УХВАЛА

31 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/454/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Банаська О. О., Огородніка К. М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 25.01.2023

та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

від 31.10.2022

у справі № 904/454/22

за позовом за позовом Фізичної особи-підприємця Карагана Олексія Вікторовича

до відповідача: 1. Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області; 2. Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області; 3. Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, 4. Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державна казначейська служба України

про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 Головне управління Державної фіскальної служби України у Київської області звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі № 904/454/22.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області і у справі № 904/454/22 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023.

29.05.2023 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі № 904/454/22 залишено без руху, надано Головному управління Державної фіскальної служби України у Київської області строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме чітко зазначити, які судові рішення у справі № 904/454/22 він просить скасувати з зазначенням підставу (підстави), на якій (яких) ним подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статті 287 цього Кодексу підстави (підстав), та з відповідним обґрунтуванням такої (таких) підстави (підстав) та вказати, які саме повноваження суду касаційної інстанції скаржник просить застосувати за результатами касаційного перегляду.

09.06.2023 Головне управління Державної фіскальної служби України у Київської області направило до суду уточнену касаційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 у справі № 904/454/22.

Ухвалою Верховного Суду від 27.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 у справі № 904/454/22. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 у справі № 904/454/22 залишено без руху. Надано Головному управління Державної фіскальної служби України у Київської області строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 533 642,70 грн. за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 у справі № 904/454/22,зазначено про право звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши підстави для поновлення строку та надавши належні та допустимі докази отримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

13.07.2023 Головне управління Державної фіскальної служби України у Київської області направило до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання, в якому просить звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 904/454/22, яке мотивовано тим, що скаржник фінансово неспроможний здійснити сплату судового збору.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 27.07.2023 № 29.2-02/1839, у зв`язку з відпусткою судді Васьковського О. В, Погребняка В. Я. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/454/22.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційних скарг Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області у справі № 904/454/22 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Огородніка К.М., судді - Банаська О. О., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Щодо клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд касаційної інстанції зазначає, що пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Розглянувши зазначене клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, Законом України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема звільнити її від сплати судового збору.

Так, враховуючи майновий стан сторони, наділений правом відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору: (1) за клопотанням фізичних осіб - позивачів, тільки за наявності певних умов, або (2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (Провадження № 11-336апп20), що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, колегія суддів враховує висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 (Провадження №11-24апп21), що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Утім скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України "Про судовий збір", а предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього ж Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Київської області так і не усунено недоліки касаційної скарги щодо сплати судового збору у встановлені судом касаційної інстанції строки, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 у справі № 904/454/22 вважається неподаною та підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 у справі № 904/454/22 повернути скаржнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. О. Банасько

К. М. Огороднік