ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"11" липня 2023 р. Справа №907/452/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
секретар судового засідання Олійник Н.
сторони в судове засідання не з`явились
розглянувши заяву представника Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго про розподіл судових витрат №01-2023/32 від 26.01.2023 (вх.№01-04/665/23 від 31.01.2023)
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Сімо і Ганц б/н від 07.09.2022 (вх.№01-05/2924/22 від 28.11.2022)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.09.2022 (повний текст рішення складено 07.09.2022)
у справі №907/452/20
за позовом Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сімо і Ганц, м. Ужгород
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ізумруд, м.Ужгород
про витребування нерухомого майна (його частини), визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про права власності та припинення права власності
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 07.09.2022 у справі №907/452/20 позов задоволено частково. Витребувано на користь ПрАТ Закарпаттяобленерго з незаконного володіння ТОВ Сімо і Ганц будівлю під літ.В, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна будівлі під літ. А, А, Б, В, який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Приладобудівників, буд. 5 (реєстраційний номер майна:218060). Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності від 22.07.2008 в частині державної реєстрації права власності ТОВ Сімо і Ганц на будівлю під літ. В, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна будівлі під літ. А, А, Б, В, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Приладобудівників, буд. 5 (реєстраційний номер майна:218060). Припинено право власності ТОВ Сімо і Ганц на будівлю під літ.В, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна будівлі під літ. А, А, Б, В, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Приладобудівників, буд. 5 (реєстраційний номер майна:218060), номер запису про право власності: 932 в книзі 5. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сімо і Ганц б/н від 07.09.2022 (вх.№01-05/2924/22 від 28.11.2022) залишено без задоволення, рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.09.2022 у справі №907/452/20 залишено без змін. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладено на скаржника.

31.01.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від представника ПАТ Закарпаттяобленерго надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій представник просив суд стягнути з ТОВ Сімо і Ганц та користь ПАТ Закарпаттяобленерго суму в розмірі 7 000,00 грн без ПДВ витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 призначено до розгляду заяву ПАТ Закарпаттяобленерго на 11.07.2023.

В судове засідання 11.07.2023 сторони не з`явились. Представником заявника подано клопотання б/н від 10.07.2023 (вх.ЗАГС 01-04/4629/23 від 11.07.2023) про відкладення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у господарській справі на іншу дату та час, з огляду на необхідність у повному та всебічному дослідженні всіх доказів, наданих позивачем в обгрунтування розміру понесених витрат на професійну правову допомогу, а також з метою створення можливості для інших учасників справи надати заперечення проти вищезазначеної заяви.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість відмовити у задоволенні клопотання заявника про відкладення розгляду справи та розглянути заяву представника Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго про розподіл судових витрат за відсутності представників сторін.

Сторони належним чином повідомлені про дату судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 20.06.2023.

Розглянувши заяву щодо відшкодування витрат на надання правничої допомоги за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, колегією суддів встановлено наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Пунктом 3 частини 2 статті 233 ГПК України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Приписами ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності.

Зокрема, зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021ту справі №918/1045/20.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача подано до суду заяву про розподіл судових витрат від 31.01.2023, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача ТОВ Сімо і Ганц на користь ПрАТ Закарпаттяобленерго понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Як встановлено судом, між позивачем та Професійним адвокатським об`єднанням Правовий Альянс укладено договір №1 від 04.01.2021 про надання правової допомоги позивачу, п.4.1. якого визначено що вартість та умови надання правової допомоги об`єднанням по кожному конкретному дорученню клієнта визначається Сторонами у додатках до цього Договору. Так, правова допомога у господарській справі за позовом ПрАТ Закарпаттяобленерго до ТОВ Сімо і Ганц про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення та запису про право власності на нерухоме майно, припинення права власності та супровід справи у суді апеляційної інстанції визначена Додатком №75/1 від02.12.2022 до Договору №1 від 04.01.2021. Зокрема, п.3 додатку сторони узгодили, що вартість надання об`єднанням правової допомоги клієнту за здійснення необхідних дій в інтересах клієнта з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів клієнта у господарській справі №907/452/20 та супровід справи у суді апеляційної інстанції згідно договору від 04.01.2021 №1 та додатку №75/1 складає 7 000,00грн незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги на відшкодування понесених витрат, позивачем надано копії витягу з договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 за №1, додатку №75/1 від02.12.2022 до договору №1 від 04.01.2021, рахунку №83 від 11.01.2023, платіжного доручення №444 від 19.01.2023.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судова колегія зазначає, що наведені витрати пов`язані саме з наданням адвокатом професійної правничої допомоги щодо розгляду апеляційної скарги у справі №907/452/20 Західним апеляційним господарським судом .

Відповідачем не надано суду заперечень щодо поданої заяви про розподіл судових витрат.

Отже, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими та доведеними заявлені понесені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації заявнику за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в сумі 7 000,00грн грн.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів у суді апеляційної інстанцій під час розгляду справи.

Керуючись статями 129, 244, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго про розподіл судових витрат №01-2023/32 від 26.01.2023 (вх.№01-04/665/23 від 31.01.2023) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задоволити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сімо і Ганц (код в , місцезнаходження: 88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Приладобудівників, буд. 5) на користь Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго (, місцезнаходження: 89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57) суму в розмірі 7 000, 00 грн на відшкодування судових витрат на правову допомогу.

Місцевому господарському суду видати наказ.

2.Матеріали справи №907/452/20 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Додаткова постанова виготовлена та підписана 21.07.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б..

Суддя Орищин Г.В.