ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.2023 Справа № 914/2221/23

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши

за заявою:Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Консалт Тім», м. Київ
про:про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Консалт Тім», м. Київ 26 726,04 грн заборгованості за необліковану електричну енергію згідно акту №036287 від 18.01.2023, 268,40 грн судового збору та 1 000,00 грн витрат на правову допомогу

ВСТАНОВИВ:

19.07.2023 до Господарського суду Львівської області від Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів надійшла заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Консалт Тім», м. Київ 26 726,04 грн заборгованості за необліковану електричну енергію згідно акту №036287 від 18.01.2023, 268,40 грн судового збору та 1 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до поданих матеріалів між заявником (постачальником) та боржником (споживачем) на підставі поданої споживачем заяви від 13.01.2023 було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Під час огляду об`єкта споживача 18.01.2023 заявником було складено акт про порушення, відповідно до якого нараховано 26 726,04 грн заборгованості за необліковану електричну енергію Вимоги заявника полягають у стягненні заборгованості за необліковану електричну енергію.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Частиною 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Частина 1 статті 148 ГПК України деталізує умови, яким повинні відповідати вимоги стягувача у наказному провадженні. Так, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, частина 2 статті 12 та частина 1 статті 148 ГПК України застосовуються сукупно та фактично невіддільно одна від одної.

Істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є відсутність спору та можливість стягнення лише за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором. Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Безспірність передбачає не лише те, що боржник не оспорює вимог заявника, оскільки боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, а й те, що у суду не повинно виникати сумніву у відсутності спору про право та належності стягувачу права вимоги. Вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнів ні момент настання права вимоги, ні сума грошових коштів, ні те, що вимоги пред`явлені відповідно до умов договору.

Представлені заявником докази свідчать про спірність його вимог, адже акт про порушення, на основі якого проведено нарахування, не підписаний боржником. Огляд об`єкта споживача проводився в присутності фізичної особи - п. Анастасії, яка не вказала свого прізвища та зазначена в акті як орендар квартири. Водночас, огляд проводився у півпідвальних приміщеннях. Надалі вказана особа відмовилась від підписання акту про порушення. Також у заяві про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії споживачем було зазначено його адресу: АДРЕСА_1 . Вказана адреса споживача також зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, в акті про порушення зазначено адресу споживача: АДРЕСА_2 . На вказану адресу заявником було надіслано акт про порушення та повідомлення про засідання комісії щодо розгляду зазначеного акту про порушення. Таким чином, зазначені обставини спростовують презумпцію безспірності вимог за заявою про видачу судового наказу, оскільки під час складення акту про порушення огляд проводився за відсутності уповноваженого представника споживача, акт таким представником не підписаний, споживач не був повідомлений про засідання комісії з розгляду актів. Сукупність вказаних обставин унеможливило надання споживачем пояснень щодо факту зафіксованого заявником порушення.

Таким чином, оскільки заявник не дотримався вимог частини 2 статті 12 та частини 1 статті 148 ГПК України (в заяві про видачу судового наказу зазначено вимоги, які не відповідають презумпції безспірності) у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі пункту 3 частини 1 статті 152 ГПК України.

Згідно з частиною 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Львівобленерго», м. Львів у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Консалт Тім», м. Київ 26 726,04 грн заборгованості за необліковану електричну енергію згідно акту №036287 від 18.01.2023, 268,40 грн судового збору та 1 000,00 грн витрат на правову допомогу.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

3. Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суд інформує заявника, що відповідно до частини 2 статті 153 ГПК України, він може звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суддя Мазовіта А.Б.