ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2175/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м.Харків
до Харківського національного медичного університету, м.Харків
про стягнення 37 011,31грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківського національного медичного університету (надалі - відповідач) про стягнення 37011,31грн., з яких: 28433,84грн. пені, 1705,69грн. 3% річних, 6871,78грн. індексу інфляції.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати електричної енергії, спожитої за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №16-02/2022 від 11.02.2022.

Ухвалою від 30.05.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

В той же час учасники справи скористалися своїм правом на подання наступних заяв по суті справи.

15 червня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив та просив у задоволенні позову відмовити. При цьому зазначив, що оскільки попереднього споживача за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №16-02/2022 від 11.02.2022 - Харківську медичну академію післядипломної освіти (ХМАПО) припинено в результаті реорганізації шляхом приєднання до відповідача 16.05.2023, то до Харківського національного медичного університету (ХНМУ) перейшли всі права правонаступника саме з 17.05.2023. Тобто моментом переходу прав та обов`язків до правонаступника юридичної особи ХМАГІО до ХНМУ вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, виключно - 17.05.2023, зокрема за вищевказаним договором. Незважаючи на те, що позивач був обізнаний про триваючу реорганізацію споживача (ХМАПО) за Договором, він не надав доказів до суду та фактично не здійснив заходи у вказаний період по заявленню вимог щодо заборгованості споживача зі стати штрафних санкцій до голови ліквідаційної комісії. Крім того відповідач зазначає, що в порушення умов договору при наданні щомісячних рахунків за нараховану електричну енергію, позивач не проводив нарахування штрафних санкцій та не пред`являв їх до сплати, як це унормовано положеннями договору та додатком №2 (п.7 Комерційної пропозиції). Також нарахування позивачем штрафних санкцій в період дії в Україні воєнного стану суперечить пункту 16 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (зі змінами та доповненнями). Окремо відповідач зазначає, що він є державною установою, що фінансується за рахунок державного бюджету України. Відповідно до Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого Постановою KM України від 9 червня 2021р. №590 (зі змінами та доповненнями), Казначейство та органи Казначейства здійснюють платежі за дорученнями клієнтів з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка в визначеній черговості за видатками загального фонду державного та місцевих бюджетів та за видатками спеціального фонду державного та місцевих бюджетів (підпункту 2 пункту 19 Порядку). Переліком видатків загального та спеціального фонду державного бюджету в умовах воєнного стану, не передбачено сплата штрафних санкцій (пені, 3% річних, індекс інфляції) та відповідно державним бюджетом не фінансується.

Також, 15.06.2023 відповідачем подано доповнення до відзиву, в якому він зазначив, що на його адресу надійшла відповідь від Відділу НКРЕКП у Харківській області (№48/17-23 від 15.06.2023), про розгляд заяви ХНМУ щодо неправомірних дій ПрАТ "Харківенергозбут" по нарахуванню штрафних санкцій за Договором в період дії в Україні воєнного стану. За результатами розгляду заяви відповідача, Відділом НКРЕКП надано вичерпну відповідь, згідно з якою ПрАТ "Харківенергозбут" має привести свої дії до Постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 та скасувати нараховані відповідачу штрафні санкції, в тому числі пеню, 3% річних, індекс інфляції.

26 червня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він проти доводів відповідача заперечив. Зазначив, що посилання відповідача на те, що внаслідок здійсненого правонаступництва до нього не перейшла заборгованість попереднього споживача за договором суперечать правовій позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17. До того ж, з 27.12.2022 (дата укладення між позивачем та відповідачем Додаткової угоди до Договору №16-02/2022 від 11.02.2022) споживачем за Договором є саме ХНМУ, а тому доводи від повідача про відсутність правових підстав для звернення до суду із цим позовом до дати внесення до ЄДР запису про припинення ХМАПО позивач вважає неспроможними. Також, позивач заперечив посилання відповідача на непред`явлення до оплати рахунків на оплату пені, 3% річних та індексу інфляції, оскільки такі рахунки та Акт звіряння розрахунків за електричну енергію були відправлені відповідачу засобами поштового зв`язку та отримані ним, що підтверджується трекінгом Укрпошта. Крім того, позивач наголосив на тому, що посилання відповідача на неможливість своєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором у зв`язку з форс-мажорними обставинами є необґрунтованим та не підтверджено належними доказами, зокрема, сертифікатом, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору та Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин. Посилання відповідача на пункт 16 Постанови НКРЕКП №332 (зі змінами та доповненнями) позивач вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать нормам нормативно-правових актів вищої юридичної сили, а саме: Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань". Позивач також звертає увагу і на те, що положення вказаної постанови НКРЕКП стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій, тобто пені, а не 3% річних та інфляційних втрат, які мають іншу правову природу ніж штраф та пеня, оскільки носять компенсаційний характер. Щодо посилання відповідача на відсутність фінансування з державного бюджету для сплати штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат позивач зауважив, що чинним законодавством України не передбачено звільнення від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету.

30 червня 2023 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він зазначив, що в порушення умов Договору, позивач на протязі періоду з 26.07.22 по 14.04.2023 не проводив нарахування штрафних санкцій та не пред`являв рахунки до сплати, як це унормовано положеннями Договору. Розрахунки пені, 3% річних, інфляція, за період з липня 2022 року по грудень 2022 року були направлені на адресу ХМАПО 14.04.2023, при цьому у списку поштових відправлень, які позивач долучив до позовної заяви, зазначені в т.ч. Акти звіряння, які фактично позивач на погодження не надавав, в матеріалах справи такі Акти також відсутні. Крім того, наголосив, що частиною 2 статі 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" встановлено, що рішення прийняті Регулятором (НКРЕКП) з питань, що полежать до його компетенції, є обов`язковими до виконання. Отже доводи позивача щодо правомірності нарахування штрафних санкцій за спірним Договором в умовах воєнного стану є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

11 лютого 2022 року між Харківською медичною академією післядипломної освіти (), як споживачем, та Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут", як постачальником, укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №16-02/2022 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник продає Електричну енергію - ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія (далі - Товар) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Джерело фінансування - кошти Державного бюджету.

Порядок розрахунків за Договором визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, яка є невід`ємним додатком до Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 5.9. Договору визначено, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з пунктом 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунку Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в Комерційній пропозиції №2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, яка є додатком №2 до цього Договору.

За умовами пункту 3 Комерційної пропозиції №2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії; у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при Відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Платником за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції №2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, встановлено, що рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки та акт приймання-передачі електричної енергії на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Згідно з переданими даними від AT "Харківобленерго" споживачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за період з червня 2022 року по жовтень 2022 року за спожиту електричну енергію:

- за червень 2022 року на суму 43212,40грн., ПДВ 20% 8642,48грн., разом з ПДВ 51854,88грн. Споживачем за червень 2022 року спожито 30866 кВт*год. Рахунок, акт приймання-передачі електричної енергії за червень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 12.07.2022. Строк оплати рахунку до 26.07.2022;

- за липень 2022 року на суму 31330,60грн., ПДВ 20% 6266,12грн., разом з ПДВ 37596,72грн. Споживачем за липень 2022 року спожито 22379 кВт*год. Рахунок, акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 12.08.2022. Строк оплати рахунку до 26.08.2022;

- за серпень 2022 року на суму 34497,40грн., ПДВ 20% 6899,48грн., разом з ПДВ 41396,88грн. Споживачем за серпень 2022 року спожито 24641 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за серпень 2022 року отримано уповноваженою особою споживача 12.09.2022 відповідно до наказу №198-з від 07.04.2021. Строк оплати рахунку 26.09.2022;

- за вересень 2022 року на суму 49362,60грн., ПДВ 20% 9872,52грн., разом з ПДВ 59235,12грн. Споживачем за вересень 2022 року спожито 35259 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2022 року отримано уповноваженою особою споживача 30.09.2022 відповідно до наказу №198-3 від 07.04.2021. Строк оплати рахунку 14.10.2022;

- за жовтень 2022 року на суму 77652,40грн., ПДВ 20% 15530,48грн., разом з ПДВ 93182,88грн. Споживачем за жовтень 2022 року спожито 55466 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2022 року отримано уповноваженою особою споживача 07.11.2022 відповідно до наказу №198-3 від 07.04.2021. Строк оплати рахунку 21.11.2022.

Споживачем оплату вищевказаних рахунків здійснено в повному обсязі, але з порушенням встановлених Договором строків, а саме:

- 15.12.2022 сплачено за жовтень 2022 року у сумі 93182,88грн згідно платіжного доручення № 108;

- 15.12.2022 сплачено за вересень 2022 року у сумі 59235,12грн згідно платіжного доручення № 109;

- 15.12.2022 сплачено за червень 2022 року у сумі 51854,88грн згідно платіжного доручення № 112;

- 15.12.2022 сплачено за серпень 2022 року у сумі 41396,88грн згідно платіжного доручення № 110;

- 15.12.2022 сплачено за липень 2022 року у сумі 37596,72грн згідно платіжного доручення № 111.

27 грудня 2022 року між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут та Харківським національним медичним університетом укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої у зв`язку з проведенням організаційних заходів та впорядкуванням документації на підставі статей 509, 510, 512-514, 520-523 Цивільного кодексу України та у зв`язку з реорганізацією Споживача шляхом приєд нання до Харківського національного медичного університету (який є повним правонаступником) відповідно до положень ст. 106-108 ЦКУ, Сторони домовились змінити в Договорі та у всіх додатках, які є невід`ємною частиною Договору, слова: "Назва Споживача Харківська медична академія післядипломної освіти ()" замінивши їх словами "назва Споживача Харківський національний медичний університет ()".

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що у зв`язку із несвоєчасним здійсненням споживачем оплати за спожиту електричну енергію за період з червня 2022 по жовтень 2022 року відповідач, як повний правонаступник споживача за Договором, має сплатити пеню, 3% річних та індекс інфляції.

Так, відповідно до п. 5.11 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені, 3% річних та інфляційних в термін та в розмірах, встановлених в комерційній пропозиції яка є Додатком №2 до цього Договору.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

До позовної заяви додано складені позивачем рахунки за період липень-жовтень 2022 року на оплату пені (на загальну суму 28433,84грн.), 3% річних (на загальну суму 1705,69грн.) та індексу інфляції (на загальну суму 6871,78грн.), які були направлені відповідачу 14.04.2023, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень.

Відповідач вказані рахунки не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 28433,84грн. пені, 1705,69грн. 3% річних, 6871,78грн. індексу інфляції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, 2 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що споживач за Договором допустив несвоєчасну оплату електричної енергії, спожитої у червні-жовтні 2022 року, здійснивши повну її оплату лише 15.12.2022.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 28433,84грн. пені, 1705,69грн. 3% річних, 6871,78грн. індексу інфляції.

При цьому суд вважає обґрунтованою позицію позивача про те, що саме Харківський національний медичний університет має бути відповідачем за даним позовом, виходячи з наступного.

Відповідач є правонаступником усіх прав та обов`язків споживача за Договором (Харківської медичної академії післядипломної освіти), що підтверджується укладеною сторонами Додатковою угодою від 27.12.2022 до Договору, пунктом 2 Наказу Міністерства охорони здоров`я від 15.03.2021 №452 "Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти", а також відомостями внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, вирішуючи питання моменту переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом злиття до її правонаступника, дійшла висновку, що при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво.

При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності (п. 37, 38 Постанови).

Внаслідок злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий (п. 43 Постанови).

Таким чином, в результаті реорганізації Харківської медичної академії післядипломної освіти шляхом її приєднання до Харківського національного медичного університету, до останнього перейшли всі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику (у тому числі за Договором) незалежно від їх виявлення на той момент.

У зв`язку з цим, незвернення позивача із вимогами до голови ліквідаційної комісії Харківської медичної академії післядипломної освіти не впливає на існування правонаступництва для відповідача у спірних правовідносинах у даній справі.

Крім того, у вищевказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника (п. 61 Постанови).

До того ж, сам факт укладення сторонами Додаткової угоди від 27.12.2022 спростовує твердження відповідача про те, що виникнення правовідносин правонаступництва відбулося лише після припинення Харківської медичної академії післядипломної освіти, тобто після 16.05.2023.

За таких обставин, відповідач має нести відповідальність за несвоєчасне виконання споживачем своїх зобов`язань за Договором.

Щодо вимог про стягнення пені.

Згідно із частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже пеня за своєю правовою природою є штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 28433,84грн., нараховану за період з 27.07.2022 по 15.12.2022.

В той же час, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 дію воєнного стану було продовжено.

Таким чином, сума пені нарахована позивачем в період дії в Україні воєнного стану.

Відповідно до пункту 16 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (в редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022) НКРЕКП на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" (тут і надалі в редакції станом на 26.04.2022) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 2 даного Закону встановлено, що регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики щодо діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії" (тут і надалі в редакції станом на 26.04.2022) Регулятор має право, зокрема, видавати обов`язкові для виконання учасниками ринку рішення.

Згідно з абзацом 3 частини 5 статті 14 Закону про НКРЕКП рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Таким чином, положення Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (в редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022), якими НКРЕКП в межах наданих повноважень, тимчасово зупинила нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії, у тому числі ПрАТ "Харківенергозбут", відповідно до статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Аналогічна правова позиція щодо обов`язковості настанов, викладених у постановах НКРЕКП, викладена в постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21.

Враховуючи викладене, здійснення позивачем під час дії в Україні воєнного стану нарахування штрафних санкцій у вигляді пені суперечить обов`язковому для виконання рішенню НКРЕКП, а тому є неправомірним.

У зв`язку з цим, у задоволенні вимоги про стягнення 28433,84грн. пені слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц дійшла висновку, що за змістом норми частини 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Отже вказані суми не є штрафними санкціями, а тому на них не поширюється дія настанов, викладених в п.16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (в редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022).

Суд відхиляє посилання відповідача на лист Відділ НКРЕКП у Харківській області №48/17-23 від 15.06.2023, яким останній визнав неправомірним нарахування позивачем 3% річних та індексу інфляції, оскільки даний документ не є рішенням Регулятора, яке є обов`язковим для всіх учасників ринку електричної енергії, в розумінні статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Фактично у вказаному листі Відділ НКРЕКП у Харківській області розширює перелік нарахувань, які мають бути зупинені на період дії воєнного стану, проте таке тлумачення не ґрунтується на п.16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка передбачає зупинення нарахування лише штрафних санкцій, якими згідно частини 1 статті 230 ГК України є виключно неустойка, штраф, пеня.

З урахуванням викладеного, позивач правомірно здійснив нарахування 3% річних та індексу інфляції за період з 27.07.2022 по 15.12.2022.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення 1705,69грн. 3% річних та 6871,78грн. індексу інфляції підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач недотримався порядку, передбаченого п.7 Комерційної пропозиції до Договору.

Так, пунктом 7 Комерційної пропозиції №2 до Договору визначено, що суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Матеріали позовної заяви містять складені позивачем рахунки за період липень-жовтень 2022 року, у тому числі на оплату 3% річних (на загальну суму 1705,69грн.) та індексу інфляції (на загальну суму 6871,78грн.), які були направлені відповідачу 14.04.2023, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний оплатити вказані суми протягом 10 робочих днів від дня їх отримання, однак від свого обов`язку ухилився.

Та обставина, що вказані рахунки були направлені відповідачу одночасно, а не направлялися у відповідні місяці впливає лише на дату виникнення у відповідача зобов`язання щодо їх оплати (протягом 10 днів з дати їх отримання), проте не робить вказані розрахункові документи такими, що не підлягають оплаті.

Також суд не приймає посилання на ненаправлення позивачем разом із вказаними рахунками додаткових актів звіряння, оскільки обов`язок постачальника щодо складення таких актів при здійсненні нарахування 3% річних та інфляційних втрат умовами п.7 Комерційної пропозиції №2 до Договору не передбачений.

Щодо доводів відповідача про наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідач вказує, що його має бути звільнено від відповідальності, посилаючись на лист Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1, відповідно до якого ТПП України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Проте, даний лист не звільняє відповідача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань із оплати вартості наданих послуг, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту даного листа, введення воєнного стану в Україні є форс-мажорною обставиною для суб`єктів господарської діяльності лише у випадку, якщо виконання договірного зобов`язання стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких обставин.

Між тим, відповідачем не надано доказів того, що внаслідок введення воєнного стану він був об`єктивно був позбавлений можливості виконати своє зобов`язання щодо оплати електроенергії, спожитої за Договором.

Також, відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Отже, саме сертифікат ТПП України є належним доказом, що засвідчує форс-мажорні обставини.

Загальний офіційний лист ТПП України від 28 лютого 2022 року не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Даний лист видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією Російської Федерації проти України та неможливістю виконання відповідачем свого зобов`язання за Договором.

Вищенаведені обставини свідчать про відсутність у відповідача обґрунтованих підстав для невиконання узятих на себе зобов`язань за Договором внаслідок вищевказаних обставин.

У постановах Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 та від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Відтак, посилання відповідача на форс-мажорні обставини у вигляді воєнного стану, є необґрунтованими.

Окрім вищенаведеного, суд вважає за необхідне зауважити, що частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, оскільки відповідач має саме грошове зобов`язання за Договором, він не може бути звільнений від відповідальності за неможливість його виконання з моменту введення воєнного стану.

Посилання відповідача на відсутність фінансування з державного бюджету для сплати 3% річних та інфляційних втрат судом також не приймаються з огляду на наступне.

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Законодавством не установлено залежності оплати товару та/або здійснених нарахувань сум штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат (у разі порушення зобов`язання) від фактичного фінансування видатків державного бюджету.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Отже, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 року у справі №904/6252/17, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківського національного медичного університету (61022, м.Харків, пр.Науки, буд.4, код 01896866) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, Харківська область, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.126, код 42206328) 1705,69грн. 3% річних, 6871,78грн. індексу інфляції, 622,02грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "31" липня 2023 р.

Суддя М.В. Калантай