами, які сторони правочину не могли та не можуть усунути після їх виникнення.

У даному випадку, беручи до уваги зміст укладеного між сторонами акту про призупинення господарської діяльності, наявного в матеріалах справи, підставою для відновлення роботи торговельного центру та, як наслідок, підстави для необхідності виконання умов договору оренди нежитлового приміщення, у тому числі сплати орендних та комунальних платежів, є виключно рішення орендодавця, у зв`язку з чим ризик зміни обставин у даному випадку несе відповідач.

Таким чином, враховуючи те, що фактично можливість розірвання спірного договору узгоджена сторонами у п. 31.5 спірного договору, а позивачем надані належні та допустимі докази в обґрунтування такого розірвання та на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених у ч. 2 статті 652 ЦК України, відповідно до яких, укладений між сторонами договір може бути розірваний за рішенням суду, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для розірвання договору оренди нежитлового приміщення.

За змістом ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У відповідності до частини 6 ст. 762 ЦК України встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Положення ч. 6 ст. 762 ЦК України визначають в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

Наведене свідчить про те, що для застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Як встановлено вище, 17.06.2022 між сторонами договору підписаний акт про зупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні від 24.02.2022, в якому сторони погодили, зокрема, що орендодавець не нараховує, а орендар не сплачує платежі передбачені укладеним між сторонами договором оренди нежитлового приміщення, які знаходяться у торгово-розважальному центрі Караван, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 7, які виникнуть починаючи з 24 лютого 2022 року.

Отже, починаючи з 24.02.2022 майно позивачем не використовувалося.

Разом з тим, обставинами вище зазначалося, що 17.02.2022 позивачем сплачено орендну плату за березень 2022 року у розмірі 73936,30 грн, у т.ч. ПДВ 20%, що підтверджується платіжним дорученням №506.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 підстави для нарахування позивачу будь-яких платежів за договором у відповідача відсутні, у зв`язку з чим, беручи до уваги розірвання договору оренди, попередньо сплачена позивачем орендна плата за березень 2022 року у розмірі 73 936,30 грн підлягає поверненню позивачу.

Згідно ст. 199 ГК України, виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Гарантійний платіж (завдаток) платіж, що забезпечує (гарантує) виконання зобов`язань за договором (відповідно до ст.ст. 546 і 560 Цивільного кодексу України).

Зокрема, під час укладання договору оренди гарантійний платіж може мати ознаки завдатку (ст. 570 Цивільного кодексу України), застави (ст. 572 Цивільного кодексу України), а також неустойки за порушення договірних зобов`язань.

Завдяки гарантійному платежу створюється додаткове, зовнішнє по відношенню до основного зобов`язання джерело, за рахунок якого кредитор має можливість задовольнити свої вимоги у разі порушення боржником забезпеченого гарантійним платежем зобов`язання.

Сторонами спору положеннями п. 1.1.5. договору було погоджено, що гарантійний платіж - спеціальний платіж, який не є завдатком, та який є додатковим не передбаченим Цивільним кодексом України способом забезпечення виконання орендарем зобов`язань за цим договором, у тому числі в частині погашення боргу зі сплати платежів, відшкодування збитків, сплати неустойок або договірних штрафних санкцій згідно умов договору та чинного законодавства.

Згідно п. 11.6. договору, після закінчення строку оренди повернення гарантійного платежу здійснюється протягом 2 (двох) місяців після отримання відповідної письмової вимоги орендаря із зазначенням реквізитів орендаря (в тому числі банківських) та суми але, у будь-якому випадку, не раніше ніж протягом 2 (двох) місяців після закінчення строку оренди, за умови, що приміщення було повернуто орендарем орендодавцю згідно з положеннями цього договору та після розгляду можливих зустрічних вимог орендодавця.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що 02.11.2022, враховуючи тривалість дії форс-мажорних обставин, їх характер та суть впливу, позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив розірвати договір, повернути гарантійний платіж та орендну плату за березень 2022 року.

Зустрічних вимог, претензій щодо виконання орендарем зобов`язань за цим договором, погашення боргу зі сплати платежів, відшкодування збитків, сплати неустойок або договірних штрафних санкцій відповідачем, у тому числі в судовому розгляді, не зазначалося.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ст. 236 ГПК України)

За змістом частин 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що жодних правових підстав для збереження у себе гарантійного платежу як договірної санкції відповідач не має, а сплачений позивачем гарантійний платіж у розмірі 180 971,11 грн підлягає поверненню останньому.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вже зазначалося, 04.11.2022 відповідач отримав лист від 02.11.2022 з пропозицією розірвати договір та повернути гарантійний платіж і орендну плату за березень 2022.

Статтею 188 ГК України відповідачу надано двадцятиденний строк після одержання пропозиції для повідомлення другої сторони про результати її розгляду, тому останнім днем для надання відповіді на лист від 02.11.2022 з пропозицією розірвати договір та повернути гарантійний платіж і орендну плату за березень 2022 року було 24.11.2022.

З 25.11.2022 у відповідача перед позивачем виникло прострочення з повернення суми гарантійного платежу та орендної плати за березень 2022 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми: 254 907.41 * 3% 57 (кількість днів прострочення з 25.11.22 по 20.01.2023)/365/100 = 1194,22 грн.

Розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції: 1) індекс інфляції за грудень 2022 склав 100,7% 254 907,41 100,7% /100= 1784,35 грн.

Перевіривши правильність нарахування процентів річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість та арифметичну правильність, з урахуванням чого позовні вимоги в частині стягнення 1 194,22 грн трьох процентів річних та 1 784,35 грн інфляційних втрат є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що матеріалами справи доведено наявність умов, передбачених положеннями ч.2 ст. 652 Цивільного кодексу України, для розірвання договору оренди нежитлового приміщення, а також з огляду на відсутність правових підстав для подальшого утримання коштів зі сплаченої орендної плати та заходу забезпечення виконання зобов`язання (гарантійного платежу), суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді судового рішення, спростовуються матеріалами справи та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо дослідження фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (вх. №1183) на рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2023 у справі №910/2266/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.07.2023

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко