ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

24 липня 2023 року Справа № 915/1143/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали справи

за позовом Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, вул. Гоголя, буд. 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003 (код ЄДРПОУ філії 43946385)

електронна пошта зазначена в системі «Електронний суд»:

представник позивача, Димченко Ольга Павлівна

електронна пошта зазначена в системі «Електронний суд»:

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ», вул. Архітектора Старова, буд. 4е, кв. 2, м. Миколаїв, 54046 ()

електронна пошта:

електронна пошта зазначена в ЄДРЮОФОПГФ:

про відшкодування збитків, пов`язаних з невиконанням умов договору обслуговування транспортного засобу

без повідомлення (виклику) учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Миколаївської області звернулась Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ», в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ» на користь Державної митної служби України в особі Митниці в Херсонській області Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, , збитки в розмірі переданого на комісію та не повернутого майна в розмірі 27 273, 89 грн.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 147, 20 грн.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 17.07.2023.

Підставою позову зазначено наступні обставини.

19.07.2021 між Державною митною службою в особі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ» (Виконавець) було укладено договір № 2 про реалізацію майна в комісійній торгівлі, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе послуги щодо реалізації в комісійній торгівлі товарів, строки зберігання яких під митним контролем, встановлені Митним кодексом України, закінчився і розпорядження якими покладено на митні органи.

Відповідно до актів приймання-передачі майна на реалізацію за вказаним договором виконавцю було передано на реалізацію майно на загальну суму 45 007, 51 грн., яке частково реалізовано. Таким чином, на момент закінчення дії договору у відповідача фактично облікувалось майно за актами № 3/20, № 5/20 та № 1/21 на загальну суму 27 274, 83 грн. На момент закінчення дії договору відповідач не перерахував митниці ні коштів від реалізації майна, як не повернув і самого майна.

Позивач зазначає, що відповідач, порушивши зобов`язання за договором, відповідно до

п.п.6.2, 6.3 -6.3.1 Договору та ст.с 611, 623, 1021 ЦК України, має відшкодувати митниці збитки у вигляді вартості переданого йому і не повернутого після закінчення договору майна в розмірі 27 273, 89 грн., що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до абз. 1, 3 ч. 2 ст. 81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» дані про відокремлені підрозділи юридичної особи: ідентифікаційний код відокремленого підрозділу; найменування відокремленого підрозділу; місцезнаходження відокремленого підрозділу; види діяльності відокремленого підрозділу; відомості про керівника відокремленого підрозділу: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; інформація для здійснення зв`язку з відокремленим підрозділом: телефон та адреса електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, можуть утворюватися в межах граничної чисельності державних службовців та працівників відповідного центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на утримання центрального органу виконавчої влади, ліквідовуватися, реорганізовуватися керівником відповідного центрального органу виконавчої влади як відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність такого центрального органу виконавчої влади.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, визначені частиною першою цієї статті, утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Положення про територіальний орган як відокремлений підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, положення про територіальний орган як відокремлений підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, затверджуються керівником відповідного центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність такого центрального органу виконавчої влади.

Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може делегувати керівнику територіального органу як відокремленого підрозділу такого центрального органу виконавчої влади окремі повноваження відповідно до положення про такий територіальний орган.

До Господарського суду Миколаївської області із даним позовом звернулась Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (код 43946385).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (ідентифікаційний код 43946385) є відокремленим підрозділом юридичної особи - Державної митної служби України (ідентифікаційний код 43115923).

Відповідно до п. 1 Положення про Митницю в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, затвердженому наказом Державної митної служби України № 489 від 29.10.2020, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - Митниця) є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладені на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України (далі - Держмитслужба) як її відокремлений підрозділ.

Відповідно до п.п. 22, 64 п. 4, п.п. 7 п. 6 Положення Митниця відповідно до покладених на Держмитслужбу завдань здійснює у зоні своєї діяльності окремі делеговані повноваження Держмитслужби, а також повноваження, визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, зокрема:

вживає в межах повноважень, визначених законом заходів для відшкодування завданих державі збитків;

звертається до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.п. 21, 22 п. 5, п.п. 28 п. 6 Положення Митниця з метою виконання повноважень:

- бере участь у судових справах та судових процесах (у порядку самопредставництва митниці) через начальника Митниці, а також без окремого доручення начальника Митниці через його заступників та посадових осіб самостійних структурних підрозділів митниці, відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів Митниці в судах без окремого доручення начальника Митниці;

- представляє свої інтереси та інтереси Держмитслужби в усіх без виключення судах (місцевих, цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних); апеляційних (цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних); Верховному Суді (Великій Палаті Верховного Суду, Касаційному адміністративному суді, Касаційному господарському суді, Касаційному цивільному суді, Касаційному кримінальному суді), з усіма відповідними правами та обов`язками, наданими законодавством для учасників судового процесу.

Відповідно до п. 16 Положення Митниця утворюється як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи, має окремий баланс, майно, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та банках.

Суд зазначає, що коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Судом встановлено, що позивач Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі звернувся до суду із даним позовом про стягнення збитків, завданих внаслідок порушення умов договору № 2 від 19.07.2021 на реалізацію майна в комісійній торгівлі, укладеного між Державною митною службою України (замовник) в особі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі та ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" (виконавець).

Грошові кошти (суму завданих збитків) позивач просить суд стягнути на користь юридичної особи Державної митної служби в Україні.

Отже, стороною у спірних правовідносинах може бути саме юридична особа - Державна митна служба України в особі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.

Враховуючи вищевикладене, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі не може виступати самостійною стороною спору в господарському судочинстві, адже не є самостійним суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи, що підтверджується записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відокремлений підрозділ, а також Положенням, відтак, не наділений цивільною правоздатністю і дієздатністю та не може бути самостійною стороною у судовому процесі.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач Митниця не є юридичною особою, позовна заява Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (вх. № 9477/23 від 18.07.2023) не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у зв`язку із чим суд відмовляє у відкритті провадження у даній справі.

Суд зазначає, що за наведених обставин (визначення позивачем саме відокремленого підрозділу, а не юридичної особи в особі свого відокремленого підрозділу) такий позов позивача не може бути розглянутий й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства, що не позбавляє права заявника на звернення з відповідними вимогами безпосередньо від імені юридичної особи в особі її відокремленого підрозділу.

Отже, спір у даній справі, виходячи з характеру спірних правовідносин, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, проте стороною у справі має бути саме юридична особа - Державна митна служба України в особі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.

Суд також зазначає, що оскільки позовна заява з додатками сформована та подана до суду за допомогою системи "Електронний суд", то позовні матеріали в паперовій формі відповідно до ч. 4 ст. 175 ГПК України не надсилаються судом на адресу позивача.

Керуючись ст. 4, 20, 45, 175, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 915/1143/23 за позовною заявою Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (вх. № 9477/23 від 18.07.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ» про відшкодування збитків, пов`язаних з невиконанням умов договору про реалізацію майна в комісійній торгівлі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256, 257, 258 ГПК України.

Ухвалу підписано 24.07.2023.

Суддя Е.М. Олейняш