ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. Справа№ 910/10314/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Ходаківської І.П.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

без участі представників сторін, у спрощеному провадження у відповідності до вимог ст. 247 ГПК України розглянувши матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2023

у справі №910/10314/22 (суддя Нечай О.В.)

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

про стягнення 195 944, 98 грн,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - відповідач) про стягнення 195 944, 98 грн, з яких 161 412, 24 грн плати за користування вагонами, 5 479, 08 грн збору за зберігання вантажу, 26 337, 52 грн інфляційних втрат та 2 716, 14 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було надано станції відправлення перевізних документів (накладних) на відправлення вантажу (порожніх вагонів), а тому з моменту забирання вагонів з під`їзної колії ТОВ "Лемтранс" до моменту оформлення перевізних документів вагони були затримані і за період затримки відповідачу нараховано плату за користування вагонами й збір за зберігання вантажу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.02.2023 позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" 161 412 грн 24 коп. плати за користування вагонами, 5 479 грн 08 коп. збору за зберігання вантажу та 2 503 грн 37 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції зазначив на те, що в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення позивачем відповідачу вимоги про сплату збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами тому відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Не погоджуючись з судовим рішенням, акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2023 у справі №910/10314/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог по стягненню інфляційних втрат та 3% річних, задовольнити позов акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що докази про сплату збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами містяться в матеріалах справи, зокрема, такими доказами є копії відомостей ГУ - 46 №№13039023, 14039024, 16039025 та копії накопичувальних карток ФДУ-92 №№13039017, 14039018, 16039019. Оскільки спірні відомості та накопичувальні картки підписані із зауваженнями відповідача, внаслідок чого залізниця не мала права списувати спірні суми із попередньої оплати. При цьому факт надання позивачем відповідачу таких документів на підпис і є вимогою про сплату збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами. В свою чергу, проставлення відповідачем зауважень, які унеможливили списання коштів, є відхиленням вказаної вимоги.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 апеляційну скаргу у справі №910/10314/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Кропивна Л.В., Ходаківська І.П.

З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 20.03.2023 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи №910/10314/22 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2023 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10314/22.

05.04.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/10314/22.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 враховуючи перебування судді Кропивної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, справу №910/10314/22 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 справу №910/10314/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А. (доповідач у справі), судді Пономаренко Є.Ю., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 прийнято апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2023 у справі №910/10314/22 до провадження вказаною колегією суддів. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2023 в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

05.05.2023 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

01.06.2023 через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14 листопада 2019 року між АТ "Українська залізниця" та ТОВ "ЛЕМТРАНС", як користувачем укладено договір №ПР/М-19730/НЮдч про подачу та збирання вагонів ТОВ «ЛЕМТРАНС» (а.с. 11-13) при станції Кам`янське регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (далі - договір про подачу та забирання вагонів), за умовами якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження та ремонт і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить користувачу на підставі договорів оренди від 17.10.2019 №12/02-6937-ОД і № 12/02-6938-ОД та примикає стрілкою №59 до непарної горловини Вантажного парку та стрілкою №61 до колії №10 Вантажного парку станції Кам`янське (п. 1 договору).

Відповідно до п. 5 договору вагони на під`їзну колію подаються після повідомлення, яке передається відповідальним представником станції Кам`янське по телефону відповідальному представнику користувача не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження (форми ГУ-2).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання залізницею повідомлення користувача про готовність вагонів до забирання (п. 10 Договору).

У п. 12 договору зазначено, що за подачу та забирання вагонів, користувач сплачує залізниці плату, зокрема, за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, а також за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного користування незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо) - згідно з Правилами зберігання вантажів за ставками Тарифного керівництва №1 розділ ІІІ п. 2.1.

Вказаний договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.12.2019 по 16.10.2024 включно (п. 19 договору про подачу та забирання вагонів).

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

30 червня 2020 року відповідач приєднався до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом направлення позивачу Заяви про прийняття в цілому пропозиції укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-30600592/2020-0001 від 30.06.2020, яка прийнята позивачем 30.06.2020. (а.с. 54)

Матеріалами справи підтверджується, що 25.02.2022 на станції Кам`янське Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" працівниками залізниці складено Акти загальної форми №1348 та №1349 (форми ГУ-23) про початок затримки вагонів, пов`язаний з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження. (а.с. 21, 23)

За аналогічних обставин 03.03.2022 на станції Кам`янське Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" працівниками залізниці складено Акт загальної форми №1441 (форми ГУ-23). (а.с. 25)

В подальшому працівниками залізниці складено Акти загальної форми №1639, №1640, №1612, №1638, №1720, у яких зафіксовано час закінчення затримки вагонів, у зв`язку із оформленням залізничних накладних на перевезення вагонів. (а.с. 24, 26-28 )

З огляду на вищевказане, позивачем нараховано позивачу плату за користування вагонами в сумі 161 412, 24 грн по відомостях плати №13039023, №14039024, №16039025 (форми ГУ-46) та збір за зберігання вантажу в сумі 5 479, 08 грн, згідно з накопичувальними картками №13039017, №14039018, №16039019 (форми ФДУ-92), які підписані представником відповідача із зауваженням про те, що простій виник не з його вини. (а.с. 14-20)

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вимоги щодо сплати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за весь час затримки, доведений та документально підтверджений тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Щодо вимог про стягання інфляційних та 3% річних зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення позивачем відповідачу вимоги про сплату збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами тому відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 2 статті 307 ГК України передбачено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно з ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Звертаючись з апеляційною скаргою позивач не згоден з рішення суду в частині відмови у стягнення інфляційних втрат в розмірі 26 337, 52 грн та 3% річних в розмірі 2 716, 14 грн, тому у відповідності до частини ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вже зазначалось, 30.06.2020 між ТОВ «ЛЕМТРАНС» та AT «Укрзалізниця» було укладено договір приєднання про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №8208503. (а.с.55-72)

Відповідно до п. 2.1.4. договору, обов`язком замовника є сплата послуг перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. (а.с.55)

За умовами пунктів 4.1. та 4.2 договору розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» AT «Укрзалізниця». Оплата послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника. (а.с.58)

Згідно вимог цього ж Договору, оплата послуг за договором здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Отже, обов`язком відповідача за умовами договорів є внесення попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що за договором про надання послуг (п.2.1.4) передбачено обов`язок відповідача сплачувати послуги залізниці, але не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання. (а.с.55)

З матеріалів справи вбачається, що в період складання відомостей 13.03.2022 по 16.03.2022 плати за користування вагонами та накопичувальних карток позивачем, на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» акціонерного товариства «Українська залізниця», ТОВ «ЛЕМТРАНС» відповідно до переліків:

№20220313 від 13.03.2022 мав передоплату у розмірі 34 879 927, 52 грн (а.с.106);

№20220314 від 14.03.2022 мав передоплату у розмірі 20 316 556, 90 грн (а.с.111);

№20220315 від 15.03.2022 мав передоплату у розмірі 19 390 923, 88 грн (а.с.118).

Отже, за умовами договору (п.2.1.4) оплата послуг, а також зборів та інших платежів здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника. (а.с.55)

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апелянт не довів факту несвоєчасного виконання відповідачем свого обов`язку по внесенню попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що факт пред`явлення позивачу відомостей форми ГУ-46 та накопичувальних карток форми ФДУ-92 є вимогою про сплату збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами, однак колегія суддів критично оцінює зазначені доводи, оскільки на вказаних документах містяться заперечення відповідача (а.с.14-20). В матеріалах справи відсутні докази того, що в подальшому позивач звертався до відповідача з будь якими вимогами щодо сплати збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями укладених сторонами договорів визначено, що розрахунки між сторонами здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" AT "Українська залізниця" на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника.

Отже, оплата послуг, а також зборів та інших платежів здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Оскільки термін виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами не визначений у договірному порядку, для визначення моменту виникнення грошового зобов`язання підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до яких якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пред`явлення вимоги має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до боржника. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги кредитором, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази пред`явлення вимоги про сплату грошового зобов`язання, тому вимоги щодо стягнення з відповідача 26 337, 52 грн інфляційних втрат та 2 716, 14 грн 3% річних є безпідставними та необґрунтованими.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищезазначене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 10.02.2023 у справі №910/10314/22, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2023 у справі №910/10314/22 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2023 у справі №910/10314/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/10314/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

І.П. Ходаківська