РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2023Справа № 910/7535/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія авто-сіті"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл"

про стягнення 806 815,29 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія авто-сіті" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" про стягнення 806 815,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором підряду № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020, № 35-Д-2214 від 16.02.2022 та № 35-Д-1691 від 31.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7535/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем 28.06.2023 подано відзив на позовну заяву, заперечено позовні вимоги з огляду на їх недоведеність. Також відповідач заявив клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Судом відмовлено у задоволенні даного клопотання з огляду на недоведеність можливого впливу рішення у даній справі на права чи законні інтереси визначеної відповідачем особи.

Позивачем 04.07.2023 подано відповідь на відзив, спростовано доводи відповідача, викладені у відзиві.

Відповідачем 20.07.2023 подано заперечення на відповідь на відзив, повторно викладено доводи відзиву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі укладено чотири договори підряду № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020, № 35-Д-2214 від 16.02.2022, за якими відповідач доручив, а позивач зобов`язався виконати будівельно-монтажні роботи по реконструкції автозаправних комплексів відповідача, розташованих за адресами: АЗК 6009, смт. Коротич, Харківський р-н, 465-ий км траси Київ-Харків-Довжанський; АЗК 03012, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Патріотів України, 143а; АЗК 06009, Харківська обл., Харківський р-н, смт. Коротич, автодорога Київ-Харків-Довжанський, 465 км, а відповідач - прийняти та оплатити їх вартість.

За договірними умовами пункту 2.1 договору № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020, вартість робіт складається з вартості робіт та витрат позивача, що включають, крім того, вартість необхідних для виконання робіт матеріалів та обладнання, визначається на підставі додатку № 1 - договірна ціна, яка є невід`ємною частиною договорів.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.2.3 договору № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020, відповідач здійснює розрахунки за виконані роботи поетапно на підставі підписаних актів виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3), із урахуванням обсягів фактично виконаних робіт, фактичних витрат позивача та наданого авансу.

Відповідач протягом 10 календарних днів з дати підписання актів прийому-передачі виконаних робіт по формі КБ-2В та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3, перераховує на поточний рахунок позивача суму в розмірі 97 відсотків від вартості фактично виконаних робіт, передбачених пунктом 2.1 договорів, зазначеної у відповідних актах та довідках (пункт 2.2.4 договору № № 35-Д-1579 від 18.06.2020, пункт 2.2.5 договору № 35-Д-1691 від 31.08.2020, пункт 2.2.2 договору № 35-Д-1777 від 27.10.2020).

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного сторонами договору підряду від 18.06.2020 № 35-Д-1579, позивач виконав будівельно-монтажні роботи на загальну суму 5 977 267,92 грн, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт за грудень № 1 від 16.12.2020 на суму 5 618 196,90 грн, № 2 від 16.12.2020 на суму 359 071,02 грн.

На виконання умов укладеного сторонами договору підряду від 31.08.2020 № 35-Д-1691, позивач виконав будівельно-монтажні роботи на загальну суму 6 017 636,24 грн, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт за лютий № 1 від 16.02.2021 на суму 5 472 059,52 грн, № 2 від 16.02.2021 на суму 173 975,40 грн, № 3 від 16.02.2021 на суму 371 781,32 грн.

На виконання умов укладеного сторонами договору підряду від 27.10.2020 № 35-Д-1777, позивач виконав будівельно-монтажні роботи на загальну суму 761 786,92 грн, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт за грудень № 1 від 01.12.2020 на суму 82 624,50 грн, № 2 від 16.02.2021 на суму 679 162,42 грн.

За договірними умовами пункту 4.1 договору № 35-Д-2214 від 16.02.2022, за результатами прийому-передачі виконаних робіт позивач оформляє і надає на підпис відповідачу акт прийому-передачі виконаних робіт, а в разі необхідності (за заявкою відповідача), акт прийому-передачі виконаних робіт за формою КБ-2В і довідки за формою КБ-3.

На виконання умов укладеного сторонами договору підряду від 16.02.2022 № 35-Д-2214, позивач виконав будівельно-монтажні роботи на загальну суму 108 783,80 грн, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт за червень № 1 від 30.06.2022 на суму 100 790,60 грн, № 2 від 27.07.2022 на суму 7 993,20 грн.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивач всупереч умов пункту 5.1.5 договорів № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020 не надав суду доказів введення в експлуатацію автозаправних комплексів після проведення робіт з реконструкції.

Так, пунктом 5.1.5 договорів № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020 встановлено, що гарантійний термін якості на виконані роботи за умови нормальної експлуатації об`єкта інженерних систем, обладнання, матеріалів та робіт встановлюється 12 місяців з моменту підписання акта приймання-передачі виконаних робіт по формі КБ-2В і введення в експлуатацію об`єкта.

Суд погоджується з твердженнями позивача про відсутність у нього обов`язку вводити об`єкти в експлуатацію згідно з умовами укладених сторонами договорів № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020. Крім того, відповідачем не доведено якими саме доказами має підтверджуватись введення в експлуатацію об`єктів на яких позивач проводив будівельно-монтажні та ремонтні роботи.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 16.02.2022 № 35-Д-2214, відповідач посилається на умови пункту 9.1 договору, яким передбачено обов`язкове дотримання сторонами досудового порядку врегулювання спорів шляхом направлення письмових претензій, термін розгляду яких 30 календарних днів з дати отримання, а з огляду на відсутність доказів направлення претензії вимоги позивача в цій частині є передчасними.

Суд не приймає до уваги вказані доводи відповідача, оскільки законом не передбачено обов`язку досудового врегулювання спору у підрядних відносинах.

Відповідачем не спростовано факт виконання позивачем підрядних робіт за спірними договорами, що підтверджуються підписаними сторонами актами прийому-передачі виконаних робіт.

Усі інші доводи відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують неналежного виконання останнім зобов`язань за договорами № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020, № 35-Д-2214 від 16.02.2022, в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 2.3 договору № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020, відповідач при здійсненні розрахунків з позивачем з решти 3 відсотків, належних до сплати за фактично виконані роботи, формує гарантійний резерв на випадок необхідності усунення недоліків, які можуть виникнути в період гарантійного терміну (12 місяців). Вказаний вище залишок від вартості фактично виконаних робіт (3% від суми кожного підписаного сторонами акта по формі КБ-2В) виплачується відповідачем через 10 календарних днів після закінчення гарантійного терміну за виконані за договорами роботи, за відсутності зауважень до якості виконаних робіт.

Пунктом 2.2.2 договору № 35-Д-2214 від 16.02.2022 сторони погодили, що відповідач протягом 5 календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі виконаних робіт, а в разі необхідності (за заявкою відповідача), акту прийому-передачі виконаних робіт за формою КБ-2В і довідки за формою КБ-3, перераховує на поточний рахунок позивача суму в розмірі 100 відсотків від вартості фактично виконаних робіт зазначених у відповідних актах та довідках з урахуванням здійснених раніше відповідачем авансових платежів.

Враховуючи умови договору № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, № 35-Д-1777 від 27.10.2020, судом встановлено, що строк оплати за виконані роботи згідно актів здачі-приймання робіт за період грудень 2020 року по липень 2022 року є таким, що настав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач оплатив виконані роботи тільки частково (на суму 5 797 949,88 грн за договором № 35-Д-1579, на суму 5 837 107,15 грн за договором № 35-Д-1691, на суму 741 412,05 грн за договором № 35-Д-1777) у результаті чого існує прострочена заборгованість за спірними договорами у розмірі 489 005,80 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 489 005,80 грн є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 19 064,25 грн - 3 % річних та 298 745,24 грн - інфляційних втрат, нарахованих за загальний період з грудня 2021 року по квітень 2023 року.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат за договором № 35-Д-1579 від 18.06.2020, № 35-Д-1691 від 31.08.2020, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Суд зазначає про безпідставність нарахування 3 % річних та інфляційних втрат по акту № 1 від 01.12.2020 за договором № 35-Д-1777 від 27.10.2020 за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року, оскільки з доказів долучених до матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив оплату виконаних робіт по даному акту у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачем невірно здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат по акту № 2 від 16.02.2021 за договором № 35-Д-1777 від 27.10.2020 за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року, оскільки позивач здійснив нарахування на суму 679 162,42 грн (загальна вартість робіт по акту № 2), а не на суму заборгованості (20 374,87 грн).

За перерахунком суду, сума 3% річних за договором № 35-Д-1777 від 27.10.2020 за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року становить 674,88 грн, сума інфляційних втрат становить 5 447,29 грн.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок 3% річних за договором № 35-Д-2214 від 16.02.2022 за період з червня 2022 року по квітень 2023 року, є невірним.

За перерахунком суду, не виходячи за межі заявленого позивачем періоду нарахування, сума 3% річних за договором № 35-Д-2214 від 16.02.2022 становить 2 432,13 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку суми інфляційних втрат за договором № 35-Д-2214 від 16.02.2022, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

За таких умов, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду в розмірі 15 940,12 грн, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду в розмірі 111 143,62 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" (03110, місто Київ, вул. Солом`янська, 11, ідентифікаційний код 24812228) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія авто-сіті" (61001, Харківська обл., м. Харків, вул. Молочна, 38, корпус 4, ідентифікаційний код 33899313) заборгованість у розмірі 489 005 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч п`ять) грн 80 коп., 3% річних у розмірі 15 940 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок) грн 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 111 143 (сто одинадцять тисяч сто сорок три) грн 62 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 241 (дев`ять тисяч двісті сорок одна) грн 34 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк