ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про зміну способу та порядку виконання судового рішення

20 липня 2023 року Справа № 915/1830/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря Табачної О.С.;

від сторін представники не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго,

про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2022

у справі № 915/1830/21

за позовом: обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго,

54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-А;

до Миколаївської міської ради, 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20;

про стягнення грошових коштів у сумі 41868 грн. 48 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням від 18.05.2022 у даній справі задоволено частково позов обласного комунального підприємства (ОКП) Миколаївоблтеплоенерго та вирішено стягнути на користь останнього з Миколаївської міської ради грошові кошти у сумі 41868 грн. 48 коп, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2270 грн.

На виконання указаного рішення Господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ від 15.11.2022.

Від ОКП Миколаївоблтеплоенерго надійшла заява від 05.07.2023 № 3791/33 про зміну способу виконання рішення суду в даній справі в порядку ст. 331 ГПК України, а саме, про стягнення зазначених вище коштів з Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Заява мотивована тим, що, згідно ст.ст. 63,64 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст. 43,45-54,78 Бюджетного кодексу України, виконання місцевих бюджетів покладено на виконавчі органи місцевих рад та місцеві фінансові органи.

Ухвалою від 11.07.2023 прийнято дану заяву до розгляду.

Представники сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду даної заяви, в судове засідання не з`явилися; заперечень або пояснень щодо заяви від сторін не надійшло.

Дослідивши матеріали заяви та господарської справи № 915/1830/21, суд визнає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як зазначалося вище, рішенням суду в даній справ вирішено стягнути на користь ОКП Миколаївоблтеплоенерго з Миколаївської міської ради грошові кошти у сумі 41868 грн. 48 коп, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2270 грн.

На виконання указаного рішення Господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ від 15.11.2022, який стягувачем пред`явлено до виконання до Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області (далі - Управління ДКСУ).

Управління ДКСУ такі накази повертає без виконання з посиланням на п.п. 3 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, згідно якого орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Управлінням ДКСУ зазначає, що боржник Миколаївська міська рада в Управлінні не обслуговується та не має відкритих рахунків; натомість, в Управлінні обслуговується виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

На думку ОКП Миколаївоблтеплоенерго, викладені обставини свідчать про те, що виконання рішення суду в даній справі можливе лише шляхом стягнення коштів з Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Господарським процесуальним законодавством також передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.ч. 1, 3, ст. 331 ГПК України).

Пунктом 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 з останніми змінами "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Статтями 1, 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

У відповідності до ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України, за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Отже, Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має та фінансових операцій не здійснює, оскільки у неї відсутні рахунки в казначействі; натомість, розпорядником бюджетних коштів є виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

За такого виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2022 у даній справі шляхом стягнення коштів з Миколаївської міської ради (органу місцевого самоврядування) є неможливим, так як остання не є розпорядником бюджетних коштів та, відповідно, не обслуговується в Управлінні ДКСУ.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОКП Миколаївоблтеплоенерго та заміни способу виконання рішення суду в даній справі, а саме, стягнення на користь ОКП Миколаївоблтеплоенерго грошових коштів у сумі 41868 грн. 48 коп, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2270 грн. з боржника Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення суду від 18.05.2022 у господарській справі №915/1830/21, виклавши пункт 2 його резолютивної частини так:

"Стягнути з Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд. 20, ідентифікаційний код 26565573) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (54001, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, ідентифікаційний код 04056612) на користь обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, 54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-А, ідентифікаційний код 31319242), грошові кошти в загальній сумі 33027 (тридцять три тисячі двадцять сім) грн. 93 коп., із яких: 27747 (двадцять сім тисяч сімсот сорок сім) грн. 03 коп. основний борг; 1428 (одна тисяча чотириста двадцять вісім) грн. 58 коп. 3 % річних; 3852 (три тисячі вісімсот п`ятдесят дві) грн. 32 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. на р/р НОМЕР_1 в ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123, код 31319242".

Ухвала набрала законної сили з 20.07.2023 р. і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя С.М.Коваль.