ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Справа № 902/1060/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Мишковська Т.М. (адвокат)

від відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Проект-Буд" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 30.03.2023 (суддя Яремчук Ю.О., повний текст складено 10.04.2023)

у справі № 902/1060/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Проект-Буд"

до Уланівської сільської ради

про стягнення 380 161,39 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Вінницької області перебувала позовна заява ТОВ "Вінниця Проект-Буд" до Уланівської сільської ради з вимогою про стягнення 238 057,62 грн основного боргу, 59 533,68 грн інфляційних втрат, 9 783,16 грн відсотків річних та 72 786,93 грн пені.

Підставою звернення позивача до суду стало порушення умов Договору про закупівлю робіт № 3 від 31.08.2020, підписаного між ТОВ "Вінниця Проект-Буд" та Лознянською сільською радою в частині оплати проведених підрядником робіт по встановленню електрообладнання та монтажу насосної станції, вартість яких складає 238 057,62 грн, а також нарахованих на вказану заборгованість компенсаційних та штрафних стягнень.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 30.03.2023 у справі № 902/1060/22 у задоволенні позову ТОВ "Вінниця Проект-Буд" до Уланівської сільської ради про стягнення 380 161,39 грн відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд дійшов висновку, що у відповідача відсутній борг перед позивачем за додатково виконані роботи, оскільки останні не були передбачені Договором № 3 від 31.08.2020 про закупівлю робіт та додатковими угодами до нього.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд неналежним чином оцінив подані сторонами докази та не врахував усі обставини справи, відтак дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вінниця Проект-Буд" на рішення Господарського суду Вінницької області від 30.03.2023 у справі № 902/1060/22; апеляційну скаргу постановлено розглянути в судовому засіданні.

Від Уланівської сільської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується із доводами апелянта та вказує, що місцевим господарським судом досліджено всі докази, подані сторонами у процесі розгляду позовної заяви та надано їм вірну оцінку, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду Вінницької області від 30.03.2023 у справі № 902/1060/22 - без змін.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та просить апеляційну скаргу задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином через систему "Електронний суд".

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті суду в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи № 902/1060/22, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 31.08.2020 між ТОВ "Вінниця Проект-Буд" (Підрядник) та Лознянською сільською радою (Замовник) був укладений Договір про закупівлю робіт № 3 від 31.08.2020 (далі - Договір).

Умовами договору між сторонами було погоджено, що Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт по проекту ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 "Нове будівництво розвідувально-експлуатаційної свердловини в с. Лозна Хмільницького району Вінницької області за кодом СРV за ДК 021:2015 - 45200000 - 9 - Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва".

Між сторонами було визначено, що договірна ціна (ціна договору) є твердою та визначається на підставі додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору (договірна ціна), враховує всі можливі податки, збору та інші обов`язкові платежі та становить 974 003,24 грн, в тому числі податок на додану вартість (ПДВ).

Сума наявних бюджетних асигнувань па 2020 рік складає 600 000,00 грн з ПДВ за рахунок місцевого бюджету, але в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок Замовника.

Фінансування робіт проводиться за планом, який є невід`ємною частинною цього договору (додаток № 3).

Замовник має право перерахувати Підряднику попередню оплату (авансу) для виконання робіт річного обсягу передбаченого проектно-кошторисною документацією на рахунок Підрядника, відкритий в органах Державного Казначейства у встановленому законодавством порядку, у розмірі до 30% (тридцяти відсотків) від розміру фінансування відповідного року, наведеного у п. 3.1. договору, відповідно до Постанови КМУ від 04.12.2019 р. № 1070 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".

Сума цього договору може були зменшена за взаємною згодою Сторін.

Договірна ціна зазначена у відповідності до чинних діючих національних стандартів в будівництві.

Відповідно до пунктів 4.1.- 4.4.- Договору, замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (ПФ №КБ-2в), інших актів та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ПФ №КБ-3) протягом п`яти робочих днів після надходження коштів з бюджету на реєстраційний рахунок Замовника.

Акт приймання виконаних будівельних робіт (ПФ №КБ-2в), інші акти та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ПФ №КБ-3) готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника на паперових носіях поетапно, по мірі виконання робіт.

Замовник зобов`язаний розглянути і підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 5-ти робочих днів з дня одержання (пункт 4.3 Договору).

Якщо від Замовника не надійшло жодних письмових зауважень щодо виконання робіт та він з будь-яких причин не підписав акти приймання виконаних будівельних робіт (ПФ №КБ-2в) та інші акти у вказаний у пункті 4.5 Договору термін - роботи вважаються прийнятими та підлягають оплаті у порядку передбаченому даним Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 5.1. Договору, строк виконання робіт визначено до 31.12.2020.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Строк дії договору може продовжуватись у разі виникнення доку ментально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат Замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. (п. 12.1 Договору)

Сторони узгодили, що всі зміни та доповнення до даного Договору вносяться лише за згодою Сторін, письмово, у формі додаткових угод, які підписуються Сторонами та є невід`ємною частиною даного Договору (п. 13.2 Договору), в тому числі строк дії Договору за згодою сторін може бути продовжений, про що укладається додаткова угода. (п. 12.2 Договору)

Додатком № 2 до Договору було погоджено календарний графік виконання робіт на 2020 (на 1 та 2 місяці).

Додатком № 3 до Договору було погоджено план фінансування будівництва "Нове будівництво розвідувально - експлуатаційної свердловини в с. Лозна, Хмільницького району, Вінницької області" що становить 974 003,24 грн.

16.11.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 3 від 31.08.2020, якою сторони конкретизували порядок розрахунку за виконані роботи відповідно до реального фінансування видатків Замовника у IV кварталі 2020 року.

Пункт 3.1. Договору викладено в наступній редакції: "Договірна ціна (ціна Договору) є твердою та визначається на підставі Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору (договірна ціна), враховує всі можливі податки, збори та інші обов`язкові платежі та і становить 974 003,24 грн, в тому числі ПДВ.

Замовник бере на себе бюджетні зобов`язання відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України виключно в межах відповідних фактичних надходжень бюджетних коштів.

Сума наявних бюджетних асигнувань на 2020 рік складає 530 000,00 грн з ПДВ за рахунок місцевого бюджету, але в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок Замовника.

Враховуючи дану обставину, Сторони вирішили внести зміни та викласти в новій редакції план виконання робіт, який є невід`ємною частинною договору (додаток № 2).

Враховуючи дану обставину Сторони вирішили внести зміни та викласти в повій редакції план фінансування робіт, який є невід`ємною частинною договору (додаток № 3).

Керуючись пунктом 12.2, пунктом 13.4 договору, ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із закінченням дії договору, Сторони погодили продовжувати дію договору на строк до 31.03.2021, достатній для завершення робіт, якщо видатки на цю мету будуть затверджені в установленому порядку.

Внесено зміни до п. 12.1 розділу "Строк дії договору" Договору та викласти його в наступній редакції: "Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.03.2021 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Строк дії договору може продовжуватись у разі виникнення доку ментально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат Замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі".

Додатком № 2 до договору № 3 від 16.11.2020 між сторонами було погоджено календарний графік виконання робіт на листопад 2020 року на суму 530 000,00 грн.

Додатком № 3 до договору № 3 від 16.11.2020 було погоджено план фінансування будівництва на листопад 2020 року в межах 530 000,00 грн.

Рішенням № 22 від 23.02.2021 сесії № 2 VIII скликання "Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Уланівської сільської ради" було розпочато процедуру реорганізації.

На підставі вищевказаного рішення Уланівська сільська рада стала правонаступником Лознянської сільської ради.

25.03.2021 відповідачу подано додаткову угоду № 2 на продовження терміну дії Договору до 31.12.2021, акт № 3 (приймання виконаних будівельних робіт №КБ-2В) та довідку (про вартість виконаних робіт №КБ-3) за березень 2021 року на суму 238 057,62 грн, що зареєстровано у селищній раді 26.03.2021 за вх. № 531. Додаткова угода залишена без відповіді та підписання.

В подальшому на адресу Уланівської сільської ради було направлено претензію - вимогу на оплату суми боргу 238 057,62 грн та нарахованих за період прострочення грошового зобов`язання 59 533,68 грн інфляційних втрат, 9 783,16 грн 3% річних, 72 786,93 грн пені (всього 380 161,39 грн), у відповідь на яку відповідач зазначив, що заборгованість не визнається, а зобов`язання за Договором вважають виконаними.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 877 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію. Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності. Якщо підрядник не виконав обов`язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва.

Згідно зі ст. 878 ЦК України замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором. Внесення до проектно-кошторисної документації змін, що потребують додаткових робіт, вартість яких перевищує десять відсотків визначеної у кошторисі ціни, допускається лише за згодою підрядника. У цьому разі підрядник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

У 2020 році Підрядником, згідно умов Договору та в межах наявних бюджетних асигнувань на 2020 рік, проведені роботи по бурінню свердловини глибиною 100 м. згідно проектно-кошторисної документації та досягнуто результатів в розмірі: дебіт води 3,6 м Угод., що обопільно підписаними сторонами довідками (про вартість виконаних будівельних робіт №КБ-3) та актами (приймання виконаних будівельних робіт №КБ-2в), зокрема, акт № 1 від 26.11.2020 на суму 425 089,22 грн, та акт № 2 від 03.12.2020 на суму 104 910,78 грн, загалом на суму 530 000,00 грн.

Судами встановлено та не заперечувалось сторонами, що роботи виконанні у 2020 році у повному обсязі та оплачені повністю.

Як зазначає позивач, у 2021 році Підрядником проведені роботи по встановленню електрообладнання та монтажу насосної станції, вартість яких складає - 238 057,62 грн, в підтвердження надано довідку (вартість виконаних будівельних робіт №КБ- 3) та акт № 3 (приймання виконаних будівельних робіт №КБ-2В) на суму 238 057,62 грн.

Разом з тим, за твердженнями відповідача, виконані роботи є додатковими, які не були передбачені Договором та кошторисною документацією.

Колегією суддів встановлено, що укладеним сторонами Договором була обумовлена загальна вартість робіт в сумі 974 003,24 грн. Додатковою угодою № 1 від 16.11.2020 сторони конкретизували порядок розрахунку за виконані роботи у 2020 році в межах бюджетних асигнувань на 2020 рік - 530 000,00 грн та продовжили термін дії Договору до 31.03.2021, тобто погодили те, що частина робіт буде виконана в 2021 році, при цьому загальна вартість усіх робіт в сумі 974 003,24 грн залишилась незмінною.

З вказаного вбачається, що зміни до Договору щодо додаткових робіт на 2021 рік не вносились, відтак Договір № 3 від 31.08.2020 залишився в редакції підписаної сторонами, з врахуванням укладеної додаткової угоди № 1.

Тобто, сторонами було узгоджено лише розмежування робіт в межах кошторисних призначень замовника на 2020 рік без зміни загальної суми договору та обсягів запланованих робіт.

Так, на виконання додатку до Договору, Підрядником у 2021 році були проведені роботи по встановленню електрообладнання та монтажу насосної станції, вартість яких склала 238 057,62 грн, що підтверджується довідкою (про вартість виконаних будівельних робіт КБ 3) та актом № 3 (приймання виконаних будівельних робіт КБ-2В) на зазначену суму.

У відповідності до з ч. 4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частиною ч. 4 ст. 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Вказана правова позиція узгоджуєте з позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 14.05.2018 у справі № 916/2726/17.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта та скріпити запис про це своїм підписом.

Водночас, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у т. ч. шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника.

Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов`язку щодо їх оплати.

За таких обставин, законом передбачено можливість складання акту та підписання його підрядником в односторонньому порядку, що спрямовано на захист інтересів підрядника, якщо замовник безпідставно ухиляться від належного прийняття виконаної роботи.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників ( ст. 104 ЦК України).

Всупереч вказаним нормам законодавства та умовам пунктів 4.1.- 4.5. Договору, суд не врахував, що 25.03.2021 Підрядником нарочно подано лист № 18, адресований голові Уланівської територіальної громади, як правонаступнику Лознянської сільської ради, до якого додано акт №3 (приймання виконаних будівельних робіт КБ-2В) на суму 238 057,62 грн, акти на приховані роботи, копії видаткових накладних, копії сертифікатів на матеріали, а також надано два примірника додаткової угоди на продовження терміну дії Договору. Лист № 18 від 25.03.2021 зареєстрований виконкомом відповідача 26.03.2021 за вх№531.

Замовник зауважень до акту прийому виконаних будівельних робіт (ПФ №КБ-2в) не подав, відтак згідно умов Договору роботи вважаються прийнятими.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Враховуючи вищевказане судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 238057,62 грн основного боргу підставні та обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Оскільки Замовник оплату вартості виконаних робіт не здійснив, а отже за приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

За порушення зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості виконаних робіт за період прострочення зобов`язання 510 днів на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 9 783,16, інфляційних втрат в сумі 59 533,68 грн та на підставі ст. 231 ГК України, ст. 549 ЦК України позивачем здійснено нарахування пені в сумі 72 786,93 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних не являється штрафною санкцією, а є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Перевіривши розрахунок заборгованості за процентами та інфляційними втратами, апеляційний господарський суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені суд зазначає таке.

Чинним законодавством України врегульовано питання захисту прав сторін під час укладання цивільно-правових угод від імовірних недобросовісних дій іншого учасника таких правовідносин або відмови від виконання певних домовленостей. Саме задля належного виконання взятих на себе обов`язків сторонами та мінімізації ризику завдання шкоди добросовісному виконавцю цивільно-правових угод діями чи бездіяльністю боржника існують види забезпечення виконання зобов`язань, які зумовлюють настання негативних наслідків майнового характеру в разі невиконання взятого на себе зобов`язання та певним чином стимулюють до такого виконання.

Стаття 546 ЦК України передбачає види забезпечення виконання зобов`язань, зокрема, неустойкою.

Згідно зі статтею 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання в обов`язковому порядку має бути вчинено в письмовій формі. Недотримання цієї умови призводить до нікчемності такого правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання.

За визначенням ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 904/4156/18 від 10.12.2019 року зазначила, що господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визнання у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду порушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Тобто, передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції.

Зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Частина 6 ст. 231 ГК України не є нормою законодавства, яка встановлює обов`язок та умови сплати пені, тобто не є безумовною підставою для стягнення неустойки в силу закону.

Верховний Суд у постанові № 904/4156/18 від 10.12.2019 року проаналізував ст. 231 ГК України та зазначив, що положення ч. 6 ст. 231 ГК України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається облікової ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, ч. 2 ст. 231 ГК України, у ч. 6 цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Судова колегія звертає увагу на те, що сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, тобто немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 72786,93 грн штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт підтвердив свої вимоги в частині стягнення основної суми боргу та нарахування компенсаційних сум. Вимога про стягнення штрафних санкцій - пені не підлягає задоволенню через безпідставність.

Судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Вінниця Проект-Буд" підлягає частковому задоволенню. Рішення Господарського суду Вінницької області від 30.03.2023 у справі № 902/1060/22 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: 238 057,62 грн основного боргу, 59 533,68 грн інфляційних втрат, 9 783,16 грн відсотків річних, відповідно до висновків суду апеляційної інстанції.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд здійснює новий розподіл судових витрат, відповідно до якого витрати по сплаті судового збору за подання позову та за апеляційний перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 30.03.2023 у справі № 902/1060/22 розподіляються пропорційно розміру задоволених вимог. Розмір пропорції задоволених вимог проти заявлених становить 80,8%. Отже, судові витрати по сплаті судового збору за подання позову підлягають відкодуванню в сумі 4607,57 грн, а за за апеляційний перегляд в сумі 6911,33 грн.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Проект-Буд" задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року у справі №902/1060/22 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов задоволити частково.

Стягнути з Уланівської сільської ради (22032, Вінницька область, Хмільницький район, с. Уланів, вул. Миру, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Проект-Буд" (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 13, ) - 238 057,62 грн основного боргу, 59 533,68 грн інфляційних втрат, 9 783,16 грн відсотків річних, 4 607,57 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В частині вимог про стягнення 72 786,93 грн пені відмовити.

3. Стягнути з Уланівської сільської ради (22032, Вінницька область, Хмільницький район, с. Уланів, вул. Миру, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Проект-Буд" (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 13, ) - 6 911,33 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду Вінницької області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Справу № 902/1060/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "25" липня 2023 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.