УХВАЛА

про передачу справу за підсудністю

м. Київ

01.06.2023Справа № 910/3761/21

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., при секретарі судового засідання Гаврищук К.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" 01030, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького/І.Франка, будинок 31/27

до 1. Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" 01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 83-А

2. Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок 1

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "РІО ФІН" 01054, місто Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок 59

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТПАЛЬМ" 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 16

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Реверс Інвест" 01033, місто Київ, вулиця Гайдара, будинок 58/10

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна АДРЕСА_1 , тел.

2. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович АДРЕСА_2

3. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесси Володимирівна 01054, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 49, оф. 1

4. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна 01025, м.Київ, вул. Велика Житомирська, 6/11, к. 22

5. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Козаєва Наталія Михайлівна 02140, м.Київ, вул. Мишуги, 7-А, прим. 1

про визнання недійсними правочинів

Представники сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідача 1: не з`явився.

від відповідача 2: Приходько Т.П.

від відповідача 3: Єлисеєв Є.В.

від відповідача 4: не з`явився.

від відповідача 5: не з`явився.

від третіх осіб 1-5: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "РІО ФІН", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТПАЛЬМ" (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про:

- визнання недійсним Іпотечного договору, посвідченого 27.06.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1980 (з урахуванням Договорів про внесення змін до іпотечного договору № 3021 від 22.09.2008 (дублікат), № 3054 від 25.09.2008, № 3620 від 28.11.2008, № 1498 від 16.06.2011, № 2661 від 29.07.2012, № 1943 від 23.08.2012) в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 121 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. та реєстрованого в реєстрі № 873 в частині майнових прав на квартиру № 121 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу квартири 29.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 495, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В. щодо квартири № 121 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., який зареєстрований в реєстрі № 2098, в частині майнових прав на квартиру № 121 по вул. Діловій 2 б у м. Києві;

- визнання визнати недійсним Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., який зареєстровано в реєстрі № 3060, в частині майнових прав на квартиру № 121 по вул. Діловій 2 Б у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення його прав як власника квартири № 121 по вул. Діловій, 2 Б у м. Києві, набутого за інвестиційним договором від 26.12.2005 року № 5, внаслідок протиправного відчуження спірного майна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм", з подальшою державною реєстрацією прав на підставі договору купівлі-продажу квартир від 29.09.2020 року, укладеного останнім з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" як іпотекодержателем в порядку статті 38 Закону України "Про іпотеку". При цьому, право продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" належало на підставі іпотечного договору, договорів про внесення змін до іпотечного договору, рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 року та договору про відступлення права вимоги від 20.02.2019 року за іпотечним договором. Таким чином, за твердженням позивача, оскільки ТОВ "Інвестгарант" не був іпотекодавцем майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 , вищенаведені договори порушують права позивача та мають бути визнані недійсними на підставі ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 року у справі № 910/3761/21, позовні вимоги задоволені повністю. Визнано недійсним Іпотечний договір, посвідчений 27.06.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1980 (з урахуванням Договорів про внесення змін до іпотечного договору № 3021 від 22.09.2008 року (дублікат), № 3054 від 25.09.2008 року, № 3620 від 28.11.2008 року, № 1498 від 16.06.2011 року, № 2661 від 29.07.2012 року, № 1943 від 23.08.2012 року) в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 121 по вул. Діловій, 2 Б у м. Києві, визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., який зареєстрований в реєстрі № 5060 в частині майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О., та реєстрований в реєстрі № 873 в частині майнових прав на квартиру № 121 по вул. Діловій, 2 Б у м. Києві; визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 30.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., який зареєстрований в реєстрі № 2098 в частині майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 ; визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири 29.09.2020, зареєстрований в реєстрі за № 495, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В., щодо квартири АДРЕСА_4 ; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІО ФІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТПАЛЬМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Реверс Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Постановою Верховного Суду від 21.03.2023 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 року і рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 року у справі № 910/3761/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 року справу № 910/3761/21 передано на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 року справу прийнято до розгляду суддею Селівоном А.М., приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.06.2023 року.

У підготовче судове засідання 01.06.2023 року з`явились представники відповідачів 2, 3. Представники позивача, відповідачів 1, 4, 5 та треті особи особисто/та або їх уповноважені представники в судове засідання 01.06.2023 року не з`явились.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що згідно частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, позивач, відповідач 4 та треті особи 1, 2, 5 про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 337, 977, 353, 345, 985.

Копія ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 року, яка направлялась на адресу місцезнаходження відповідачів 1, 5 та третіх осіб 3, 4, повернулись до суду 24.05.2023 року, 25.04.2023 року, 24.05.2023 року та 25.04.2023 року відповідно неврученими адресатам із відмітками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув" та "адресат відсутній за вказаною адресою".

В той же час, судом згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено відповідність адрес місцезнаходження відповідачів 1, 5 зазначеним на конвертах, що повернулися.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, постанові від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/18).

Окрім того, згідно пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що відповідачі 1, 5 та треті особи 3, 4, за умови попереднього розгляду даної справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій, не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду про прийняття справи № 910/3761/21 до провадження та призначення підготовчого засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Додатково позивач та треті особи 1, 2, 5 про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись шляхом надсилання судом засобами електронного зв`язку на електронні адреси позивача та третіх осіб 1, 2, 5 зазначені в матеріалах справи, а саме: , , , , копії ухвали суду від 20.04.2023 року про прийняття справи до провадження та призначення судового засідання у справі № 910/3761/21, факт отримання якої 21.04.2023 року підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про доставку електронних листів до електронної скриньки.

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження відповідачів 1, 5, третіх осіб 3, 4 та повідомлення їх про розгляд справи судом.

Судом повідомлено, що через канцелярію суду 02.05.2023 року від відповідача 2 надійшли пояснення у справі № 910/3761/21 вих. №117/15936/2023 від 28.04.2023 року з доказами направлення іншим учасникам справи; від позивача 31.05.2023 року - заява вих. № 88/2023 від 31.05.2023 року про направлення даної справи за підсудністю для розгляду в межах справи № 910/2116/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс". Вказані документи судом долучено до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру від учасників справи до суду також не надходило.

У підготовчому судовому засіданні 01.06.2023 року представники відповідачів 2, 3 проти задоволення заяви позивача про направлення справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/2116/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" (відповідача 1) не заперечували.

Розглянувши в судовому засіданні 01.06.2023 року заяву позивача про направлення справи № 910/3761/21 для розгляду в межах справи № 910/2116/21 про банкрутство відповідача 1 - ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" суд зазначає, що за змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду" але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст. 6 Конвенції, ототожнюється з правом на доступ до правосуддя, тобто кожна особа повинна мати можливість ініціювати судовий розгляд справи щодо своїх цивільних прав і свобод та отримати справедливий і ефективний судовий захист.

Так, судом встановлено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 року, за заявою ТОВ "РІО ФІН" відкрито провадження у справі № 910/2116/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" (), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича.

Вказані обставини додатково підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" () та даними офіційного веб-порталу Судової влади України щодо оприлюднення відповідної інформації 10.06.2021 року.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно частини 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Верховною Радою України 18.10.2018 року було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства, офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019 року. З урахуванням частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, згідно яких останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом, вказаний кодекс набрав чинності 21.10.2019 року.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, зокрема, такі спори розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Так, згідно ч. 1, ч. 2. ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник: спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч.1 ст. 20 ГПК України та застосовується незалежно від суб`єктного складу сторін.

Ключовим, в даному випадку, за висновками суду є те, що в межах справи про банкрутство мають вирішуватися спори як з майновими вимогами саме до боржника, так і в контексті ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори з вимогами про витребування (повернення) майна боржника, оскільки результат розгляду відповідних вимог впливатиме на обсяг ліквідаційної маси боржника.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 922/928/17.

Згідно з частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

За висновками суду, розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, предмет спору та суб`єктний склад сторін у даній справі, а саме той факт, що предметом даного спору є, в тому числі, визнання недійсним Іпотечного договору, посвідченого 27.06.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1980, укладеного між АКБ "Київ" як іпотекодержателем та ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" як іпотекодавцем, стосовно якого Господарським судом міста Києва 09.06.2021 року відкрито провадження у справі № 910/2116/21 про банкрутство та який є боржником у розмінні ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, отже результати розгляду вимог позивача у даному спорі вплинуть на обсяг ліквідаційної маси цього товариства, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в окремому позовному провадженні, а має бути розглянута в порядку загального позовного провадження виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи № 910/3761/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "РІО ФІН", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТПАЛЬМ" про визнання недійсними правочинів підлягають направленню за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/2116/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" (), а відповідне клопотання позивача - задоволенню.

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 20, 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 910/3761/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Реверс Інвест", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни про визнання недійсними правочинів передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в порядку загального позовного провадження в межах справи № 910/2116/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" ().

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон