РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2023Справа № 910/255/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/255/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд";

про стягнення 73 642,50 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" звернулося з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" борг у розмірі 73 642,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо здійснення повних розрахунків за отриману продукцію згідно видаткових накладних № 40908 від 25.08.2021 у розмірі 21 480,00 грн та № 78509 у розмірі 52 162,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" залишено без руху та встановлено позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.

08.02.2023 на адресу суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 18.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/255/23, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.01.2023 була направлена на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень уповноваженим представникам позивача та відповідача.

02.03.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" (далі - позивач) поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" (далі - відповідач) продукцію на загальну суму 223 815,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №40908 від 25.08.2021 на суму 119 490,00 грн та видатковою накладною №78509 від 01.10.2021 на суму 104 325,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" рахунок №8298 від 27.08.2021 на суму 137 827,50 грн та рахунок №9505 від 23.09.20.2021 на суму 105 825,00 грн на оплату за поставлену продукцію.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" здійснило часткову оплату вищезазначених рахунків на загальну суму 150 172,50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №3499_8НО1N/956 від 17.08.2021 на суму 59 745,00 грн. та №3677_9201L/712 від 02.09.2021 на суму 38 265,00 із зазначенням призначення платежу: «часткова сплата за лист. алюм. зг. рах.№7942 від 16.08.21р. у т.ч. ПДВ 20% 6377,5 грн.» та платіжним дорученням №4018_9Т01Н/502 від 29.09.2021 на суму 52 162,50 грн. із зазначенням призначення платежу: «часткова сплата за лист алюм. зг.рах.№9505 від 23.09.21р. у.т.ч. ПДВ 20% 8693,75 грн.».

У зв`язку із неоплатою поставленого товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" претензію №71 від 02.12.2022 з вимогою підписати договір поставки від 09.07.2021 та сплати борг у розмірі 73 642,50 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.12.2022, фіскальним чеком від 03.11.2022 та накладною №936 від 03.12.2022.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив повну оплату за поставлений товар у повному обсязі. Таким чином, заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" становить 73 642,50 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що між позивачем та відповідачем 01.06.2021 був укладений договір поставки №01/06/2021 щодо постачання металопрокату. Позивачем виставлено відповідачу рахунок №9505 від 23.09.20.2021 на суму 104 325,00 грн, а відповідачем в свою чергу здійснено передоплату за вищезазначеним рахунком згідно з платіжним дорученням №4018 від 29.09.2021 на суму 52 162,50 грн. Однак, у поставленому товарі були встановлені дефекти, які унеможливлюють його використання, а також позивачем не було передано товаросупровідні документи на виконання вимог п.3.8. договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до приписів ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до приписів ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" продукцію на загальну суму 223 815,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №40908 від 25.08.2021 на суму 119 490,00 грн та видатковою накладною №78509 від 01.10.2021 на суму 104 325,00 грн, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Суд зазначає, що наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами, що фіксують та підтверджують господарські операції, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо. Тобто, для надання первинним документам доказової сили при розгляді справ в суді необхідні повні дані про конкретні господарські операції, що здійснюються за конкретним договором, укладеним між сторонами. В даному випадку між сторонами склалися фактичні правовідносини з поставки товару шляхом виставлення рахунку - фактури й здійснення його оплати, що відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки правочин між сторонами може бути укладений в будь-який спосіб і сторони вільні у виборі форми правочину.

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" рахунок №8298 від 27.08.2021 на суму 137 827,50 грн та рахунок №9505 від 23.09.20.2021 на суму 105 825,00 грн на оплату за поставлену продукцію.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" здійснило часткову оплату вищезазначених рахунків на загальну суму 150 172,50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №3499_8НО1N/956 від 17.08.2021 на суму 59 745,00 грн. та №3677_9201L/712 від 02.09.2021 на суму 38 265,00 із зазначенням призначення платежу: «часткова сплата за лист. алюм. зг. рах.№7942 від 16.08.21р. у т.ч. ПДВ 20% 6377,5 грн.» та платіжним дорученням №4018_9Т01Н/502 від 29.09.2021 на суму 52 162,50 грн. із зазначенням призначення платежу: «часткова сплата за лист алюм. зг.рах.№9505 від 23.09.21р. у.т.ч. ПДВ 20% 8693,75 грн.».

У зв`язку із неоплатою поставленого товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" претензію №71 від 02.12.2022 з вимогою підписати договір поставки від 09.07.2021 та сплати борг у розмірі 73 642,50 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.12.2022, фіскальним чеком від 03.11.2022 та накладною №936 від 03.12.2022.

Як стверджує позивач, сторони дійшли згоди щодо укладення договору поставки 09.07.2021 і позивач в свою чергу підписав договір та передав його на підпис відповідачу, а останній договір не підписав та не повернув його позивачу.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, між позивачем та відповідачем 01.06.2021 був укладений договір поставки №01/06/2021 щодо постачання металопрокату. Позивачем виставлено відповідачу рахунок №9505 від 23.09.20.2021 на суму 104 325,00 грн, а відповідачем в свою чергу здійснено передоплату за вищезазначеним рахунком згідно платіжного доручення №4018 від 29.09.2021 на суму 52 162,50 грн.

Крім того, на підтвердження своїх доводів, відповідач надав рекламацію №07.10.2021_1, в якій просить забрати поставлений матеріал та повернути грошові кошти, сплачені на підставі рахунку №9505 від 23.09.2021, посилаючись на договір поставки від 09.07.2021 та лист про повернення коштів.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно зі ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Обґрунтовуючи правові позиції сторони посилаються на різні договори, однак в матеріалах справи відсутній будь-який примірник договору. Крім того, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження дотримання кожною зі сторін порядку укладення господарського договору відповідно до норм чинного законодавства України, оскільки в матеріалах справи відсутній проект договору, який був заборонований позивачем, а також оформлений договір відповідачем із погодженням істотних умов вказаного договору. А тому, суд приходить до висновку, що поставка товару здійснювалась на підставі господарського договору укладеного у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, а саме на підставі видаткових накладних №40908 від 25.08.2021 та №78509 від 01.10.2021 на суму 104 325,00 грн., які підписані представниками та скріплені печатками підприємства.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" за поставлений товар становить 73 642,50 грн.

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" в розмірі 73 642,50 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких підстав, суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" про стягнення заборгованості у розмірі 73 642,50 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікнобуд" (01103, м. Київ, вул. О. Матросова, буд. 31, ідентифікаційний код юридичної особи 25267253) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" (49000, м. Дніпро, пр. Яворницького Дмитра, буд. 77, оф. 202, ідентифікаційний код юридичної особи 34202711) заборгованість у розмірі 73 642 (сімдесят три тисячі шістсот сорок дві) грн 50 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко