ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Справа № 902/1412/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-МК" на рішення Господарського суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року (повний текст складено 08.05.2023) у справі №902/1412/22 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативні технології ПФ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-МК"

про стягнення 566 464,88 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року у справі №902/1412/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативні технології ПФ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-МК" про стягнення 566 464,88 грн - задоволено частково.

Провадження в частині стягнення 200 000,00 грн заборгованості закрито. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-МК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативні технології ПФ" 114 448,57 грн основного боргу, 83 836,25 грн - інфляційних втрат, 8 842,97 грн - 3% річних, 76 887,79 грн - пені та 7 260,23 грн відшкодування витрат на сплату судового збору. У частині стягнення 45 809,65 грн курсової різниці та 36 639,61 грн пені відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Тріада-МК" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову в частині стягнення 83 836,25 грн - інфляційних втрат, 8842,97 грн - 3% річних, 76 887,79 грн - пені відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 у справі №902/1412/22 відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-МК" на рішення Господарського суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року у справі №902/1412/22. Встановлено позивачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз.2 ч.10 ст.270 ГПК України).

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також беручи до уваги категорію та складність справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування, які вказують на незначну складність даної справи, з огляду на оскарження рішення місцевого господарського суду лише в частині стягнення 83 836,25 грн - інфляційних втрат, 8842,97 грн - 3% річних, 76 887,79 грн - пені, колегія суддів вирішує розглядати справу №902/1412/22 за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативні технології ПФ" (позивач/постачальник/підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріада-МК" (відповідач/покупець/замовник) був укладений договір №1205-21Ф (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого в порядку і на умовах, визначених даним договором, постачальник зобов`язувався здійснити поставку і передачу у власність покупця нове холодильне обладнання, асортимент, кількість і вартість якого визначаються у Специфікації, що є Додатком до цього договору, з урахуванням технічних вимог до обладнання, визначених у відповідних технічних документах, та замовленню, а покупець в свою чергу зобов`язувався прийняти та оплатити поставлений товар. Поставка товару за даним договором здійснюється на умовах DDP(Інкотермс 2010) м. Вінниця, вул. Айвазовського, 28, ТОВ «Тріада-МК». Згідно до умов даного договору, за результатами належного виконання постачальником п.1.1. даного договору, постачальник зобов`язаний виконати роботи з установки (монтажні та пусконалагоджувальні роботи) переданого покупцю обладнання, найменування та перелік яких зазначається у Технічному завданні замовника, що є Додатком до договору, на об`єкті покупця, що знаходиться за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Айвазовського, 28, відповідно до схем розташування обладнання, а покупець зобов`язується прийняти виконані роботи та сплатити їх вартість відповідно до умов цього договору.

Обладнання поставляється згідно зі Специфікаціями, що додаються даного договору та є його невід`ємними частинами (п.1.2. договору).

Загальна сума цього договору розраховується, як сума всіх Специфікацій. Загальна сума цього договору погоджується сторонами у Специфікаціях до договору у Євро. Сума договору може змінюватися, при збільшенні курсу Євро до гривні на день виконання платежу відносно курсу в узгодженій сторонами специфікації. У випадку зміни офіційного курсу Євро до гривні по відношенню курсу Євро до гривні на дату підписання сторонами Специфікацій, загальна вартість обладнання може бути змінена шляхом письмового погодження між сторонами (п.п. 2.1, 2.2., 2.3 договору).

Оплата за цим договором здійснюється в гривнях в безготівковому порядку платіжними дорученнями на р/рахунок постачальника, вказаний у реквізитах договору. Поряд оплати прописується в кожній Специфікації (п.2.4. договору).

Постачання вважається повністю здійснене після підписання сторонами актів прийому передачі матеріалів та обладнання згідно специфікацій, чи видаткових накладних.

За прострочення платежів у відповідності до п.4.1. даного договору, покупець, на письмову вимогу продавця сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за даним Договором на строк дії форс - мажорних обставин, якщо вони з`явились слідством обставин або сили, яка виникла поза волею і бажанням сторін. А саме: пожежі, повені, землетрусу, військових дій, суспільних хвилювань і безладів, а також дії державних та законодавчих органів що погіршують економічний та фінансовий стан сторін на час дії договору. Сторона, яка попала під вплив таких форс - мажорних обставин і не має можливості належно виконати зобов`язання за цим договором, зобов`язана письмово сповістити про це іншу сторону на протязі 7 днів з моменту настання таких обставин з посиланням на законодавчий, державний документ, або документ виданий, ТПП України. Інакше вказана сторона позбавляється права посилатися на настання форс - мажорних обставин які перешкоджають належним чином виконувати умови договору у майбутньому (п.п. 8.1, 8.2. договору).

Даний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.9.5. договору).

Договір обопільно підписаний сторонами та скріплений печатками.

На виконання умов даного договору 12.05.2021 між сторонами підписана Специфікація №1, відповідно до умов якої визначено найменування, одиниця, кількість та ціна у грн без ПДВ і з ПДВ загальна вартість даної специфікації складає 2 652685,73 грн.

Пунктом 1 даної специфікації сторони визначили Етапи оплати:

Перший етап - замовник здійснює оплату авансовим платежем в розмірі 20% від загальної вартості, обладнання та робіт в якості попередньої оплати упродовж 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку.

Другий етап - замовник здійснює оплату авансовим платежем в розмірі 50% від загальної вартості обладнання та робіт упродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання сповіщення від підрядника про готовність обладнання до відвантаження з заводу виробника.

Третій етап - замовник сплачує 10% від загальної вартості обладнання та робіт упродовж 30 (тридцяти) календарних днів після підписання актів прийому виконаних робіт.

Четвертий етап - замовник сплачує 10% від загальної вартості обладнання та робіт упродовж 60 (шістдесяти) календарних днів після підписання актів виконаних робіт.

П`ятий етап - замовник сплачує 10% від загальної вартості обладнання та робіт упродовж 90 (дев`яноста) календарних днів після підписання актів виконаних робіт

Строк поставки обладнання за цим додатком - 50 (п`ятдесят) календарних днів з моменту здійснення покупцем попередньої оплати у відповідності до умов, передбачених в п.1.1. цієї Специфікації.

Строк виконання робіт - 21 (двадцять один) календарний день з моменту постачання обладнання.

Специфікація обопільно підписана сторонами та скріплена печатками.

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачу, а останнім прийнято, товар на загальну суму 2 484 785,71 грн, а також надано послуг на загальну суму 110 200,01 грн, що в свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №220 від 13.07.2021, підписаною обома сторонами без будь-яких зауважень чи (або) заперечень щодо специфікації товару та його вартості, та Актами надання послуг №343 на суму 26 250,00 грн та №344 на суму 83 950,01 грн, (а.с. 13-15).

Натомість, відповідач, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, оплату за товар здійснив частково, на загальну суму 2 280 537,15 грн.

Внаслідок таких неправильних дій відповідача, останнім створена заборгованість в розмірі 314 448,57 грн, з яких 204 248,56 грн - заборгованість за обладнання, 83 950,01 грн та 26 250,00 грн - за надані послуги.

Враховуючи викладене, ТОВ "Альтернативні технології ПФ" звернулося до суду про стягнення з ТОВ "Тріада-МК" 566 464,88 грн, з яких 360 258,22 грн основний борг з урахуванням курсової різниці, 83 836,25 грн - інфляційні втрати, 8 842,97 грн - відсотки річних, 113527,40 грн пеня за період прострочення з 01.03.2022 по 14.12.2022.

Як вбачається, в подальшому, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем було сплачено основний борг в розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку відповідача (а.с. 69-70).

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, існує заборгованість відповідача перед позивачем, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 114 448,57 грн обгрунтовані, законні та, відповідно, правомірно задоволені судом першої інстанції на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 655, 692, 712, 901-903 ЦК України.

При цьому, в стягнення курсової різниці в розмірі 45 809,65 грн суд першої інстанції відмовив правомірно, оскільки її нараховано та, відповідно, пред`явлено до стягнення безпідставно, так як матеріали справи не містять письмового погодження між сторонами щодо зміни загальної вартості обладнання, як-то передбачено п.2.3 договору. Крім того, як вбачається зі Специфікації №1 до договору вартість обладнання та послуг визначено у гривнях без будь-якої прив`язки до іноземної валюти.

Разом з тим, враховуючи, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було частково сплачено суму основного боргу в розмірі 200 000,00 грн, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в цій частині в зв`язку з відсутністю предмету спору відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки прострочення виконання з боку відповідача має місце, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом щодо правомірності стягнення з останнього 83 836,25 грн - інфляційних втрат та 8 842,97 грн - 3% річних, згідно поданого позивачем розрахунку.

Відповідно до п. 7.2. договору, за прострочення платежів у відповідності до п.4.1. даного договору, покупець, на письмову вимогу продавця сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору та зважаючи, що п.7.. договору передбачена майнова відповідальність, суд першої інстанції визнавши розрахунок пені, наданий позивачем невірним та провівши його самостійно з урахуванням приписів ст.232 ГК України, правомірно задоволив пеню в розмірі 76 887,79 грн за період з 01.03.2022 по 01.09.2022. При цьому, у стягненні 36 639,61 грн пені суд першої інстанції відмовив правомірно, оскільки їх нараховано та, відповідно, пред`явлено до стягнення безпідставно.

Доводи скаржника щодо виникнення обставин непереборної сили, які звільняють його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором, колегією суддів до уваги не беруться з огляду на таке.

Пунктами 8.1.-8.2. договору сторони передбачили, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за даним договором на строк дії форс - мажорних обставин, якщо вони з`явились слідством обставин або сили, яка виникла поза волею і бажанням сторін. А саме: пожежі, повені, землетрусу, військових дій, суспільних хвилювань і безладів, а також дії державних та законодавчих органів що погіршують економічний та фінансовий стан сторін на час дії договору. сторона, яка попала під вплив таких форс - мажорних обставин і не має можливості належно виконати зобов`язання за цим Договором, зобов`язана письмово сповістити про це іншу сторону на протязі 7 днів з моменту настання таких обставин з посиланням на законодавчий, державний документ, або документ виданий, ТПП України. Інакше вказана сторона позбавляється права посилатися на настання форс - мажорних обставин які перешкоджають належним чином виконувати умови договору у майбутньому.

Відповідно до ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та пункту 3.1 Регламенту ТПП(2) форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 у справі №922/854/21.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).

З аналізу наведеного слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Іншими словами, сама по собі військова агресія російської федерації проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.

Щодо встановлення факту настання форс-мажору, слід зазначити, що відповідно до 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", виключною компетенцією засвідчувати зазначену подію наділена Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) та її регіональні підрозділи.

Зважаючи на вищевикладене, саме сертифікат ТПП України підтверджує період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) і є належним доказом, який підтверджує неможливість належного виконання відповідачем своїх зобов`язань внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Такого сертифікату відповідачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду надано не було.

Як вбачається, відповідач як на форс-мажорні обставини посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Суд звертає увагу, що загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 (адресований всім, кого це стосується) щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання відповідача (поставка оплаченого товару), тоді як доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим.

Разом з тим, незважаючи на те, що такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб, це не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. Зокрема, у будь-якому разі стороні необхідно буде довести, що зобов`язання невиконане саме у зв`язку з воєнними діями.

13.05.2022 ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що у разі необхідності сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.

Колегія суддів звертає увагу на те, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами.

Відтак, відповідачем не надано належних доказів настання саме у нього форс-мажорних обставин (сертифікат ТПП України).

Крім того, обставини, засвідчені Торгово-промисловою палатою України у листі від 28.02.2022, стосуються не лише відповідача, а також позивача, та ставлять їх в однакові умови здійснення підприємницької діяльності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що сторони у договорі визначили порядок та строк повідомлення про настання форс-мажорних обставин, при цьому, таке повідомлення має бути направлене другій стороні на протязі 7 днів з моменту настання таких обставин з посиланням на законодавчий, державний документ, або документ виданий, ТПП України.

Разом з тим, ні суді першої інстанції, ні апеляційному суду не надано, а матеріали справи не містять, доказів дотримання відповідачем положень п.8.2. договору та у визначений термін повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили.

Крім того, відповідачем не доведено суду, що ним вживалися будь-які дії стосовно виконання зобов`язання за договором у визначені терміни, також не подано доказів щодо того, що саме засвідчені листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 форс-мажорні обставини призвели до унеможливлення виконання зобов`язань за договором у встановлені строки.

Апелянт не наводить жодних доказів чи аргументів, що підтверджують той факт, що обставини, на які останній посилається, були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання за договором.

Апеляційним господарським судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31.08.2022 у cправі №910/15264/21, згідно якого:

- повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору;

- водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

Відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача у строки визначені п.8.2. договору про настання обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню саме спірного договору. Зазначене, в свою чергу, позбавляє відповідача права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада-МК" на рішення Господарського суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року у справі №902/1412/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року у справі №902/1412/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.