ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2023 р. Справа №921/270/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача) Бойко С.М.,

суддів Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянув апеляційну скаргу Збаразької міської ради за № 03-1275/26 від 12.06.2023

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.05.2023, суддя Охотницька Н.В., м. Тернопіль, повний текст рішення складено 25.05.2023

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", м. Київ

до відповідача Збаразької міської ради, Тернопільська область, м. Збараж

про стягнення заборгованості в сумі 37 736,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

19.04.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Збаразької міської ради про стягнення заборгованості в сумі 37 736,92 грн., з яких: 29 376,00 грн. основний борг, 860,16 грн. інфляційні втрати, 424,57 грн. 3 % річних та 7 076,19 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору на постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413 від 09.08.2022 в частині розрахунків за надані йому послуги з постачання електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена до стягнення.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.05.2023 року в справі №921/270/23 позов задоволено. Стягнуто з Збаразької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут": - 29 376,00 грн. основного боргу; - 424,57 грн. 3% річних; - 860,16 грн. інфляційних втрат; - 7 076,19 грн. пені; -2 684,00 грн. судового збору.

В ході розгляду справи суд встановив, що 09.08.2022 між ТзОВ "Твій Газзбут" (Постачальник) та Збаразькою міською радою (Споживач) укладено договір на постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22, відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в частині розрахунків за надані йому послуги з постачання електричної енергії, відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 29 376,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені в розмірі 7 076,19 грн., 3% річних в сумі 424,57 грн. та інфляційних втрат в сумі 860,16 грн. нарахованих за неналежне виконання умов договору за період з 16.10.2022 по 09.04.2023, суд перевіривши методику та правильність розрахунків позов задоволив в повному обсязі та не знайшов підстав для зменшення пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Збаразька міська рада подала апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.05.2023 року у справі №921/270/23, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скаржник вважає, оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Збаразька міська рада, як споживач, своєчасно та згідно наданих актів приймання-передачі електричної енергії Постачальника сплачувала за поставлену електричну енергію в межах зареєстрованих в органах казначейства кошторисних призначень та очікувала на зазначений у договорі (з врахуванням змін) обсяг. Так на підставі акта приймання-передачі електроенергії за серпень 2022 року №ТГ 382066381 від 23.09.2022 була здійснена проплата у розмірі 46 918,15 грн. за електричну енергію у кількості 11 878 кВт. Відповідно кількість залишених по договору кВт електричної енергії склала лише 713, а сума, що залишилася 3 080,95 грн. Однак, Постачальник не врахував цього та продовжував надавати акти приймання-передачі на більшу кількість кВт, ніж це було передбачено умовами договору. Крім того зазначає про те, що Постачальником не було повідомлено Споживача про припинення постачання електричної енергії всупереч п.3.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, а лише повідомлено про те, що з 10.10.2022 Збаразька міська рада перебуватиме на постачальнику останньої надії, хоча строк дії договору закінчується 31.12.2022, а про дострокове розірвання позивач відповідача не повідомляв. Наголошує, що оплата актів приймання-передачі електричної енергії за вересень та жовтень 2022 року не могла бути проведена, оскільки Збаразька міська рада є бюджетною установою, а відносини, що виникли між сторонами регулюються Бюджетним кодексом України та Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах державної казначейської служби України, що затверджений наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012. Відповідно до порядку, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами відповідно до ст.48 Бюджетного кодексу України. Скаржник вказує, що суд першої інстанції задовільняючи позовні вимоги в частині нарахованих позивачем штрафних санкцій не врахував, що у позовній заяві відсутні будь-які докази, які свідчили б про погіршення матеріального стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків у результаті дій Споживача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою. Стверджує, що ТзОВ "Твій Газзбут" було належним чином в повному обсязі виконано взяті на себе згідно договору на постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22 від 09.08.202 зобов`язання, у строк та порядок передбачений договором, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії за період з серпня по жовтень 2022 року. Наголошує, що ВАТ "Тернопільобленерго" підтверджено, що обсяг електричної енергії, спожитий Споживачем - Збаразькою міською радою у період з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року та віднесений до Постачальника ТзОВ "Твій Газзбут" становить: з 05.08.2022 по 31.08.2022 - 11878 кВт*год; з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 6 766 кВт*год; з 01.10.2022 по 10.10.2022 - 34 кВт*год, що відповідає обсягам, зазначеним в актах приймання-передачі електричної енергії за серпень - жовтень 2022 року. Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за поставлену електроенергію на загальну суму 29 376,00 грн. При цьому, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивачем стягуються не збитки, як помилково про це вказує відповідач, а інфляційні втрати та 3% річних (на підставі ст. 625 ЦК України) та пеня (на підставі п. 5 додатку 2 до договору), відтак, немає необхідності в наданні доказів щодо понесення таких збитків. Просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.05.2023 року у справі № 921/270/23 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі № 921/270/23 та ухвалено здійснити перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.05.2023 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Сторони у справі обізнані з порядком розгляду даної справи шляхом надсилання на їх електронні адреси ухвали Західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 року у справі № 921/270/23.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Збаразької міської ради на судове рішення у справі №921/270/23, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

09 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (Постачальник) та Збаразькою міською радою (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22. Згідно із п. 2.1 за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Очікуваний обсяг постачання електричної енергії за цим договором становить 12 658 кВт*год. (п. 2.3 договору).

Пунктами 3.1-3.3 договору передбачено, що початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору. Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, умов цього договору і комерційної пропозиції яка є невід`ємною частиною цього договору. Постачальник за цим договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, початок постачання електричної енергії з 05.08.2022. Погодившись з цією заявою-приєднання (акцептувавши її), Споживач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі.

З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому ПРРЕЕ порядку Споживач та Постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавства України.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до способу визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Ціна за одиницю товару - за 1 кВт*год електричної енергії за цим договором складає 3,95 грн., у тому числі: ціна електричної енергії 2,946027 грн.; тариф на послуги з передачі 0,34564 грн.; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії 0,658333 грн.

Ціна цього договору становить 41 665,92 грн., крім того ПДВ 8 333,18 грн., разом з ПДВ 49 999,10 грн.

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її можливої зміни (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 5.4 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим договором без отримання рахунку Постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, Споживач може ознайомитися на веб-сайті Постачальника. Не отримання Споживачем рахунку Постачальника не звільняє Споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією.

Якщо Споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції яка є додатком 2 до цього договору(п.5.7 договору).

Відповідно до п. 5 Комерційної пропозиції №7Б додатку 2 до договору №60АВ200-99413-22 від 09.08.2022, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення: пені у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування; 3% річних від простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції, передбачено, що після закінчення розрахункового періоду Постачальник надає Споживачу рахунок на оплату вартості спожитої електроенергії у розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, безготівковими грошовими коштами на рахунок Постачальника, але не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Додатковою угодою №1 від 22.09.2022 до договору № 60АВ200-99413-22 від 09.08.2022, п.5.2 договору викладено у новій редакції "п. 5.2 Ціна за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування тарифів на її розподіл, становить 4,32 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії 3,25436 грн; тариф щодо послуги на передачу електричної енергії оператору системи передачі ПрАТ "НЕК "Укренерго", відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП договором - 0,34564 грн.; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 0,72 грн.".

На виконання договірних зобов`яань позивач у серпні 2022 згідно акта приймання-передачі № ТГ382066481 від 31.08.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 11 878 кВт*год на загальну суму 46 918,15 грн., за яку відповідач здійснив оплату в повному обсязі 26.09.2022, що підтверджується копією платіжного доручення №1373.

У вересні 2022 позивач згідно акта приймання-передачі №ТГ382083887 від 30.09.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 6 766 кВт*год на загальну суму 29 229,12 грн.; у жовтні 2022 згідно акта приймання-передачі №ТГ382100457 від 31.10.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 34 кВт*год на загальну суму 146,88 грн. Відповідач вказані акти приймання-передачі не підписав та не здійснив оплату за поставлену позивачем електроенергію.

На підтвердження поставки електричної енергії у вересні та жовтні 2022 року ТзОВ "Твій Газзбут" звернулося до ВАТ "Тернопільобленерго" із адвокатським запитом № 39 щодо підтвердження обсягу розподіленої та віднесеної електричної енергії по Споживачу Збаразькій міській раді в період з серпня по жовтень 2022 року.

У відповідь на адвокатський запит ВАТ "Тернопільобленерго" листом від 06.04.2023 №1952/33 повідомило, що ТзОВ "Твій Газзбут" постачало електричну енергію Споживачу Збаразькій міській раді з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року.

Крім того, ВАТ "Тернопільобленерго" підтверджено, що обсяг електричної енергії, спожитий Споживачем Збаразькою міською радою у період з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року та віднесений до Постачальника ТзОВ "Твій Газзбут" становить: з 05.08.2022 по 31.08.2022 - 11878 кВт*год; з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 6 766 кВт*год; з 01.10.2022 по 10.10.2022 - 34 кВт*год, що відповідає обсягам, зазначеним в актах приймання-передачі електричної енергії за серпень - жовтень 2022 року.

Таким чином у відповідача перед позивачем на час пред`явлення позову до суду виникла заборгованість за поставлену електроенергію на загальну суму 29 376,00 грн. У зв`язку із несвоєчасною сплатою заборгованості позивач нарахував відповідачу 7 076,19 грн. пені, 424,57 грн. 3% річних та 860,16 грн. інфляційних втрат.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як встановлено судом, між сторонами 09 серпня 2022 року укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22. Відповідно до умов договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно із частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічне положення закріплено в статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору у серпні 2022 року згідно акта приймання-передачі № ТГ382066481 від 31.08.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 11 878 кВт*год на загальну суму 46 918,15 грн., за яку відповідач здійснив оплату в повному обсязі 26.09.2022, що підтверджується копією платіжного доручення №1373.

У вересні 2022 року позивач згідно акта приймання-передачі №ТГ382083887 від 30.09.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 6 766 кВт*год на загальну суму 29 229,12 грн.; у жовтні 2022 згідно акта приймання-передачі №ТГ382100457 від 31.10.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 34 кВт*год на загальну суму 146,88 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22 від 09.08.2022 не здійснив оплату за поставлену позивачем електроенергію згідно акта приймання-передачі №ТГ382083887 від 30.09.2022 на загальну суму 29 229,12 грн. та акта приймання-передачі №ТГ382100457 від 31.10.2022 на загальну суму 146,88 грн.

Таким чином, у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих позивачем послуг з постачання електричної енергії у вересні 2022 року та жовтні 2022 року, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 29 376,00 грн.

Щодо тверджень скаржника що постачальник не врахував очікуваного обсягу постачання електричної енергії та продовжував надавати акти приймання-передачі електричної енергії на більшу кількість кіловат, ніж це було передбачено у мовами договору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно підпункту 26 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний оперативно повідомляти центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки та охорони праці, електропостачальника та оператора системи, а також тих учасників роздрібного ринку, які зареєструвались в адміністратора комерційного обліку як постачальники послуг комерційного обліку, відповідно до їх повноважень, зокрема, про порушення умов використання договірного обсягу споживання електричної енергії, графіків обмеження споживання електричної енергії, обмеження споживання електричної потужності, аварійних відключень споживачів електричної енергії, спеціальних графіків аварійних відключень.

З наведених правових норм вбачається, що споживач зобов`язаний дотримуватись умов укладеного договору, зокрема, в частині використання договірного обсягу споживання електричної енергії.

Крім того, п. 3.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, встановлено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.

Згідно із п. 1.2.5 та п. 3.1.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії для можливості постачати електричну енергію споживачам, постачальник повинен укласти з Оператором системи розподілу публічний договір постачальника про розподіл електричної енергії.

Відповідно до додатку № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22 від 09.08.2022, Оператором, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії, є ВАТ "Тернопільобленерго".

Крім функцій Оператора системи розподілу, ВАТ "Тернопільобленерго" також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018) та адміністратора комерційного обліку (в силу п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018).

Отже, ВАТ "Тернопільобленерго" точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці.

На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розрахував її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє споживачу рахунки на оплату.

Відповідно до абз. 3 п. 5 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.

У відповідності до п. п. 6.1 та п.п. 6.8 п. 6 розділу ХІІ "Кодексу комерційного обліку", що затверджений постановою постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

Як зазначалось вище, згідно наданої ВАТ "Тернопільобленерго" інформації ТзОВ "Твій Газзбут" постачало електричну енергію споживачу - Збаразькій міській раді з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року, в обсягах що зазначені в актах приймання-передачі електричної енергії за серпень - жовтень 2022 року, а саме з 05.08.2022 по 31.08.2022 - 11878 кВт*год; з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 6 766 кВт*год; з 01.10.2022 по 10.10.2022 - 34 кВт*год.

Отже, у вересні 2022 та жовтні 2022 позивачем виставлялись Споживачу акти приймання-передачі з обсягами, що підтверджені Оператором системи розподілу ВАТ "Тернопільобленерго".

Також колегія суддів критично оцінює твердження скаржника про те, що сума боргу в розмірі 29 376,00 грн. є перевищенням суми і не відповідає умовам договору, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 670 ЦК України, якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін, відтак відповідач зобов`язаний оплатити додатково спожиту електричну енергію в розмірі 29 376,00 грн., про що судом першої інстанції зроблено правильний висновок.

Щодо покликань скаржника про неможливість здійснити оплату актів приймання-передачі електричної енергії за вересень та жовтень 2022 у зв`язку з тим, що Збаразька міська рада є бюджетною установою і у неї відсутні бюджетні асигнування на такі оплати, колегія суддів враховує таке.

В силу норм статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 617 ЦК України, особа яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 справа № 910/4926/19, від 30.03.2020 справа № 910/3011/19.

Враховуючи вищенаведені норми права, умови укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22 від 09.08.2022, колегія суддів констатує наявність правових підстав про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 29 376,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ч. 2, 3 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5 додатку 2 договору сторонами визначено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення: пені у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування; 3% річних від простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Відповідно до правил обрахунку строків (ст. 253 Цивільного кодексу України) період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в яку зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Як передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі.

Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина 3 статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19.

За взаємною згодою сторін, пунктом 5 додатку 2 до договору встановлено, що пеня нараховується за весь період прострочення.

Згідно поданого позивачем розрахунку за неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано за період з 16.10.2022 по 09.04.2023 та з 16.11.2022 по 09.04.2023 7 076,19 грн пені; 860,16 грн інфляційних втрат; 424,57 грн 3% річних.

Суд апеляційної інстанції перевіривши методику та правильність розрахунків позивача щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, враховуючи умови договору та норми чинного законодавства, вважає його арифметично вірним, про що судом першої інстанції зроблено правильний висновок.

Колегія суддів критично оцінює заперечення скаржника щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання про зменшення нарахованих позивачем штрафних санкцій, з огляду на наступне.

За приписами статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, за положенням частини першої статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (постанова Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18).

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Господарський суд об`єктивно повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Як видно з матеріалів справи, оцінюючи клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафних санкцій, місцевий господарський суд врахував заперечення позивача з цього приводу, фактичні обставини даної справи в їх сукупності, баланс інтересів сторін, при цьому відзначив, що відповідач із клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій не звертався, контррозрахунку заявлених до стягнення сум не надав, відтак дійшов підставного висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.05.2023 року у справі №921/270/23.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Згідно з ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

У даній справі суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване судове рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Збаразької міської ради за № 03-1275/26 від 12.06.2023 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.05.2023 року у справі № 921/270/23 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець