ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами

"18" липня 2023 р. Cправа № 902/617/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши, у відкритому судовому засіданні, матеріали заяви № б/н від 12.05.2023 (вх. №642/23 від 15.05.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" Горобця Д.Г. про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2023 за нововиявленими обставинами у справі №902/617/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 47, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" (вул. Соборна, буд. 58, кв. 39, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23313)

про стягнення 236 293,15 грн

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін :

позивача : Валько І.В. згідно ордеру (в режимі відеоконференції);

відповідача (заявника) : Горобець Д.Г. згідно ордеру

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/617/22 (головуючий суддя Матвійчук В.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" про стягнення 236 293,15 грн, з яких: 222 000,00 грн - заборгованість за договором; 912,33 грн - 3% річних; 13 380,82 грн - пеня.

Рішенням суду від 13.09.2022 позов задоволено. Ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" 222 000,00 грн. - заборгованості за договором; 13 380,82 грн. - пені; 912,33 грн. - 3% річних та 3 544,40 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" звернулось з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

09.02.2023 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області та відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 видано відповідні накази.

15.05.2023 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" Горобець Д.Г. надійшла заява № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді, у провадженні якого перебувала справа № 902/617/22, з 08.05.2023 по 19.05.2023 у відпустці, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 16.05.2023 здійснено повторний автоматизований розподіл заяви № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) у справі № 902/617/22 згідно із п. 15 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 зазначену заяву розподілено судді Тварковському А.А.

У зв`язку з виявленими недоліками заяви, що перешкоджали відкриттю провадження за нововиявленими обставинами, суд, ухвалою від 22.05.2023, заяву № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) залишив без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив заявнику семиденний строк на усунення недоліків заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в сумі 5316,60 грн. та доказів надіслання копії поданої заяви з усіма додатками до неї ТОВ "Енерго Юніт Україна" (лист з описом вкладення).

На підставі заяви судді Тварковського А.А. № 902/617/22/793/23 від 25.05.2023, розпорядженням заступника керівника апарату суду від 25.05.2023, на підставі ч. 2 п. 15 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області, призначено повторний автоматизований розподіл заяви № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" Горобця Д.Г. про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2023 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами для передачі раніше визначеному складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2023, заяву № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) у справі № 902/617/22 розподілено судді Матвійчуку В.В.

Суд, ухвалою від 26.05.2023, прийняв заяву № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" Горобця Д.Г. про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2023 за нововиявленими обставинами у справі № 902/617/22 до свого провадження.

Заявою № б/н від 29.02.2023, що надійшла через систему "Електронний суд" 30.05.2023, заявником усунено недоліки заяви.

Суд, ухвалою від 01.06.2023, відкрив провадження за нововиявленими обставинами за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22, розгляд заяви призначив на 29.06.2023.

14.06.2023 до суду надійшли заперечення представника позивача на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами №б/н та дати (вх. № 01-34/5601/23 від 14.06.2023) де позивач просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишити його в силі. Одночасно зазначає, що позивач очікує понести витрати на правничу допомогу при розгляді заяви, які загалом можуть становити 9 450,00 грн.

За клопотанням № б/н від 09.06.2023 (вх. № 01-34/5602/23 від 14.06.2023) представника позивача - адвоката Валька І.В., суд, ухвалою від 15.06.2023 забезпечив його участь у судових засіданнях у справі № 908/617/22 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

27.06.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання №б/н від 26.06.2023 (вх. № 01-34/5959/23 від 27.06.2023) скріплене електронним цифровим підписом представника позивача - адвоката Валька І.В. про приєднання до матеріалів справи доказів понесених судових витрат.

В судовому засіданні 29.06.2023, за клопотанням представника відповідача (заявника), судом оголошено перерву до 18.07.2023.

На визначену судом дату в судове засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції. Представник відповідача (заявника) прийняв участь в судовому засіданні в приміщенні суду.

Представник відповідача (заявника) підтримав вимоги заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та просив про її задоволення.

Представник позивача підтримав подані заперечення по суті заяви за нововиявленими обставинами, просив у її задоволенні відмовити.

Так, в обґрунтування заяви про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" вказує, що при ухваленні рішення у справі № 902/617/22 суд дійшов висновку, що відповідач користувався обладнанням у період договору з 16.02.2022 по 29.04.2022, і на даній підставі стягнув орендну плату.

Водночас, Військова частина НОМЕР_1 листом № 350/143/340 від 12.04.2023 повідомила, що з 24.02.2023 по 29.04.2022 обладнання, яке розміщувалось на території військової частини НОМЕР_1 , не використовувалось та не працювало, оскільки Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затв. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на всій території України (в т.ч. і в Черкаській області) введено воєнний стан.

З огляду на неможливість використання обладнання з 24.02.2022, відповідач, посилаючись на положення ч. 2 ст. 286 ГК України та ч. 4 ст. 762, ч. 6 ст. 762 ЦК України, вважає позов необґрунтованим.

При цьому відповідач зазначає, що протягом усього періоду оренди йому не було відомо про такі обставини, оскільки його представників не було на місці знаходження обладнання. Крім того, про це було невідомо і не могло бути відомо і під час судового розгляду, зокрема, щодо відсутності електропостачання, доступу будь-яких осіб до місця знаходження обладнання, позаяк Військова частина НОМЕР_1 повідомила про це після завершення розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" у запереченнях по суті заяви за нововиявленими обставинами акцентує увагу на тому, що інформація, яка зазначена в листі Військової частини НОМЕР_1 № 350/143/340 від 12.04.2023 не є новою. Так, під час розгляду справи відповідач надавав в якості доказу лист тієї ж військової частини від 12.08.2022, в якому було зазначено, що з 24.02.2022 року доступ на територію військової частини був заборонений, а генератор 27.02.2022 демонтований. Судом першої і апеляційної інстанції була надана оцінка цим обставинам. Тому, отримання нового листа з подібною інформацією не може вважатися виявленням нової обставини, яка могла б бути підставою перегляду справи.

Поряд з цим, позивач зазначає, що дійсно орендар має право просити про зменшення орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користуватися майном істотно зменшилася. Також наймач має право на звільнення від плати за найм за весь час дії об`єктивних обставин, які перешкоджали користуванню майном.

Водночас, відповідно до положень п. 11.3. Договору особа, яка зазнала дії форс- мажорних обставин не пізніше 20 днів з моменту настання цих обставин зобов`язана повідомити про них. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення іншої сторони тягне за собою втрату права посилатися на ці обставини.

За доводами позивача, відповідач не повідомив про дію на нього форс-мажорних обставин і не надав відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України.

Також, після отримання актів приймання-передачі наданих послуг відповідач не звертав увагу позивача на жодну із обставин, які дають йому право на зменшення або звільнення від плати за найм. Тоді як за правилами передбаченими в Договорі (п. 5.4.) за відсутності заперечень протягом 10 днів після отримання актів, акти вважаються підписаними, а роботи (послуги) наданими.

Ні під час отримання актів і рахунків для оплати, ні після отримання претензії про сплату жодних заперечень, пропозицій, вимог чи прохань про звільнення чи зменшення орендної плати не надходило.

За таких обставин відповідач не скористався наданим правом, і як наслідок позивач мав право на отримання плати за оренду в повному розмірі за весь час оренди.

Окремо позивач зауважує на порушенні відповідачем строку, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України, позаяк про існування обставини невикористання генератора відповідачу як орендарю генератора могло бути відомо ще у лютому 2022 року. З того часу відповідач не мав перешкод для отримання доказів, зокрема листів, що підтверджували б невикористання генератора. До того ж Договір покладає на відповідача обов`язок щоденного контролю за орендованим обладнанням. Отже, відповідач мав та «міг дізнатися про існування обставини» у лютому 2022 року.

При вирішенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд виходив з наступного.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.06.2011, від 26.06.2018 у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України»).

За приписами частин 1, 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України), рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Поряд з тим перегляд судових рішень за нововиявленою обставиною є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин (постанова Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №923/719/17).

Суд відзначає, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (аналогічна правова позиція викладена у п.6.2 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №904/5417/18).

Сталість такого підходу Верховного Суду також підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та об`єктивно не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справах «Праведная проти Росії» від 18.11.2004 та «Попов проти Молдови» № 2 від 06.12.2005).

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи. Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі 904/8052/16, від 12 травня 2020 року у справі №910/206/17, від 20 січня 2020 року у справі № 910/4474/17, від 14 січня 2020 у справі № 925/473/17, від 13 листопада 2018 року у справі № 903/1297/14.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини викладені в іншій справі висновки суду (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15, від 14.07.2020 у справі №910/2923/15-г та від 15.01.2020 у справі № 916/24/17).

Між тим, не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №127/10129/17).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (п.6.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 9901/819/18).

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення категорії "нововиявлені обставини". ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Судом при розгляді справи №902/617/22 було зроблено висновок про те, що загалом термін оренди Обладнання (генератора) склав з 16.02.2022 до 29.04.2022 - 73 дні, позаяк датою передачі Обладнання в оренду, за актом прийому-передачі обладнання в оренду, є 16.02.2022, а датою повернення Обладнання (генератора) з оренди, за актом прийому-передачі обладнання з оренди, є 29.04.2022.

Суд зауважує, що при розгляді справи №902/617/22 відповідачем, як доказ неможливості використання обладнання, надано лист Військової частини НОМЕР_1 №350/143/769 від 12.08.2022, за змістом якого починаючи з 24.02.2022 доступ будь-яких осіб на територію Військової частини НОМЕР_1 був заборонений у зв`язку з введенням воєнного стану згідно Указу Президента України №61/2022 від 24.02.2022. Починаючи з 27.02.2022 генератор був демонтований.

Заявник в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на лист Військової частини НОМЕР_1 за №350/143/340 від 12.04.2023, вказує на неможливість використання обладнання за призначенням з 24.02.2023 по 29.04.2022. При цьому наголошує, що про існування даної обставини йому не було відомо протягом усього періоду, оскільки його представників не було на місці знаходження обладнання.

Такий підхід заявника є помилковим. Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що йому не було відомо про неможливість доступу до обладнання та його використання в період з 24.02.2022 по 29.04.2022, адже саме на неможливості використання обладнання у спірний період відповідач обґрунтовував свою позицію при розгляді справи у відзиві на позовну заяву.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені заявником у спірних правовідносинах обставини не належать до нововиявлених, адже такі були йому відомими під час розгляду справи №902/617/22.

Заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактично зводиться до необхідності здійснити нову оцінку доказів через заперечення відповідачем обставин щодо фактично використання орендованого обладнання. Проте, це не є нововиявленою обставиною.

Також суд звертає увагу заявника на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.321 ГПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, строк подання учасниками справи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами безпосередньо пов`язаний із днем, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Слід зазначити, що право на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Звертаючись із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник (відповідач) зазначає, що про них стало відомо лише з листа Військової частини НОМЕР_1 від 12.04.2023.

Суд звертає увагу на те, що обставини, які відповідач (заявник) намагається довести зазначеним листом, були покладені в основу заперечень останнього при розгляді справи № 902/617/22.

До того ж, як слушно зауважено позивачем, Договір покладає на відповідача обов`язок щоденного контролю за орендованим обладнанням.

Відтак, про існування обставини неможливості використання орендованого обладнання відповідачу, як орендарю генератора, мало бути відомо ще у лютому 2022 року.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Визначаючись з судовими витратами за результатами розгляду заяви, суд дійшов наступних висновків.

Витрати на сплату судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України залишаються за Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс".

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2023 до суду від ТОВ "Енерго Юніт Україна" надійшло клопотання про приєднання доказів понесення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи №902/617/22. У вказаному клопотанні заявник просить суд приєднати докази до матеріалів справи і врахувати при розподілі судових витрат по справі.

Тобто вказане клопотання подане позивачем з дотриманням строку встановленого ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року укладений між Адвокатським бюро "Валько Ігор та партнери" в особі керуючого партнера Валька Ігоря Вікторовича (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" (замовник);

Згідно умов пунктів 4.1, 4.3 договору, вартість послуг (гонорар) та порядок їх оплати визначені у додатку до Договору. Виконання всіх зобов`язань Сторонами за Договором може фіксуватися в Акті приймання-передачі послуг, який є одночасно рахунком для оплати;

- копію додатку №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №342/21 від 20.12.2021 в якому зазначено, що вартість послуги по здійсненню представництва замовника у відносинах з будь-якими юридичними і фізичними особами з питання стягнення заборгованості з ТОВ «Каспіан Сервіс УА» та ТОВ «Поділля Бетон Сервіс» з повноваженнями без обмеження (крім участі в судових засіданнях - п. 2 таблиці цього додатку) за 1 годину становить 1350,00 грн.; за участь в якості представника замовника у одному судовому засіданні 2700,00 грн. за одну годину;

- копію додаткової угоди №1 від 08.10.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року №342/21, якою продовжили строк дії договору, в зв`язку з чим п.8.1 виклали в наступній редакції: "8.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2023 року" ;

- копія ордера №1239238 від 09.06.2022 року виданого АБ "Валько Ігор та партнери" адвокату Валько І.В. на підтвердження його повноважень як представника ТОВ "Енерго Юніт Україна" у Північно-західному апеляційному господарському суду з якої вбачається, що вказаний ордер виданий на підставі договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021;

- копію акту-рахунку №16 прийому-передачі послуг від 24.06.2023, яким сторони підтвердили, що виконавцем надані та замовником прийняті такі послуги та погоджені наступні витрати, зокрема: представництво інтересів у справі №902/617/22, вивчення матеріалів заяви про перегляд рішенняза нововиявленими обставинами, підготовка заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підготовка клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції - 5 годин - вартість 6 750,00 грн.; представництво інтересів у справі №902/617/22 на засідання 29.06.2023 (авансування) - 1 засідання - 2 700,00 грн; компенсація поштових витрат - 2 відправлення - 72,00 грн. Згідно п.6 вказаного акту, акт-рахунок набуває чинності з моменту його підписання і є пропозицією для оплати прийнятих послуг;

- копію платіжної інструкції №534 від 29.06.2023 згідно якої ТОВ "Енерго Юніт Україна" сплатило АБ "Валько Ігор та партнери" гонорар за актом-рахунком №16 від 24.06.2023 згідно договору надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 №342/21 в розмірі 9 522,00 грн..

При цьому суд зважає, що позивачем заявлено до відшкодування за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9 450,00 грн, без врахування понесених поштових витрат.

Суд враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас, частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно з приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Наведені правові позиції викладені в Постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подано.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Судом встановлено, що представник позивача - Валько І.В. є адвокатом, повноваження якого підтверджені ордером №1239238 від 09.06.2022, виданим АБ "Валько Ігор та партнери" на підставі договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021.

Матеріалами справи документально підтверджено, що представництво інтересів позивача під час розгляду заяви здійснював адвокат Валько І.В.

Таким чином, нарахування витрат на правничу допомогу, з урахуванням ставки адвоката Валько І.В., є обґрунтованим та документально підтвердженим.

Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 450,00 грн., понесені позивачем під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підлягають стягненню у заявленому розмірі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс".

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 320, 325, 326 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" № б/н від 12.05.2023 (вх. №642/23 від 15.05.2023) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі 902/617/22 залишити в силі.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви в сумі 5 316,60 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" (вул. Соборна, буд. 58, кв. 39, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23313; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 47, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132; ) 9 450 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

5. Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2, представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала може бути оскаржена до Північного-західного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата складання повного тексту ухвали 24.07.2023.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Енерго Юніт Україна" - вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 47, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132

3 - ТОВ "Поділля Бетон Сервіс" - вул. Соборна, буд. 58, кв. 39, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23313.