ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" серпня 2023 р. Справа№ 910/8100/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про відвід колегії суддів: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

у справі №910/8100/21

за апеляційними скаргами Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 (повне рішення складено 15.11.2022) (суддя Босий В.П.)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 (повне рішення складено 23.11.2022)

у справі № 910/8100/21 (суддя Босий В.П.)

за позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Веранж";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайленд-Груп";

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Еволюшн";

4. Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта";

5. Дочірнього підприємства "Фірма "Укртатнафтасервіс";

6. Публічного акціонерного товариства "Укрнафта";

7. Товариства з обмеженою відповідальністю "Болонья Компані";

8. Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ-Н";

9. Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсіс";

10. Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙМ-С";

11. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас Х";

12. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас";

13. Товариства з обмеженою відповідальністю "Атойл";

14. Товариства з обмеженою відповідальністю "Амрам";

15. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мірантіс";

16. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Фаро";

17. Товариства з обмеженою відповідальністю "Авента Петроліум";

18. Товариства з обмеженою відповідальністю "Коуч Прайм";

19. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім-Компані";

20. Товариства з обмеженою відповідальністю "Велеонор";

21. Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Нафта";

22. Товариства з обмеженою відповідальністю "Хромія";

23. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк-Сіті";

24. Товариства з обмеженою відповідальністю "Китчер-Солюшн";

25. Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія літ";

26. Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна груп";

27. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кайрос бук";

28. Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр бізнес брук";

29. Товариства з обмеженою відповідальністю "Айас";

30. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата Голд"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними пунктів рішення

УСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває справа №910/8100/21, головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

03.07.2023 у розгляді справи оголошено перерву до 02.08.2023.

28.07.2023 на адресу суду від представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" надійшла заява про відвід колегії суддів: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача 6 зазначав, що 01.06.2023 головуючий суддя ставив на обговорення клопотання сторін про призначення експертизи у справі, заслухавши пояснення сторін суд вирішив на місці вирішити 6 клопотання про призначення експертизи після надання пояснень сторонами у справ. Позичав 6 зазначав, що у цьому ж засіданні сторони розпочали надавати свої пояснення по суті спору. На переконання представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" колегія суддів зволікає з вирішенням даного клопотання чотири засідання поспіль, і це дає підставу для ПАТ "Укрнафта" для виникнення сумнівів щодо неупередженості колегії суддів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, в тому числі і про відвід судді з підстав передбачених статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. Відвід повинен бути вмотивованим.

Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон), зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України. Цей Закон набрав чинності 08.02.2020.

Статтею 35 ГПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. Відповідно до положень ч.1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), серед іншого, якщо: 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

За змістом статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не установлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Перевіривши наведені заявником доводи на обґрунтування заяви про відвід колегії суддів: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. щодо неупередженості, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Стосовно доводів позивача 6 наведених у заяві про відвід, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 198 ГПК України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку з дотриманням прав учасників судового процесу.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази повинні бути належними та допустимими.

Судом береться до уваги, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що сторонами не заперечувалось вирішення питання/клопотань про призначення експертизи у справі після надання пояснень у даній справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів справи та визначення реальної необхідності призначення експертизи у даній справі, що відповідно визначено ст. 99 ГПК України, суду необхідно заслухати обґрунтовані пояснення усіх сторін.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Такими чином, розглянувши доводи заявника, наведені в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В., колегія суддів дійшла висновку, що останні не є такими, що містять аргументи, які б свідчили про упередженість судді і які б в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України могли бути підставою для відводу судді, а відтак, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ГПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У відповідності до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України визначено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до ч. 11 ст. 39 ГПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 35, 38, ч. 3, 9 ст. 39, 202, 216, 232 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" адвоката Олексієнка М.Г. про відвід колегії суддів: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. у справі №910/8100/21.

2. Копію ухвали направити на адресу сторін.

3. Передати матеріали справи № 910/8100/21 для визначення автоматизованою системою відповідно до ст. 32 ГПК України судді, який має вирішити питання про відвід, заявлений представником Публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов