ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2023 р. м. Київ Справа №911/622/23

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №911/622/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» (03134, м. Київ, вул. Миру, буд. 21)

до Товариства з обмеженою відповідальністю заклад дошкільної освіти «Фанкідс» (08292, Київська обл., Бучанський р-н, м. Буча, вул. Заводська, 41)

про стягнення 1199,00 грн

без повідомлення (виклику) сторін

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю заклад дошкільної освіти «Фанкідс» (далі відповідач) про стягнення 1199,00 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 05.05.2021 №БК-44-20 щодо здійснення розрахунку за надані послуги у строк, визначений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.03.2023 відкрито провадження у справі №911/622/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у зв`язку з малозначністю справи в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.03.2022 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент надходження позову до суду.

Згідно з п.1 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі повернувся до суду відділенням поштового зв`язку без вручення адресату.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи суд наголошує, що згідно з ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вище перелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» (далі виконавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю заклад дошкільної освіти «Фанкідс» (далі замовник) укладено договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 05.05.2021 №БК-44-20 (далі договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з поводження з побутовими відходами (в подальшому за текстом ТПВ), а замовник зобов`язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та строки, визначені цим договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору послуги, що надаються виконавцем, приймаються замовником шляхом щомісячного підписання двостороннього акта наданих послуг - далі за текстом також «акт». Таким чином, об`єм наданих послуг підтверджується кожного поточного місяця на підставі відповідного акта, який надається виконавцем та має бути підписаний замовником впродовж трьох робочих днів з дати його надання/відправлення.

Згідно з п.2.4 договору у випадку, якщо виконавець протягом встановленого п.2.2 договору строку не отримує від замовника підписаного акта наданих послуг або обґрунтовану відмову від його підписання (дефектний акт), такий акт вважається погодженим замовником, а послуги - належно наданими та прийнятими замовником без зауважень. Сторони дійшли взаємної згоди, що в зазначеному випадку акт наданих послуг без підпису та печатки замовника, але з надписом «зауважень від замовника у встановлений строк не надійшло» є для сторін підставою вважати вказані в ньому послуги прийнятими замовником у повному обсязі без зауважень

Сторони погодили, що тариф з вивезення ТПВ за цим договором встановлюється розпорядженням виконавчого органу Бучанської міської ради, яке діє на момент укладання договору (п.3.1 договору).

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради від 19.03.2019 №122 вартість вивозу та утилізації 1 м. куб ТПВ складає 171 (сто сімдесят одну) грн 83 коп., крім того ПДВ 34 (тридцять чотири) грн 37 коп., всього 206 (двісті шість) грн 20 коп. (п.3.2 договору).

Згідно з п.3.3 договору за надані послуги здійснюється замовником протягом п`яти робочих днів від дня підписання акту наданих послуг, але не пізніше 15-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Факт надання послуг виконавцем та фактичний обсяг ТПВ за кожний поточний місяць підтверджується підписаним сторонами двостороннім актом наданих послуг (п.3.4 договору).

Відповідно до п.4.2.1 договору замовник зобов`язується сплачувати вартість послуг, що надаються виконавцем, в установлені договором строки.

Згідно з п.4.2.2 договору замовник зобов`язується прийняти послуги, зазначені у п.1 договору. На підтвердження чого надати виконавцю підписаний акт наданих послуг впродовж трьох робочих днів з дати його надання/відправлення представником виконавця.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021 року, а в частині невиконаних грошових зобов`язань до повного їх виконання. У випадку, якщо жодна із сторін за 10 (десять) календарних днів до дня закінчення терміну дії цього договору не заявить письмово про його припинення, цей договір вважається продовженим на один календарний рік на тих же умовах без обмежень по кількості таких пролонгацій (п. 9.1 договору).

На виконання умов даного договору позивач надав відповідачу передбачені даним договором послуги на загальну суму 1199,00 грн, що підтверджується актами наданих послуг від 31.10.2021 №5098 на суму 239,80 грн, від 30.11.2021 №5805 на суму 239,80 грн, від 31.12.2021 №6279 на суму 239,80 грн, від 31.01.2022 №331 на суму 239,80 грн, від 28.02.2022 №631 на суму 239,80 грн.

Для оплати вартості наданих послуг позивач сформував рахунки на оплату від 31.10.2021 №5019 на суму 239,80 грн, від 30.11.2021 №5730 на суму 239,80 грн, від 31.12.2021 №6219 на суму 239,80 грн, від 31.01.2022 №355 на суму 239,80 грн, від 28.02.2022 №664 на суму 239,80 грн. Належним чином засвідчені копії зазначених документів наявні в матеріалах справи.

З огляду на те, що відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за вказаним договором не виконав, позивач звернувся до нього з претензією від 13.02.2023 №1797, в якій просив сплатити наявну заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 1199,00 грн. Вказаною претензією позивач надіслав на адресу відповідача, зокрема, акти надання послуг від 31.10.2021 №5098, від 30.11.2021 №5805, від 31.12.2021 №6279, від 31.01.2022 №331, від 28.02.2022 №631 та рахунки на оплату від 31.10.2021 №5019, від 30.11.2021 №5730, від 31.12.2021 №6219, від 31.01.2022 №355, від 28.02.2022 №664.

Відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, своїх договірних зобов`язань по оплаті наданих йому послуг згідно з вказаними вище актами наданих послуг не здійснив, внаслідок чого за ним утворилась заявлена до стягнення сума боргу.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Нормами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч.1 ст.175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за укладеним договором своєчасно не виконав, сума боргу відповідачем не сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 1199,00 грн основного боргу підлягають задоволенню, як такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За таких обставин суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1199,00 грн основного боргу є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою, відповідачем не запереченою та належним чином не спростованою, отже такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» до Товариства з обмеженою відповідальністю заклад дошкільної освіти «Фанкідс» 1199,00 грн основного боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю заклад дошкільної освіти «Фанкідс» (08292, Київська обл., Бучанський р-н, м. Буча, вул. Заводська, 41, ідентифікаційний код 41379030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» (03134, м. Київ, вул. Миру, буд. 21, ідентифікаційний код 36173955) 1199 (одну тисячу сто дев`яносто дев`ять) грн 000 коп. основного боргу та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2023.

Суддя О.О. Третьякова