СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Харків Справа № 922/2626/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №8012ел.11764) за результатами розгляду апеляційних скарг Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни (вх. № 1015 Х/2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (вх. № 1016 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар", м.Харків,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика", м. Харків,

2. Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни, м. Харків,

про стягнення 159519,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" та Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни, в якому просив суд (з урахуванням заяви про зміну позову, яка прийнята ухвалою суду від 07.03.2023):

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" 104820,74 грн компенсації коштів за договором № 01/10 про надання послуг, пов`язаних з експлуатацією будівлі та компенсації частини вартості комунальних послуг від 01.10.2011;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" 25849,20 грн вартості послуг з експлуатації будівлі за договором № 01/10 про надання послуг, пов`язаних з експлуатацією будівлі та компенсації частини вартості комунальних послуг від 01.10.2011;

- стягнути з фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" 28849,60 грн вартості комунальних послуг за договором № 01/10 про надання послуг, пов`язаних з експлуатацією будівлі та компенсації частини вартості комунальних послуг від 01.10.2011.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" () 69880,49 грн компенсації коштів за договором №01/10 про надання послуг, пов`язаних з експлуатацією будівлі та компенсації частини вартості комунальних послуг від 01.10.2011.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" () 25849,20 грн вартості послуг з експлуатації будівлі за договором №01/10 про надання послуг, пов`язаних з експлуатацією будівлі та компенсації частини вартості комунальних послуг від 01.10.2011.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" () 28849,60 грн вартості комунальних послуг за договором №01/10 про надання послуг, пов`язаних з експлуатацією будівлі та компенсації частини вартості комунальних послуг від 01.10.2011.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" () 968,79 грн судового збору.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" () 968,79 грн судового збору.

У решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець Полянська Віта Олександрівна звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю; судові витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покласти на позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" також не погодилось з вказаним рішенням місцевого господарського суду та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю; судові витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покласти на позивача.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни (вх. № 1015 Х/2) та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (вх. № 1016 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційних скарг відбудеться 04.07.2023 о 10:45 годині; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 28.06.2023, для подання заяв, клопотань, тощо - до 30.06.2023. Крім того, з огляду на те що вказані апеляційні скарги поданні на один і той самий процесуальний документ колегія суддів вирішила призначити до спільного розгляду вказані апеляційні скарги.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни задоволено; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" задоволено частково; рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22 скасовано частково, викладено резолютивну частину рішення в такій редакції:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" 25849,20 грн вартості послуг з експлуатації будівлі за договором № 01/10 про надання послуг, пов`язаних з експлуатацією будівлі та компенсації частини вартості комунальних послуг від 01.10.2011.

3. У решті позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 402,03 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2949,32грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" на користь Фізичної особи-підприємця Полянської Віти Олександрівни витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн.

10.07.2023 до Східного апеляційного господарського суду засобами електронного зв`язку від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" адвоката Саніна Арсенія Олександровича надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №8012ел.11764), в якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи №922/2626/22 у суді першої та апеляційної інстанціях в розмірі 24747,22 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.07.2023, для розгляду зазначеної заяви визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - доповідач Фоміна В.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2023 залишено без руху заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №8012ел.11764) у справі №922/2626/22 з підстав відсутності доказів надсилання копії заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення іншій стороні у справі; надано заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

19.07.2023 на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2023, у межах встановленого судом строку, засобами електронного зв`язку до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" надійшла заява про усунення недоліків заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 8416ел.11934), до якої додано докази надсилання копії заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення іншій стороні у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2023, зокрема, прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №8012ел.11764); повідомлено учасників справи, що розгляд заяви відбудеться 27 липня 2023 року о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

24.07.2023 до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. № 8601ел. 12086), в якому він просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі; судове засідання проводити за відсутності позивача та його представника.

В обґрунтування клопотання про зменшення заявлених витрат позивач посилається, зокрема, на те, що твердження відповідача щодо заявлення усного клопотання в судовому засіданні про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу не відповідають дійсності; за відсутності усного клопотання щодо стягнення судових витрат до закінчення судових дебатів відповідні докази таких витрат представник відповідача повинен був подати до закінчення судових дебатів; докази понесених витрат за правничу допомогу, надану у суді першої інстанції, мали бути надані під час розгляду справи у суді першої інстанції, а не після ухвалення відповідної постанови судом апеляційної інстанції; з наданих відповідачем договору, акту приймання послуг не можливо встановити вартість конкретних послуг, наданих адвокатом, що суперечить положенням ч. 3 ст. 126 ГПК України, де зазначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи надає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І. та судді Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О.

У судове засідання Східного апеляційного господарського суду 27.07.2023 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали суду апеляційної інстанції від 21.07.2023 до електронних кабінетів представників сторін. Натомість, представник позивача звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про розгляд клопотання про розподіл судових витрат за його відсутності.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Оскільки судом апеляційної інстанції вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутністю представників учасників справи.

Розглянувши заяву представника ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанції, врахувавши заперечення позивача щодо розміру цих витрат, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вже було зазначено вище, у прохальній частині апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" на рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22 було заявлено про покладення витрат на професійну правничу допомогу на позивача.

10.07.2023 (тобто у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк після прийняття постанови) представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" адвокат Санін Арсеній Олександрович звернувся до апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №8012ел.11764), в якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи №922/2626/22 у суді першої та апеляційної інстанціях в розмірі 24747,22 грн. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що загальна вартість наданих адвокатом послуг за договором про надання правової допомоги від 27.01.2023 б/н становить 30850,00 грн, а отже, сума витрат на професійну правову допомогу, яка підлягає стягненню з позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, становить 24747,22 грн.

До вказаної заяви на підтвердження факту понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, надано для долучення до матеріалів справи наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 27.01.2023 б/н; копію акта від 10.07.2023 №1 приймання послуг (робіт) до договору про надання правової допомоги від 27.01.2023 б/н; копію платіжної інструкції від 27.02.2023 №1797.

Колегія суддів відхиляє доводи ТОВ "Бізнес-центр "Кобзар" про те, що ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" не дотрималося вимог, передбачених частиною восьмою статті 129 ГПК України, оскільки як вбачається з поданої відповідачем апеляційної скарги, останній просив покласти витрати на професійну правничу допомогу на позивача, а також протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови подав до суду докази на підтвердження цих витрат. Отже, ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" виконало встановлені процесуальним законодавством вимоги, необхідні для розподілу витрат на правову допомогу

Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги першому відповідачу у даній справі, виходячи з такого.

Так, 27.01.2023 між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (далі - клієнт, відповідач) та адвокатом Саніним Арсенієм Олександровичем (надалі адвокат) укладений договір про надання правової допомоги б/н (далі договір), згідно з пунктом 1.1 якого за цим договором адвокат приймає на себе доручення клієнта на надання правової допомоги з питань захисту прав та представлення інтересів клієнта в будь-яких цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних, інших публічних та приватних правовідносинах, а клієнт за дії адвоката з надання юридичної допомоги зобов`язується сплатити йому гонорар, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручення клієнта.

За умовами пункту 2.1 договору зміст доручення: надавати клієнту усні та письмові консультації, довідки, роз`яснення, висновки, правові позиції з юридичних питань, захищати та/або представляти клієнта в будь-яких цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних, інших публічних та приватних правовідносинах, складати різного роду документи (договори, доручення, заповіти, заяви, скарги, запити, процесуальні документи тощо).

Перелік юридичних послуг, що надає адвокат викладено у пункті 2.2 договору, відповідно до якого при виконанні цього договору клієнт доручає адвокату, а адвокат, як представник, має право вчиняти, зокрема, наступні дії: складати необхідні заяви, скарги та будь-які інші документи правового характеру; здійснювати захист прав та представництво інтересів клієнта в будь-яких судах, які діють відповідно закону, яким визначається судоустрій України, органах поліції, прокуратури, служби безпеки, виконавчої служби, державної прикордонної служби, органах юстиції, установах виконання покарань та інших державних органах та установах, перед громадянами та юридичними особами публічного та приватного права, незалежно від форми власності та підпорядкування; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для виконання доручення документами і матеріалами, знайомитися з матеріалами цивільних, адміністративних, кримінальних справ, робити з них витяги, знімати копії з документів, які до них долучені; одержувати копії рішень, ухвал, оскаржувати рішення і ухвали суду; брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування, клопотання щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; виконувати інші дії передбачені законодавством тощо.

В свою чергу, відповідно до пункту 2.4 договору клієнт зобов`язаний оплачувати гонорар адвоката та відшкодовувати фактичні витрати пов`язані з виконанням його доручення.

Розділом 3 договору визначено порядок оплати гонорару та фактичних витрат. Так, згідно з пунктом 3.1, 3.2 договору за дії з надання юридичної допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі згідно фактично виконаних робіт та наданих послуг. Розмір гонорару може бути змінений (збільшений або зменшений), у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути надана.

Фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручення клієнта складаються з витрат на оплату роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, оплати телефонних розмов, тощо). Адвокат зобов`язаний попередньо узгоджувати фактичні витрати та їх розмір із клієнтом. Клієнт зобов`язаний відшкодувати адвокату усі погоджені фактичні витрати (п.п 3.3-3.5 договору).

Договір набирає чинності в момент підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.1 договору).

На підтвердження надання правової допомоги, представник 1-го відповідача надав копію підписаного сторонами договору акта від 10.07.2023 № 1 приймання послуг (робіт) до договору про надання правової допомоги б/н від 27 січня 2023 року, з якого вбачається, що станом на дату складання акта адвокатом була надана правова допомога за договором про надання правової допомоги від 27.01.2023 б/н; загальна вартість послуг становить 30850,00 грн.

Акт містить детальну характеристику (опис) робіт (послуг), а саме: відповідно до пункту 1.2 цього акта виконавцем були надані наступні послуги:

1) усна консультація клієнта з приводу подальших правових дій та можливої стратегії захисту клієнта як відповідача у справі №922/2626/22, яка перебуває у провадженні Господарського суду Харківської області, кількість годин - 01 година 10 хвилин;

2) ознайомлення з матеріалами справи №922/2626/22 та їх аналіз, кількість годин - 01 година 20 хвилин;

3) пошук практики Верховного Суду, написання, направлення учасникам справи та подання до суду відзиву на позовну заяву по справі №922/2626/22, кількість годин - 07 годин 40 хвилин;

4) написання, направлення учасникам справи та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/2626/22, кількість годин - 06 годин 50 хвилин;

5) участь та представництво інтересів клієнта у судових засіданнях по справі №922/2626/22, кількість годин - 03 години 00 хвилин;

6) інформаційне супроводження справи №922/2626/22, яка перебувала в провадженні Господарського суду Харківської області та Східного апеляційного господарського суду: моніторинг стану розгляду справи у ЄДРСР та порталі «Судова влада», кількість годин - 00 годин 30 хвилин. Всього: 20 годин 30 хвилин.

У пункті 1.3-1.5 акта передбачено, що послуги надані адвокатом станом на дату складання акту клієнтом прийняті; клієнт попередньо здійснив повну оплату вартості наданих послуг в сумі 30850,00 грн відповідно до платіжної інструкції від 27.02.2023 №1797; у разі надання додаткових послуг сторони можуть складати додаткові акти до договору про надання правової допомоги.

Обсяг зазначених в акті від 10.07.2023 № 1 приймання послуг (робіт) до договору, підтверджується також наявними в матеріалах справи документами, а саме: заявою про ознайомлення із матеріалами справи представника ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" адвоката Саніна А.О. від 27.01.2023 вх. №2080/23, поданим відзивом на позовну заяву від 16.02.2023 вх. №3846 за підписом адвоката Саніна А.О., поданою до Східного апеляційного господарського суду апеляційною скаргою на рішення місцевого господарського суду від 26.05.2023 вх. № 1016 Х/2, протоколами судових засідань від 07.02.2023, від 21.02.2023, від 07.03.2023, від 04.04.2023 (Господарський суд Харківської області), протоколом судового засідання від 04.07.2023 (Східний апеляційний господарський суд), якими підтверджується участь у судових засіданнях адвоката Саніна А.О., як представника ТОВ "НВП "Залізничавтоматика".

Як свідчить надана платіжна інструкція від 27.02.2023 №1797 ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" було здійснено оплату наданих послуг на суму 30850,00 грн (призначення платежу: надання правової допомоги по господарській справі № 922/2626/22 згідно договору від 27.01.2023 та рахунку-фактури від 24.02.2023 № 1).

Вказані обставини свідчать про документальне підтвердження надання першому відповідачу (ТОВ "НВП "Залізничавтоматика") правової допомоги в межах господарської справи №922/2626/22.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу, а тому клопотання позивача в частині повної відмови у задоволенні заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим.

До того ж, апеляційний господарський суд зазначає, що повною відмовою у їх стягненні нівелюється одна з основних засад (принципів) господарського судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, передбачена пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20, від 27.01.2022 у справі № №910/6360/20.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 ГПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При цьому, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Як вже було зазначено вище в цій постанові, перший відповідач заявив до стягнення з позивача 24747,22 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та апеляційної інстанціях.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони у пункті 3.1 договору про надання правової допомоги від 27.01.2023 б/н погодили, що за дії з надання юридичної допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі згідно фактично виконаних робіт та наданих послуг.

Вказаний договір не містить умов щодо фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги та/або порядку обчислення адвокатського гонорару як погодинної оплати.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавства дозволяє зробити такі висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо можливості вчинення договору в усній формі наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись, визначені главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/14598/20, від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі 910/4201/19, та від 06.10.2022 у справі №918/863/20, від 16.06.2023 у справі № 910/13813/21.

Проаналізувавши докази, надані в обґрунтування заяви про відшкодування витрат з професійної правничої допомоги, понесених при здійсненні розгляду цієї справи, суд апеляційної інстанції встановив, що договір про надання правової допомоги від 27.01.2023 б/н не містить умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом. Натомість, містить погоджену сторонами умову щодо сплати гонорару згідно фактично виконаних робіт та наданих послуг.

Дослідивши акт від 10.07.2023 № 1 приймання послуг (робіт) до договору про надання правової допомоги б/н від 27 січня 2023 року, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що акт містить детальний опис наданих адвокатом першому відповідачу у цій справі (922/2626/22) послуг з професійної правничої допомоги на стадії розгляду цієї справи як у суді першої, так й у суді апеляційної інстанції та загальний розмір винагороди за усі надані види послуг.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріалами справи підтверджені обставини щодо надання адвокатом відповідачу (ТОВ "НВП "Залізничавтоматика") правової допомоги в межах господарської справи №922/2626/22, а також відображена у зазначеному акті від 10.07.2023 № 1 інформація щодо наданих адвокатом Саніним А.О. першому відповідачу у цій справі послуг.

Водночас, зі змісту вказаного акта вбачається, що деякі визначені сторонами послуги включають в себе як представництво адвокатом інтересів клієнта в суді першої інстанції, так й в суді апеляційної інстанції (зокрема, участь в судових засіданнях, інформаційне супроводження справи №922/2626/22, яка перебувала в провадженні Господарського суду Харківської області та Східного апеляційного господарського суду), тобто без відповідного розмежування обсягу такої послуги на кожній інстанції.

При цьому, в акті зазначено відомості щодо витраченого часу кожної наданої послуги (вчиненої дії) та загальну кількість годин без визначення розміру вартості такої години адвоката, а також без визначення вартості кожної наданої окремо послуги (вчиненої дії).

Вищевикладене в свою чергу позбавляє суд апеляційної інстанції здійснити розмежування обсягу та вартості наданих послуг в суді першої та апеляційної інстанцій.

Водночас, щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" в суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

У відзиві на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи вбачається, що представником 1-го відповідача при поданні першої заяви по суті спору, відповідно до вимог пункту 8, частини 3, статті 165, статті 124 ГПК України було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме повідомлено, що орієнтовний розмір судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 100000,00 грн, вказана сума є орієнтовною та може бути змінена в залежності від обсягу правничої допомоги, яка надаватиметься під час розгляду даної справи.

Крім того, з урахуванням вимог частини 8 статті 129 ГПК України заявлено про те, що докази понесення вказаних судових витрат на професійну правничу допомогу, а також докази, які обґрунтовуватимуть їх розмір, будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у цій справі.

У прохальній частині відзиву заявник просив покласти судові витрати щодо професійної правничої допомоги на позивача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевим господарським судом ухвалено рішення у справі №922/2626/22 про часткове задоволення позову 18.04.2023 (повний текст складено 27.04.2023). Проте у порядку та у строки, визначені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" не подало до Господарського суду Харківської області докази понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/2626/22 в суді першої інстанції. Матеріали справи також не містять заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу ТОВ "НВП "Залізничавтоматика", поданої до ухвалення Господарським судом Харківської області рішення від 18.04.2023 у цій справі.

Враховуючи правила розподілу судових витрат, передбачених ст. 129 ГПК України, відповідач не був позбавлений можливості ставити питання про стягнення з позивача суми витрат на правничу допомогу, що були ним понесені при розгляді справи в суді першої інстанції, з огляду на часткове задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Оскільки ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" не було подано докази понесення витрат на професійну правничу допомогу у встановлений законодавством строк, не заявлено обґрунтованого клопотання про поновлення цього строку, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у додатковій постанові від 15.06.2023 у справі № 927/135/22, постанові від 28.10.2020 у справі № 911/735/19.

З цих підстав, колегія суддів вважає необґрунтованим заявлення в суді апеляційної інстанції про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за надання таких послуг, як усна консультація клієнта з приводу подальших правових дій та можливої стратегії захисту клієнта як відповідача у справі №922/2626/22, яка перебуває у провадженні Господарського суду Харківської області, ознайомлення з матеріалами справи №922/2626/22 та їх аналіз, пошук практики Верховного Суду, написання, направлення учасникам справи та подання до суду відзиву на позовну заяву по справі №922/2626/22, інформаційне супроводження справи №922/2626/22, яка перебувала в провадженні Господарського суду Харківської області та Східного апеляційного господарського суду: моніторинг стану розгляду справи у ЄДРСР та порталі «Судова влада», оскільки наведені послуги були надані в повному обсязі або частково на стадії розгляду справи в суді першої інстанції та за відсутності можливості розмежувати обсяг та вартість таких послуг в частині їх надання в суді апеляційної інстанції.

В цій частині заперечення позивача знайшли своє підтвердження.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, категорією спору, зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується, що адвокат Санін А.О. здійснював представництво інтересів першого відповідача в суді першої інстанції, що свідчить про його обізнаність з обставинами спірних правовідносин та матеріалами справи, що об`єктивно впливає на зменшення кількості обсягу необхідного часу для надання ним послуг.

При зменшенні витрат на правову допомогу необхідно враховувати: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.12.2021у справі № 910/20852/20, від 04.07.2023 у справі № 910/4631/22.

Слід зазначити, що правова позиція позивача не змінювалась в судах першої та апеляційної інстанції, ухвалене оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог фактично мотивоване доводами позивача, викладеними у позовній заяві, а відтак адвокату відповідача не потрібно було вивчати додаткові джерела права, оскільки останній не міг бути необізнаним про позицію позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги.

Отже, підготовка до цієї справи в суді апеляційної інстанції зі сторони адвоката об`єктивно не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, аналізу великої кількості норм чинного законодавства та судової практики.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час перебування справи в провадженні Східного апеляційного господарського суду ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" фактично подавалась лише одна заява по суті - апеляційна скарга, що фактично дублює доводи, які наводились відповідачем у відзиві на позовну заяву, який був складений адвокатом Саніним А.О. під час слухання справи в місцевому господарському суді.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат відповідачів на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, апеляційний господарський суд враховує, що під час апеляційного перегляду справи позиція позивача та відповідачів фактично не змінювалися, була сталою. Аргументи апеляційної скарги є подібними до аргументів, викладених у відзиві на позовну заяву, що подавались відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Отже, правові позиції відповідача вже були сформовані до апеляційного перегляду справи, є подібними (узгодженими) між собою, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Подібна позиція щодо застосування критерію обґрунтованості та пропорційності наведена в постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №902/1051/19, від 24.11.2021 у справі №925/1546/20, додатковій постанові від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20.

Також колегія суддів враховує тривалість судового засідання 04.07.2023 у справі №922/2626/22, в якому приймав участь представник відповідача адвокат Санін А.О., а саме участь адвоката відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції зайняла близько 40 хвилин, тоді як в акті наданих послуг зазначено витрачений час на участь в судових засіданнях по даній справі 3 години. При цьому, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача в обґрунтування своєї позиції наводив в більшій частині доводи апеляційної скарги, на які він, як вже було зазначено, посилався в заявах по суті справи в суді першої інстанції.

Відтак, зважаючи на відсутність у договорі умов щодо порядку обчислення вартості послуг, що надаються адвокатом, та відсутність підстав для задоволення вимог ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, з огляду на підтверджений матеріалами справи обсяг фактично виконаних робіт (наданих послуг) в суді апеляційної інстанції, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оцінюючи дійсність та необхідність понесення адвокатських витрат та розумність їхнього розміру, а також враховуючи пропорційність загальної кількості доводів наведених ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" на обґрунтування апеляційної скарги з тими доводами, які визнані обґрунтованими судом, суд апеляційної інстанції, використовуючи дискреційні повноваження, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат та стягнення з позивача на користь першого відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

В іншій частині клопотання ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/2626/22 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №8012ел.11764) у справі №922/2626/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Кобзар" (61166, м. Харків, просп. Науки, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (61166, м. Харків, просп. Науки, 36, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 5000,00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складений 01.08.2023.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов