ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. Справа№ 910/13968/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023

у справі № 910/13968/22 (суддя - Бондарчук В.В.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЖЕ МІСЦЕ" до Київської міської ради, м. Київ

про стягнення 95 419,30 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КНЯЖЕ МІСЦЕ» (далі - ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - КМР, відповідач, скаржник) про стягнення 95 419,30 грн. заборгованості по сплаті обов`язкових щомісячних внесків на утримання та управління будинками, до резервного та ремонтного фондів за період з 01.01.2022 по 31.10.2022 включно.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач умисно не виконує покладені на нього зобов`язання та рішення загальних зборів - вищого органу ОСББ щодо сплати обов`язкових щомісячних внесків на утримання та управління будинками, до резервного та ремонтного фондів, безпідставно ухиляється від погашення заборгованості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЖЕ МІСЦЕ" задоволено повністю. Стягнуто з Київської міської ради на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЖЕ МІСЦЕ" 95 419,30 грн. - заборгованості, 3 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу та 2 684,00 грн. - судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем за період з 01.01.2022 по 31.10.2022 виставлено відповідачу на оплату рахунки зі сплатити внесків та платежів на утримання та управління будинку, до резервного та ремонтного фондів на загальну суму 95 419,30 грн., проте, відповідач оплату не здійснював, внаслідок чого у Київської міської ради перед ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» утворилась заборгованість зі сплати внесків та платежів за цей період у розмірі 95 419,30 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Розгляд справи проводити за участю представника Київської міської ради.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що балансоутримувачем вказаного будинку разом з нежитловими приміщеннями, а саме здійснення управління вказаним будинком на час звернення ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» покладено саме на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Також скаржник наголошує, що в установленому порядку передача, списання житлового будинку, у тому числі нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9 на користь ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» не здійснювалось. Також як ОСББ «Княже місце» не зверталося до КМР (не ініціювало питання) стосовно вирішення питання списання з балансу на баланс відповідно до порядку.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

02.05.2023 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зокрема позивач зазначає, що доводи скаржника про те, що Київська міська рада не є належним відповідачем по справі, додатково спростовуються Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією у листі від 25.01.2022 №109/03/45-474, Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» в листі від 20.07.2022 № 62/15/1/13-1352, які заперечують наявність у них зобов`язань по сплаті будь-яких внесків на утримання багатоквартирного будинку № 9, вул. Володимирська, м. Київ.

Отже, розпорядчі документи, на які посилається скаржник, не є підставою для звільнення Київської міської ради від зобов`язань як співвласника багатоквартирного будинку, не перешкоджають реалізації співвласниками багатоквартирного будинку права на самостійне утримання цього будинку шляхом самозабезпечення.

Також позивач зазначає, що перелічені скаржником розпорядчі документи прийняті до виникнення відносин між сторонами щодо виконання співвласниками зобов`язань по утриманню багатоквартирного будинку та самостійного його утримання з 01.01.2022, регулюють інші питання, а саме - питання, які пов`язані з організацією відповідачем управління комунальним майном, що не є предметом позову, та не стосуються предмета доказування, внаслідок чого ці розпорядчі документи відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України не є належними доказами, на підставі яких суд може встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2023 витребувано справу № 910/13968/22.

12.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Київської міської ради надійшла заява щодо приєднання матеріалів до апеляційної скарги.

17.04.2023 справа надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22 - залишено без руху.

20.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Київської міської ради надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 у справі № 910/13968/22, до якої долучено платіжну інструкцію № 349 від 05.04.2023, згідно якої апелянтом сплачено судовий збір в сумі 4 026,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 відмовлено Київській міській раді у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Задоволено клопотання Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22 про поновлення строку. Поновлено строк на подання апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 18.05.2016 проведено державну реєстрацію юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КНЯЖЕ МІСЦЕ».

17.02.2017 загальними зборами ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» затверджено статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КНЯЖЕ МІСЦЕ» в новій редакції.

Відповідно до п. 1 розд. I статуту ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» створено відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків: №9, що розташований за місцезнаходженням: м. Київ, вулиця Володимирська; №6, що розташований за місцезнаходженням: м. Київ, вул. Велика Житомирська; №6а, що розташований за місцезнаходженням: м. Київ, вул. Велика Житомирська, які об`єднані спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою.

Згідно п. 1 розд. II статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, створення для цього належних умов, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

У відповідності до п. 2 розд. II статуту об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Заборонений розподіл отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед співвласників, працівників об`єднання (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб.

Пунктом 3 розд. II статуту передбачено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є, в тому числі, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами.

Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, голова правління, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік (п. 1, п. 2 розд. III статуту).

Відповідно до п. 3 розд. III статуту до виключної компетенції загальних зборів співвласників належить, в тому числі, затвердження переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

В п. 11 розд. III статуту встановлено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів мають вищу юридичну силу щодо рішень інших органів управління об`єднання. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Згідно п. 12 та п. 14 розд. III статуту виконавчими органами об`єднання є голова правління та правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Голова правління та правління відповідно до повноважень здійснюють керівництво поточною діяльністю об`єднання та приймають рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим статутом. До компетенції правління належить, в тому числі, організація роботи щодо створення умов для належного управління, утримання і використання спільного майна і прибудинковій території.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна, власником нежитлових приміщень №1-30 групи приміщень №56 в літ. А загальною площею 574,3 кв.м. та нежитлових приміщень №1-41 групи приміщень №53 в літ. А площею 579,5 кв.м. в будинку № 9 по вул. Володимирська в м. Києві є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради.

Так, 13.05.2021 позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про проведення загальних зборів ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», яке відбудеться 28.05.2021 о 19 год. 00 хв. із наведеним порядком денним.

28.05.2021 відбулися загальні збори ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», які оформлені протоколом від 11.06.2021, на яких прийнято рішення про обрання форми управління багатоквартирними будинками, в тому числі за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9, а саме управління будинком здійснюється ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» через свої органи управління.

По пункту 2.2. порядку денного загальних зборів від 28.05.2021, прийнято рішення:

- про встановлення обов`язкового щомісячного розміру внеску кожного співвласника на утримання та управління будинками, виходячи з розрахунку внеску за 1 кв.м. площі квартири/нежитлового приміщення, які знаходяться у власності для співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9 - 5,97 грн, при здійсненні внеску до 15-го числа розрахункового місяця діє знижка в розмірі 3% від розміру зазначеного внеску на утримання та управління будинкам;

- встановлено, що обов`язковий щорічний платіж з послуги з поводження з побутовими відходами сплачується кожним співвласником у розмірі, встановленому за відповідним колективним договором, укладеним між ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» та виконавцем відповідної послуги;

- встановлено обов`язковий щомісячний розмір внеску кожного співвласника до резервного фонду, виходячи з розрахунку внеску за 1 кв.м. площі квартири/нежилого приміщення, які знаходяться у власності, - 1,50 грн;

- встановлено обов`язковий щомісячний розмір внеску кожного співвласника до ремонтного фонду, виходячи з розрахунку внеску за 1 кв.м. площі квартири/нежилого приміщення, які знаходяться у власності, - 0,80 грн;

- встановлено строк оплати обов`язкових щомісячних внесків та платежів, зазначених у цьому пункті протоколу загальних зборів, - до 25-го числа (включно) розрахункового місяця.

Отже, на виконання зазначених вище рішень загальних зборів ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», останнє уклало ряд договорів, зокрема:

- 28.12.2021 між позивачем (далі - замовник) та ТзОВ «Віалс Монтаж» (далі - виконавець) укладено договір про надання послуг, відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати послуги з прибирання приміщень загального користування багатоквартирних будинків, які розташовані за адресою: вул. Володимирська, 9, вул. Житомирська, 6, вул. Житомирська, 6А в м. Києві, та прибудинкової території/прибудинкових територій будинків ОСББ , а замовник зобов`язався приймати послуги та оплачувати їх;

- 28.12.2021 між позивачем (далі - замовник) та ТзОВ «Віалс Монтаж» (далі - виконавець) укладено договір, відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати послуги з організації та технічного обслуговування багатоквартирних будинків, які розташовані за адресою: вул. Володимирська, 9, вул. Житомирська, 6, вул. Житомирська, 6А в м. Києві, а замовник зобов`язався оплачувати виконавцеві цю послугу в порядку, передбаченому договором;

- 15.12.2021 між позивачем (далі - замовник) та ДП «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-7"» (далі - виконавець) укладено договір, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок по організації та виконанню робіт з технічного обслуговування ліфтів, на об`єктах замовника відповідно до додатку №1, який є невід`ємною частиною договору, а замовник приймає і оплачує виконані виконавцем роботи. Згідно п. 2.1. цього договору щомісячна вартість робіт з ТО ліфтів за договором складає 5 052,64 грн.

- позивач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, відповідно до якого ТзОВ «Київські енергетичні послуги» з 02.02.2022 надає послуги з постачання електричної енергії позивачу за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9 на підставі договору №37672015 ПУ.

22.12.2021 позивач надіслав на адресу КМР повідомлення № б/н від 21.12.2021 щодо необхідності оплати внесків на управління та утримання будинку та прибудинкової території, зокрема позивачем повідомлено про рішення, прийнятті на загальних зборах ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», які відбулися 28.05.2021, а також зазначено, що на виконання цього рішення об`єднання починає з 01.01.2022 самостійне управління будинками та здійснюватиме утримання будинків та прибудинкових територій.

Київська міська рада отримала це повідомлення 23.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» №206, проте відповіді або заперечень щодо надання позивачем послуг з обслуговування багатоквартирного будинку № 9 по вул. Володимирська в м. Києві не надала.

06.01.2022 позивач надіслав на адресу відповідача лист за вих. №01/04-02 разом із рахунком на оплату внесків за січень 2022 року та повторно направив повідомлення № б/н від 21.12.2021 щодо необхідності оплати внесків на управління та утримання будинку та прибудинкової території, який відповідач отримав 12.01.2022, проте за цей рахунок не оплатив, відповіді на повідомлення від 21.12.2022 не надав.

18.06.2022 позивач надіслав на адресу відповідача лист за вих. №17/04-02 від 13.06.2022, в якому просив сплатити заборгованість зі сплати внесків за січень-травень 2022 року в сумі 47 709,65 грн, а також штраф у розмірі 9 541,93 грн та пеню в сумі 190,49 грн.

Одночасно, 18.06.2022 позивачем направлено на адресу Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради лист за вих. №18/04-02 від 13.06.2022, в якому повідомлено про необхідність сплачувати з 01.01.2022 щомісячні внески на користь ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ».

14.11.2022 позивач направив на адресу відповідача лист-претензію за вих. №17/04-06, в якому просив погасити заборгованість зі сплати внесків на утримання та управління будинком за період з 01.01.2022 по 31.10.2022 разом із розрахунком заборгованості в сумі 95 419,30грн.

Проте, Київська міська рада відповіді на претензію не надала, заборгованість не погасила.

Отже, ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з Київської міської ради заборгованості зі сплати внесків на утримання та управління будинком № 9 по вул. Володимирська в м. Києві, яка виникла за період з січня 2022 року по жовтень 2022 року включно у розмірі 95 419,30 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», згідно якого, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Так, за приписами статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно зі ст. 17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

За змістом частин першої-третьої статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

При цьому, системний аналіз приписів статей 10, 13, 15, 16, 17, 20, 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» дозволяє зробити висновок про те, що зазначений закон передбачає комплекс взаємопов`язаних прав та обов`язків власників квартир та об`єднання співвласників, які в кінцевому мають забезпечити належне функціонування та утримання співвласниками житлового будинку їхньої спільної часткової власності. Зокрема, праву об`єднання в особі його загальних зборів, на встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів (ст. 10, 16 Закону) кореспондує обов`язок співвласника виконувати рішення статутних органів об`єднання, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, частка яких визначається пропорційно до загальної площі квартири (ст.15, 20 Закону).

У відповідності до положень частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Водночас, колегією суддів встановлено, що власником нежитлових приміщень №1-30 групи приміщень №56 в літ. А загальною площею 574,3 кв.м. та нежитлових приміщень №1-41 групи приміщень №53 в літ. А площею 579,5 кв.м. в будинку № 9 по вул. Володимирська в м. Києві є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна та не заперечується скаржником.

За вказаних обставин, зважаючи на наведені вище норми закону, рішення загальних зборів ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», у тому числі про визначення розміру внесків на утримання та управління багатоквартирним, є обов`язковими для Київської міської ради, як уповноваженої особи, яка діє в інтересах територіальної громади міста Києва, яка, в свою чергу, є власником нежитлових приміщень по вул. Володимирська, 9 у м. Київ, та яка в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного їй майна та зобов`язана виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ.

Отже, як вбачається із вищевикладеного, 28.05.2021 відбулися загальні збори ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», які оформлені протоколом від 11.06.2021, та на яких прийнято рішення про обрання форми управління багатоквартирними будинками, в тому числі за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9, а саме управління будинком здійснюється ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» через свої органи управління.

Також, загальними зборами ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» встановлено розмір обов`язкового щомісячного внеску кожного співвласника на утримання та управління будинками; встановлено обов`язковий щорічний платіж з послуги з поводження з побутовими відходами; встановлено обов`язковий щомісячний розмір внеску кожного співвласника до резервного фонду; встановлено обов`язковий щомісячний розмір внеску кожного співвласника до ремонтного фонду; встановлено строк оплати обов`язкових щомісячних внесків та платежів.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, позивач неодноразово надсилав на адресу Київської міської ради повідомлення про те, що з 01.01.2022 управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9 здійснюватиметься ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ», а також доведено до відома про перелік та розмір внесків та платежів на утримання та управління будинком.

Також, в контексті вищевикладеного колегія суддів звертає увагу, що рішення загальних зборів ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» від 28.08.2021 щодо розмірів внесків та платежів з утримання та управління будинком № 9 по вул. Володимирська в м. Києві, а також до резервного та ремонтного фондів в судовому порядку не оскаржувались, відповідно ці рішення є чинними та обов`язковими для виконання всіма співвласниками багатоквартирного будинку № 9 по вул. Володимирська в м. Києві, в тому числі і для відповідача.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем за період з 01.01.2022 по 31.10.2022 виставлено відповідачу на оплату рахунки зі сплатити внесків та платежів на утримання та управління будинку, до резервного та ремонтного фондів на загальну суму 95 419,30 грн., проте, відповідач оплату не здійснював, внаслідок чого у Київської міської ради перед ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» утворилась заборгованість зі сплати внесків та платежів за цей період у розмірі 95 419,30 грн.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Першочергово колегія суддів погоджується із позивачем, що перелічені скаржником розпорядчі документи прийняті до виникнення відносин між сторонами щодо виконання співвласниками зобов`язань по утриманню багатоквартирного будинку та самостійного його утримання з 01.01.2022, регулюють інші питання, а саме - питання, які пов`язані з організацією відповідачем управління комунальним майном, що не є предметом позову, та не стосуються предмета доказування, внаслідок чого ці розпорядчі документи відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України не є належними доказами, на підставі яких суд може встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Заперечуючи право ОСББ на звернення до суду з позовом про стягнення з Київської міської ради заборгованості по сплаті обов`язкових щомісячних внесків на утримання та управління багатоквартирним будинком, до ремонтного та резервного фондів, скаржник посилається на те, що зазначений будинок перебуває "на балансі" Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та не передавалося цим підприємством "з балансу на баланс" ОСББ.

Однак такий аргумент скаржника не ґрунтується на чинному законадвстві та доказах, які є у матеріалах справи.

Як зазначалося вище, предметом позову є стягнення з відповідача як співвласника багатоквартирного будинку заборгованості по сплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку.

Зобов`язання відповідача є похідними від наявності у нього права власності на нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку, а право позивача на звернення до відповідача як співвласника - від відповідних рішень загальних зборів співвласників.

Право ОСББ на вимогу до співвласника - боржника ґрунтується, насамперед, на Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуті ОСББ, які регулюють відносини ОСББ та співвласника з цього питання.

Таким чином, за висновками колегії суддів, ОСББ має право на звернення до суду, якщо співвласник не виконує рішення загальних зборів ОСББ.

Є також безпідставним посилання скаржника на постанову Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 301 «Про затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків», якою визначається механізм списання багатоквартирних будинків, у яких розташовані квартири та нежитлові приміщення приватної та інших форм власності, з балансу міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (зокрема із спеціальним статусом), органів місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств, установ, організацій, а також господарських товариств, інших господарських організацій та підприємств, створених внаслідок приватизації або корпоратизації державних або комунальних підприємств, зокрема щодо багатоквартирних будинків, які не увійшли до статутного капіталу таких господарських товариств та перебувають у них на балансі (обліку) як об`єкти державної або комунальної власності.

Ця постанова Кабінету Міністрів України не містіть заборону для співвласників багатоквартирних будинків реалізовувати їх право на самостійне утримання будинків, не стосується відносин між сторонами по справі, які регулюються, як було зазначено вище, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», тобто постанова Кабінету Міністрів України не може вважатися підставою звільнення скаржника від виконання зобов`язань як співвласника багатоквартирного будинку.

Законодавством України не передбачено будь-яких обмежень для можливості самостійного здійснення співвласниками утримання багатоквартирного будинку у випадку прийняття ними такого рішення.

Водночас, у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 906/884/19 викладена позиція Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Зокрема, у п. 16 Постанови Верховний Суд вказав на те, що рішення загальних зборів ОСББ, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для міської ради як власника нежитлових приміщень, який в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна та зобов`язаний виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ. При цьому у разі відмови співвласника сплачувати встановлені внески і платежі об`єднання має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону, частина 1 статті 17 № 2866-ПІ).

У п.18 Верховний Суд констатував, що визначаючи зобов`язання орендарів зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком, чинне законодавство не передбачає механізму реалізації такого зобов`язання, у тому числі механізму захисту прав об`єднання співвласників, зокрема не встановлює для ОСББ права примусового стягнення відповідних коштів з орендарів у судовому порядку, передбачаючи таке право лише щодо співвласників майна (частина 6 статті 13, Закону № 2866-ІІІ).

За таких обставин Верховний Суд визнав обґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що, з урахуванням приписів статті 511 Цивільного кодексу України, прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку, та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна.

Ураховуючи встановлене вище, приймаючи до уваги надані позивачем та відповідачем докази, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правомірного висновку про стягнення з Київської міської ради на користь ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» заборгованості зі сплати внесків та платежів на утримання та управління будинку, до резервного та ремонтного фондів за період з 01.01.2022 по 31.10.2022 у розмірі 95 419,30 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу позивача у розмірі 8 000,00 грн.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 31.05.2022, укладений між ОСББ «КНЯЖЕ МІСЦЕ» та адвокатом Петрушиною О.В., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 08.02.2023 на суму 3 000,00 грн., платіжна інструкція №9 від 17.01.2023 про сплату за надану правничу допомогу на суму 3 000,00 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем надано суду належні та допустимі докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи у розмірі 3 000,00 грн., у зв`язку із чим судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22 - залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі № 910/13968/22.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Київською міською радою.

5. Матеріали справи №910/13968/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк