номер провадження справи 26/28/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 Справа № 908/1276/21(908/1923/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АРЕДДІТУМ-ІНВЕСТ, код ЄДР 43097025 (69081, м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 21)

до відповідача - Комунального підприємства Благовіщенське міське підприємство Комунальник, (26400, Кіровоградська область, Благовіщенський район, м. Благовіщенське, вул. Героїв України, 81)

про стягнення 162 819,44 грн

в межах справи № 908/1276/21

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю АРЕДДІТУМ-ІНВЕСТ, код ЄДР 43097025 (69081, м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 21)

кредитор Приватне підприємство КОПІЙКА ПЛЮС, код ЄДР 35594421 (51933 Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Сачка, буд.26, прим.27)

Представники сторін не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АРЕДДІТУМ-ІНВЕСТ», в межах справи № 908/1276/21 про банкрутство позивача, звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовної заявою до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА БЛАГОВІЩЕНСЬКЕ МІСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОМУНАЛЬНИК» про стягнення 162 819,44 грн. заборгованості та судові витрати.

Ухвалою суду 14.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.07.2023 року об 11-20 годині.

06.07.2023 року у судове засідання з`явився представник Позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Судове засідання відкладено на 25.07.2023 о 10-15.

Сторони не направили своїх представників у судове засідання. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

25.07.2023 до суду надійшла заява представника позивача в якій просить суд розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позовну заяву.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належно повідомлених про розгляд справи сторін, за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

Дослідивши матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, у зв`язку з наступним.

За приписами ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

19 січня 2022 року між ТОВ «ТРЕЙДЕНЕРДЖИ» (Цедентом) - Постачальник, та БЛАГОВІЩЕНСЬКЕ МІСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО " КОМУНАЛЬНИК "(Боржник) Споживач, було укладено Договір постачання електричної енергії споживачу №197 (надалі по тексту Основний договір), за змістом п. 2.1. постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача Електрична енергія ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

У пункті 2.3 Основного договору вказано, що строк постачання електричної енергії з 01.02.2022 по 31.12.2022 рік.

У пункті 5.1 Основного договору вказано, що ціна цього Договору становить 5,24 грн. у тому числі ПДВ 0,873333 грн. за 1 кВт*год. електричної енергії.

У пункті 5.5 Основного договору вказано, що розрахунковий період за цим Договором є календарний місяць.

У пункті 5.6 Основного договору вказано, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на рахунок Постачальника.

Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем

виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

У пункті 5.7 Основного договору вказано, що оплата рахунків за спожиту електроенергію здійснюється Споживачем у 100% розмірі на протязі 10 (десяти) банківських днів з дня отримання підписаних рахунків, на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції, грошовими коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника.

Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Всі платіжні документи надсилаються або доставляються на адресу Споживача за рахунок Постачальника, інформація про показники щодо фактичного обсягу споживання електричної енергії за рахунок Споживача.

У пункті 1) 6.2 Основного договору вказано, що Споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

У пункті 13.1 Основного договору вказано, що Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення, що зазначається в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач.

На виконання умов Основного договору постачання електричної енергії №197 від 19.01.2022 р. ТОВ «ТРЕЙДЕНЕРДЖИ» передало, а БЛАГОВІЩЕНСЬКЕ МІСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО " КОМУНАЛЬНИК " прийняло електричну енергію :

- у серпні 2022 року - 19363 кВт-год (ціна за кВт-год, грн. у т.ч. ПДВ 5,24) загальною вартістю 101462,12грн., що підтверджується Актом прийому передачі електричної енергії №1358.

Рахунок на оплату Відповідачу, згідно вимог п. 5.7. договору, було надіслано поштовим зв`язком 03.02.2023 року, що підтверджується поштовим відправленням з описом у цінний лист №410 та отримано Відповідачем 13.02.2023 року, тобто строк оплати за даною поставкою вже настав 27.02.2023 року.

- у вересні 2022 року - 19343 кВт-год (ціна за кВт-год, грн. у т.ч. ПДВ 5,24) загальною вартістю 101 357,32грн., що підтверджується Актом прийому передачі електричної енергії №527.

Рахунок на оплату Відповідачу, згідно вимог п. 5.7. договору, було надіслано поштовим зв`язком 03.02.2023 року, що підтверджується поштовим відправленням з описом у цінний лист №410 та отримано Відповідачем 13.02.2023 року, тобто строк оплати за даною поставкою вже настав 27.02.2023 року.

Тобто, протягом серпня та вересня 2022 року ТОВ «ТРЕЙДЕНЕРДЖИ» здійснило постачання електричної енергії БЛАГОВІЩЕНСЬКОМУ МІСЬКОМУ ПІДПРИЄМСТВУ " КОМУНАЛЬНИК "на загальну суму 202 819,44грн.

Відповідач БЛАГОВІЩЕНСЬКЕ МІСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО " КОМУНАЛЬНИК " частково сплатило заборгованість за отриману електричну енергію в серпні та вересні 2022 року у сумі 40000 (сорок тисяч гривень ), у зв`язку з чим, у Відповідача сформувалась заборгованість за отриману електричну енергію у серпні та вересні 2022 року в сумі 162 819,44 грн. (сто шістдесят дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень 44 копійки).

На сьогоднішній день Відповідач не погасив суму заборгованості, не виконав своїх зобов`язань за укладеним Договором.

20.03.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДЕНЕРДЖИ» (далі за текстом ТОВ «ТРЕЙДЕНЕРДЖИ») (Цедент) та ТОВ «АРЕДДІТУМ-ІНВЕСТ» (далі за текстом Цесіонарій або Позивач) уклали Договір № 3/23-ВПВ про відступлення права вимоги (далі за текстом Договір), відповідно до якого: п.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає Кредитором за грошовими вимогами Цедента до Боржника, - БЛАГОВІЩЕНСЬКЕ МІСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО " КОМУНАЛЬНИК " код ЄРДПОУ № 34856768 адреса: 26400, Кіровоградська обл., Благовіщенський р-н, місто Благовіщенське, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ УКРАЇНИ, будинок 81.

П.2. За цим Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання грошових зобов`язань з повернення грошових коштів в сумі 162 819,44 грн. (сто шістдесят дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень 44 копійки).

До Цесіонарія, з моменту підписання даного Договору Сторонами, переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього Договору.

Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись ст.ст.512-514 ЦК України та укладеним Договором до Позивача у справі перейшло право вимоги заборгованості до Відповідача за Договором постачання електричної енергії №197 від 19.01.2022 р.в сумі 162 819,44 грн. (сто шістдесят дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень 44 копійки).

Відповідач у справі, відзив не подавав, заперечення проти позову не виклав.

Згідно вимог п.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За приписами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як зазначено у ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов укладеного договору постачання електричної енергії №197 від 19.01.2022 р. у пункті 5.5 якого вказано, що розрахунковий період за цим Договором є календарний місяць.

На день розгляду справи, Відповідач не погасив суму заборгованості, не виконав своїх зобов`язання за укладеним Договором.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у розмірі 162 819,44 грн. (сто шістдесят дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень 44 копійки).

Відповідно до частин першої та другої ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат правової допомоги, відповідачем було надано Договір №36/22 від 01.07.2022 року про надання професійної правничої допомоги з додатками; акт №1/23 від 01.06.2023 року про надані послуги; квитанція до прибуткової накладної касового ордеру №18 від 01.06.2023 року; копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №4120 від 28.01.2019 року на ім`я адвоката Карасір Анни Ігорівни.

Протягом надання професійної правничої допомоги у відповідності до умов Договору №36/22 від 01.07.2022 року, Позивач прийняв надані адвокатом Карасір А.І. послуги правничої допомоги загальною вартістю 24423грн., що підтверджується актом про надані послуги №1/23 від 01.06.2023 року до Договору №36/22 від 01.07.2022.

Частиною 5 ст.129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд розглядаючи питання про розподіл судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу не вирішує питання про зменшення таких витрат в порядку ч. 5 ст.129 ГПК України, оскільки відсутнє відповідне клопотання з боку відповідача, але відповідно до ч. 1,2 ст.129 ГПК України суд, у будь-якому разі повинен надати оцінку чи пов`язані витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи обґрунтованість та пропорційність до предмету спору розміру заявлених витрат на правову допомогу, а також враховуючи процесуальний результат розгляду справи, господарський суд вважає, що справедливо розподілити витрати на професійну правничу допомогу та присудити до стягнення з Відповідача на користь Позивача 24 423,00 грн., витрат на професійну правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст.74 ГПК України).

Згідно з ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутств, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства Благовіщенське міське підприємство Комунальник, (26400, Кіровоградська область, Благовіщенський район, м. Благовіщенське, вул. Героїв України, 81) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АРЕДДІТУМ-ІНВЕСТ, код ЄДР 43097025 (69081, м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 21) заборгованість у розмірі 162 819 (сто шістдесят дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн. 44 коп., судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 423 (двадцять чотири тисячі чотириста двадцять три) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

Рішення складено та підписано-28.07.23.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.