ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м.Харків Справа № 913/3475/13(913/35/23)

Провадження №13/913/35/23

Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., при секретарі судового засідання Селіверстовій Н.О. розглянувши справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Троїцький маслоробний завод» в особі ліквідатора Бохана Олександра Сергійовича

до ОСОБА_1

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна»

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Представники сторін не прибули.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Троїцький маслоробний завод» в особі ліквідатора Бохана Олександра Сергійовича (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договору купівлі-продажу інженерної споруди від 18.04.2013 р.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.02.2023 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №931/3475/13 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Троїцький маслоробний завод».

Ухвалою суду від 27.02.2023 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до судового розгляду в підготовчому засіданні на 20.03.2023 р.

Ухвалою суду від 20.03.2023 р. суд відклав розгляд справи на 03.05.2023 р.

Ухвалою суду від 03.05.2023 р. суд залучив до участі у справі в якості третіх особіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та ОСОБА_3 , та відклав розгляд справи на 06.06.2023 р.

06.06.2023 р. на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення позивача №01-10/46 від 05.06.2023 р., за якими повідомив, що відзив на позовну заяву станом на 05.06.2023 р. ліквідатор ПрАТ «Троїцький маслоробний завод» Бохан О.С. не отримував.

Також позивачем надано клопотання №01-10/45 від 05.06.2023 р., за яким просить суд розглянути справу №913/3475/13(913/35/23), без участі позивача та за наявними матеріалами у справі.

Ухвалою суду від 06.06.2023 р. закрито підготовче провадження у справі № 913/3475/13(913/35/23); призначено справу до судового розгляду по суті на 27.06.2023 р.

27.06.2023 р. в судове засідання представники учасників не прибули суд відклав розгляд справи на 25.07.2023 р.

25.03.2023 р. в судове засідання представники учасників не прибули.

Судом враховано, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: м. Луганськ Луганської області.

Згідно з чч. 1,2,3 ст 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

З огляду на те, що місцезнаходженням відповідача згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є м. Луганськ Луганської області., яке віднесено до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022, повідомлення відповідача про проведення судових засідань здійснювалось шляхом розміщення повідомлень на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також суд враховує висновок Європейського суду з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи вищевикладене, судом вчинені всі можливі заходи для належного повідомлення учасників про розгляд справи та забезпечення його процесуальних прав на подання відзиву та клопотань щодо розгляду справи у встановлені судом строки.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності представників сторін у даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

18.04.2013 р. між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу інженерної споруди та предметом за цим договором є димова труба, вартість якої визначена у розмірі: 30 000,00 грн.

У відповідності до п. 1.1. Договору, Продавець на умовах Договору передав у власність Покупцю майно, виключене зі складу комплексу об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , димову трубу (металеву) із укріплюючими дротами на залізобетонному фундаменті, інвентарний номер 46 (що надалі іменована - «Інженерна споруда»), та Покупець сплачує Продавцю 30 000,00 (тридцять тисяч) грн 00 коп (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 2.2. Договору, Покупець зобов`язався виконати свій обов`язок щодо оплати за придбану Інженерну споруду в строк до 15.05.2013 шляхом внесення готівкових коштів до каси Продавця або у порядку здійснення безготівкових розрахунків - на банківський рахунок Продавця.

Підпунктом 4.1.2. п. 4.1. передбачено обов`язок Продавця попередити Покупця про права третіх осіб на інженерну споруду.

Відповідно до п.п. 4.3.2. Покупець зобов`язався здійснити повну оплату за придбане майно протягом строку та умовах, передбачених Договором, а саме до 15.05.2013 р.

Доказів оплати за договором суду не надано.

Згідно копії Договору Відповідачем було надано Акт приймання-передання майна від 19.04.2013, який передбачає, що Продавець передав у власність Покупцю, а Покупець прийняв від Продавця у свою власність майно, виключене зі складу комплексу об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою: Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке, вул. Чкалова, буд. 22, димову трубу (металеву) із укріплюючими дротами, на залізобетонному фундаменті, інвентарний номер 46. Претензії у Сторін відсутні.

Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчувався, що підтверджує його копія, надана на електронну адресу ліквідатора банкрута відповідачем.

Згідно витягу від 31.01.2023 за № 053 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація димової труби (металева) із укріплюючими дротами на залізобетонному фундаменті, що знаходиться за адресою: Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке, вул. Чкалова, 22, на відповідача не проводилась, тобто реєстраційні дії відносно майна з переходу права власності на Предмет Договору не здійснювались.

У відповідності до відомостей, що містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо позивача від 11.04.2017 за № 84833272, на момент формування довідки обліковувалась заборона, встановлена на все нерухоме майно боржника за заявою відділу державної виконавчої служби Троїцького районного управління юстиції. Підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 16.12.2011 заступником начальника ВДВС Троїцького РУЮ Севостьяновим О.Г. Тобто, за період з 16.12.2011 по 11.04.2017 існувала встановлена органом ДВС заборона на розпорядження боржником власного майна.

08.01.2014 р. за заявою боржника Приватного акціонерного товариства «Троїцький маслоробний завод», , Господарським судом Луганської області винесено Ухвалу від про порушення провадження у справі № 913/3475/13 про банкрутство.

16.01.2014 Господарським судом Луганської області на підставі Постанови у справі № 913/3475/13 було визнано ПрАТ «Троїцький маслоробний завод», , банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

01.09.2017 р. між Піскарьовою С.А., яка діяла в інтересах відповідача та ПрАТ «ВФ Україна» був укладений договір № 16-2017 про надання послуг з утримання обладнання.

Ліквідатор звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом про визнання про встановлення нікчемності правочину договору купівлі-продажу інженерної споруди №б/н від 18.04.2013 р. посилаючись на те, що про зазначені обставини йому стало відомо після 28.08.2021 р. при складенні звіту про оціночну вартість комплексу будівель і споруд, наявних транспортних засобів та обладнання банкрута й перевірки наявності майна коли було виявлено споруду з телекомунікаційним обладнанням, для покриття мобільним зв`язком смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області.

23.09.2021 на адресу ПрАТ «ВФ Україна» (мобільний оператор Vodafone) направлено запит - про надання інформації та документів з приводу перебування обладнання на території банкрута.

Ліквідатором отримано відповідь за вих. № ТД-21-10927 від 08.10.2021 р., відповідно до якої вбачається, що на території банкрута на збірно-розбірній інженерній споруді (металевій димовій трубі із відтяжками кріплення) на залізобетонному фундаментному блоці та прилеглому майданчику біля цієї споруди, розміщене обладнання мобільного зв`язку телекомунікаційної мережі ПрАТ «ВФ Україна».

28.12.2021 р. ліквідатором засобами електронної пошти від відповідача було отримано заяву з копіями документів.

Ліквідатор вважає договір купівлі-продажу інженерної споруди від 18.04.2013, укладений між ПрАТ «Троїцький маслоробний завод», в особі Голови Правління Пащєнка С.І., та відповідачем нікчемним.

В зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги про встановлення нікчемності правочину договору купівлі-продажу інженерної споруди №б/н від 18.04.2013 р., укладеного між позивачем та відповідачем, та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, треті особи заперечень на позовну заяву не надали.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу, зокрема, нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частина перша статті 236 ЦК України визначає, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до законодавства за ступенем недійсності всі правочини поділяються на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні), недійсність яких прямо передбачена законом, та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані).

Нікчемний правочин недійсний через пряму вказівку у правовій нормі у момент його вчинення, тому судового рішення про визнання його недійсним не вимагається (quae contra ius fiunt debent utique pro infectis haberi - зроблене проти закону повинне вважатися нікчемним). Нікчемний правочин не підлягає виконанню. На нікчемність правочину мають право посилатися і вимагати в судовому порядку застосування наслідків його недійсності будь-які заінтересовані особи.

Нікчемний правочин є недійсним тільки у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому сторони не вправі вимагати одна від одної його виконання.

Правочин є нікчемним з моменту його вчинення незалежно від пред`явлення позову про визнання його недійсним і бажання сторін. Бажання сторін про визнання його дійсним до уваги не беруться, оскільки такий правочин суперечить нормам закону. Суд допускає визнання такого правочину дійсним лише у випадках, визначених законом.

Наприклад, при недодержанні нотаріальної форми договору за умови його повного або часткового виконання, якщо одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (частина друга статті 220 ЦК України). Наявність можливості визнання дійсним вчиненого правочину не зобов`язує суд виносити таке рішення, оскільки правочин може порушувати інші умови дійсності правочинів або навіть бути неукладеним у зв`язку із недосягненням згоди за всіма істотними умовами.

Нікчемний правочин не породжує правових наслідків, притаманних правочинам даного виду, і сторони не досягнуть бажаного результату внаслідок вчинення нікчемного правочину. Нікчемний правочин породжує лише наслідки, пов`язані з його недійсністю. Відповідно до статті 216 ЦК України такими наслідками будуть поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція) та відшкодування збитків або моральної шкоди, завданих другій стороні або третій особі внаслідок його вчинення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) зазначила, що визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин недійсний у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Згідно ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

На підставі зазначеного вище суд вважає посилання позивача на нікчемність спірного правочину обґрунтованими, а позовні вимоги про застосування наслідків нікчемного договору - такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі в сумі 2684 грн. 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись Керуючись ст. 129, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нікчемним правочин - Договор купівлі-продажу інженерної споруди № б/н від 18.04.2013, укладений між Приватним акціонерним товариство «Троїцький маслоробний завод», , та фізичною особою ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

3. Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 (індивідуальній податковий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 повернути Приватному акціонерному товариству «Троїцький маслоробний завод» , вул. Чкалова, буд. 22, смт. Троїцьке, Троїцький район, Луганська область, 92100) димову трубу (металева) із укріплюючими дротами на залізобетонному фундаменті, інвентарний номер 46, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , наказ видати.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальній податковий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Троїцький маслоробний завод» (, вул. Чкалова, буд. 22, смт. Троїцьке, Троїцький район, Луганська область, 92100) судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп., наказ видати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 26.07.2023 р.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО