ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 Справа № 917/797/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", вул. Федорова Івана, 32, літ.А, м. Київ, 03038 (адреса для листування: вул. Леонтовича, 9, корп. 1, оф. 301, м. Київ, 01054)

до відповідача Приватного підприємства "Альянс - Груп", вул. Воровського. буд. 34, каб. 8, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600

про стягнення 16 887,80 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" просить суд стягнути з Приватного підприємства "Альянс - Груп" 16 887,80 грн виплаченого страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у відповідності до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993Цивільного кодексу України до нього, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19 -00681 від 05.12.2019 року, в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копію Постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28.01.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/21420/20, копію Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19-00681 від 05.12.2019 року, копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІЮІ 08» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , копію Заяви про виплату страхового відшкодування, копію Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 03.12.2020 року, копію Рахунку № 320120214 від 02.12.2020 року, копію Рахунку № 320121524 від 15.12.2020 року, копію Страхового акту № ДККА-73967 від 03.12.2020 року, копію Страхового акту № ДККА-73967/1 від 16.12.2020 року, копію Платіжного доручення № 30382 від 07.12.2020 року, копію Платіжного доручення № 3 1450 від 16.12.2020 року, копію Полісу № А0/7096436 витяг централізованої бази МТСБУ, копію Платіжного доручення № 169218 від 22.03.2021 року, копію Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 21.09.200 року, копію Рахунку фактури № 320092126 від 21.09.2020 року, копію Ремонтної калькуляції № ДККА - 64846 від 21.09.2020 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

16.05.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до відповідача Приватного підприємства "Альянс - Груп" про стягнення 16 887,80 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 справу № 917/797/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 22.05.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала суду від 22.05.2023 року, що була надіслана судом на вказану у позовній заяві адресу відповідача, яка співпадає із зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою, повернута поштою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частин 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22.05.2023, якою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов, вважається врученою відповідачу 01.06.2023 р.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

01.12.2020 року у м. Києві на проспекті М. Бажана сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "DAF XF 95.430" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля "AUDI Q8" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вина водія ОСОБА_1 у скоєнні ДТП була встановлена у судовому порядку, що підтверджується Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 28.01.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/21420/20.

Крім того, у даній Постанові Дарницького районного суду міста Києва від 28.01.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/21420/20 встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 працював на посаді водія в ПП "Альянс-груп".

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля "AUDI Q8" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 були застраховані в ПРАТ "СК "Українська страхова група" договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19 -00681 від 05.12.2019 року.

Власник пошкодженого автомобіля "AUDI Q8" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 звернувся до ПРАТ "СК «Українська страхова група" із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування.

Дана заява була розглянута позивачем, пошкодження автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 03.12.2020 року, Рахунку фактури № 320120214 від 02.12.2020 року, Рахунку фактури №320121524 від 15.12.2020 року, Страхового акту № ДККА-73967 від 03.12.2020 року та Страхового акту № ДККА-73967/1 від 16.12.2020 року, ПРАТ "СК "Українська страхова група" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ТОВ "Ауді - Центр Київ" в розмірі 92 036,97 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжного доручення № 30382 від 07.12.2020 року на суму 42 459,05 грн та № 31450 від 16.12.2020 року на суму 49 577,92 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "DAF XF 95.430" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПРАТ "СГ "ТАС" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/7096436, у зв`язку з чим ПРАТ "СГ "ТАС" здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 75 149,17 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 169218 від 22.03.2021 року (сума страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "AUDI Q8" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вважаючи свої права порушеними, посилаючись на приписи ст. 1166, ст. 1172, ст. 1187, ст. 1192 ЦКУкраїни, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування (різницю між фактичним розміром відшкодування і виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 16 887,80 грн.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування").

Дана норма кореспондується зі ст.979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ст.20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 ЗУ "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілій (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Отже, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27Закону України "Про страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода" завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі 426/16825/16-ц та у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 р. №916/2554/17).

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і виплатою (страховим відшкодуванням).

Матеріалами справи підтверджується, що Позивачем на виконання умов Договору страхування наземного транспорту № 28-0101-19 -00681 від 05.12.2019 року, було здійснено виплату потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 92 036,97 грн. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень.

ПРАТ "СГ "ТАС" (страхувальник автомобіля "DAF XF 95.430" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) застосувавши п. 7.39 Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів здійснило позивачу виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу тз "AUDI Q8" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 75 149,17 грн.

Різниця між сплатою страхового відшкодування по договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19-00681 в розмірі 92 036,97 грн та страховим відшкодуванням сплаченим за полісом ОСЦПВВНТЗ АО/7096436 в розмірі 75 149,17 грн становить 16 887,80 грн.

Відповідно до Постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28.01.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/21420/20, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Також у даній постанові судом встановлено, що транспортний засіб «DAF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебував у власності відповідача, а ОСОБА_1 на момент ДТП перебував із Відповідачем у трудових відносинах і виконував свої трудові (службові) обов`язки.

Таким чином, оскільки позивач виплатив застрахованій ним потерпілій особі страхові платежі за договором майнового страхування, що підтверджується матеріалами справи, до нього перейшло право вимоги щодо стягнення зі власника транпортного засобу, працівник якого завдав збитки, різниці між фактичним розміром (сплатою страхового відшкодування по договору добровільного страхування наземних транспортних засобів) і виплатою ПРАТ "СГ "ТАС" (страховим відшкодуванням).

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного підприємства "Альянс - Груп" про стягнення страхового відшкодування в сумі 16 887,80 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Альянс - Груп" (вул. Воровського. буд. 34, каб. 8, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (вул. Федорова Івана, 32, літ.А, м. Київ, 03038, ) 16 887,80 грн виплаченого страхового відшкодування.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 24.07.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик