ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Справа № 924/157/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

від органу прокуратури: Котяй І.В.

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: Орєхов А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Браво" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 24.04.2023 суддею Виноградовою В.В. у м. Хмельницький (повний текст рішення складено 02.05.2023) у справі № 924/157/23

за позовом заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Виконавчого комітету Хмельницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Браво"

про стягнення 250753, 74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - виконавчого комітету Хмельницької міської ради звернувся до суду з позовом до ТзОВ "Браво" про стягнення 250753, 74 грн., з яких 35123, 07 грн. 3% річних за період з 01.04.2021 по 31.01.2023 та 215630, 67 грн. інфляційних втрат за період з 01.04.2021 по 31.12.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор, пославшись на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.05.2021 у справі № 24/121/21, яким частково задоволено первісний позов виконавчого комітету Хмельницької міської ради до ТзОВ "Браво" та стягнуто з останнього, зокрема 636856, 40 грн. заборгованості з орендної плати, 20016, 46 грн. 3% річних та 30702, 87 грн. інфляційних втрат за період з 16.07.2019 по 30.03.2021, зазначив про невиконання відповідачем зобов`язання з оплати заборгованості з орендної плати в сумі 636856, 40 грн. та нарахування до сплати відповідно до ст. 625 ЦК України на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.04.2023 у справі № 924/157/23 вказаний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Північно - західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просив останнє скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги товариство зазначило про те, що вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Аргументи скаржника грунтуються на тому, що суд першої інстанції належним чином не надав оцінки тому факту, що позовну заяву подано Зуступником керівника Хмельницької обласної прокуратури з кодом , однак такої юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не існує. Також апелянт заперечував проти наданих прокурором розрахунків вимог, вбачаючи, що останні вчинені з урахуванням невідомих показників. Однак суд в даному випадку не піддав останні сумніву, зазначивши лише, що відповідач не подав власного контррозрахунку на їх спростування.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "Браво" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.04.2023 у справі № 924/157/23; призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні.

Від прокуратури та позивача на адресу суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до яких останні просять суд скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача скаргу підтримав у повному обсязі та просив останню задоволити.

Прокурор вимоги скарги заперечив з підстав, зазначених у відзиві на останню, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач явку повноважного представника не забезпечив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, а явка представників обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, аргументи апеляційної скарги та відзивів на неї, заслухавши представника відповідача та прокурора у судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.05.2021 у справі № 924/121/21, залишеним без змін постановами Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2021 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.07.2022, первісний позов ВК Хмельницької міської ради до ТзОВ "Браво" про стягнення 1820847, 07 грн., з яких 636856, 40 грн. заборгованості з орендної плати, 1055100, 95 грн. неустойки за період з 09.09.2020 по 31.03.2021, 38612, 67 грн. пені, 24866, 94 грн. 3% річних та 65410, 11 грн. інфляційних втрат, задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ "Браво" на користь позивача 636856, 40 грн. заборгованості з орендної плати, 1055100, 95 грн. неустойки за період з 09.09.2020 по 31.03.2021, 12696, 34 грн. пені, 20016,46 грн. 3% річних, 30702,87 грн. інфляційних втрат, 26329,45 грн. витрат по оплаті судового збору. В решті суми позовних вимог 25916, 33 грн. пені, 34707, 24 грн. інфляційних втрат, 4850, 48 грн. 3% річних відмовлено. У зустрічному позові ТзОВ "Браво" до ВК Хмельницької міської ради про стягнення 1121212, 60 грн. помилково сплаченої орендної плати відмовлено.

Предметом судового розгляду за первісним позовом у справі № 924/121/21 була, зокрема, вимога позивача про стягнення заборгованості з орендної плати, 3% річних та інфляційних втрат з огляду на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди комунального майна № 2 від 20.06.2000.

Як встановлено у зазначеному рішенні та убачається з матеріалів справи, 20.06.2000 між ВК Хмельницької міської ради (орендодавець) та ПП "Браво" (орендар) укладено договір оренди комунального майна № 2, згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування цілісний майновий комплекс кінотеатр "Сілістра", що знаходиться у комунальній власності Хмельницької міської ради, вартість якого визначено відповідно до Акта оцінки, складеного станом на 25.06.2000 і становить 529925, 12 грн., в тому числі: основні фонди за балансовою вартістю 753174, 88 грн., основні фонди за залишковою вартістю 529234, 55 грн., нематеріальні активи за залишковою вартістю 690,77 гривні. Згідно з п. 3.1.1 договору, орендна плата перераховується до міського бюджету щоквартально не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним кварталом, з урахуванням щомісячного індексу інфляції, щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладання договору оренди, яка становить 13244 гривні. Договір діє з 20.06.2000 по 20.06.2005.

16.11.2000 сторонами укладено договір про внесення змін, яким, з-поміж іншого, викладено у новій редакції п. 3.1 договору, а саме: орендна плата визначається на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради № 629 від 28.08.2000 і складає 10585 грн. на рік за перші два роки та 52923 грн. за послідуючі три роки, а також викладено у новій редакції п. 3.1.1 договору: орендна плата перераховується до міського бюджету щоквартально не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним кварталом, з урахуванням щомісячного індексу інфляції щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладання договору оренди, яка становить 882 грн. на протязі двох років та 4111 грн. послідуючі три роки в місяць.

Згодом, 10.02.2004 до договору внесено зміни шляхом укладення додаткового договору, зокрема, у зв`язку із реорганізацією ПП "Браво" у ТзОВ "Браво", відповідно змінено назву орендаря.

Строк дії договору неодноразово продовжувався за згодою сторін шляхом укладення додаткових угод, а саме: від 28.08.2005 (термін продовжено до 28.08.2010), від 08.09.2010 (термін продовжено до 08.09.2020).

Також, у рішенні суду від 26.05.2021 у справі № 924/121/21 суд, зокрема, констатував, що договір оренди комунального майна № 2 від 20.06.2000 припинив свою дію 08.09.2020 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. При цьому суд задовольнив позовні вимоги ВК Хмельницької міської ради в частині стягнення 636856, 40 грн. орендної плати за період з 16.07.2019 по 08.09.2020, а також 20016, 46 грн. 3% річних та 30702, 87 грн. інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання грошових зобов`язань зі сплати орендної плати.

Крім того, до матеріалів справи надано копію рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.03.2009 у справі № 20/4799, залишеного без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 17.09.2009, яким задоволено позов ВК Хмельницької міської ради до ТзОВ "Браво" та внесено зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу кінотеатру "Сілістра" № 2 від 20.06.2000, укладеного між ВК Хмельницької міської ради та ТзОВ "Браво", виклавши його в редакції, яка передбачала, зокрема зміну розміру орендної плати з 52922 грн. на 227614, 07 грн. за рік (п. 3.1 договору), порядку сплати орендної плати (перераховуєтеся щоквартально не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним кварталом, з урахуванням щомісячних індексів інфляції за звітний квартал; сума орендної плати за IV квартал 2007 року становить 56903, 52 грн.) (п. 3.1.1 договору) та доповнення договору розділом 4 щодо використання амортизаційних відрахувань.

Судами встановлено, що заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", посилаючись на тривале невиконання ТзОВ "Браво" зобов`язання щодо сплати заборгованості з орендної плати в розмірі 636856, 40 грн., стягнутої рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.05.2021 у справі № 924/121/21, звернувся до позивача з проханням повідомити про вжиті заходи щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за наступні періоди невиконання договірного зобов`язання та надати витребувані документи (листи від 09.11.2022, 15.12.2022).

Листами від 22.11.2022, 15.12.2022 позивач повідомив, що останнім не вживалися заходи реагування з метою стягнення з ТзОВ "Браво" 3% річних та інфляційних нарахувань за невиконання договірних зобов`язань, та надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 215630, 67 грн. за квітень 2021 року - грудень 2022 року і розрахунок 3% річних в сумі 35123, 07 грн. за період з 01.04.2021 по 31.01.2023 на заборгованість в сумі 636856, 40 грн.

Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до ВК Хмельницької міської ради з повідомленням (від 26.12.2022), в якому з огляду на положення ст. 625 ЦК України та те, що позивач самостійно не вживає заходів до стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми за договором оренди комунального майна від 20.06.2000, відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" попередньо повідомив про намір здійснювати прокурором представництво в суді законних інтересів держави в особі ВК Хмельницької міської ради, шляхом пред`явлення до суду позову про стягнення з ТзОВ "Браво" на користь виконавчого комітету зазначених нарахувань.

Відповідно до наданої у матеріали справи копії постанови від 15.04.2022, Головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 27.01.2022 у справі № 924/121/21 про стягнення з ТзОВ "Браво" на користь ВК Хмельницької міської ради 636856, 40 грн. заборгованості з орендної плати, 1055100, 95 грн. неустойки за період з 09.09.2020 по 31.03.2021, 12696, 34 грн. пені, 20016, 46 грн. 3% річних, 30702, 87 грн. інфляційних втрат, 26329, 45 грн. витрат по оплаті судового збору.

Згідно листа фінансового управління Хмельницької міської ради від 15.02.2023 за період з 26.05.2021 по 01.02.2023, до бюджету громади зараховано лише два платежі: 24.05.2022 в сумі 359, 14 грн. та 08.12.2022 в сумі 198 грн. по коду бюджетної класифікації доходів 21080500 "Інші надходження" від Першого ВДВС у місті Хмельницькому, стягнуті з ТзОВ "Браво" по справі № 924/121/21. Жодних перерахувань орендної плати від ТзОВ "Браво" в рахунок погашення заборгованості на виконання рішення суду у справі № 924/121/21 по коду бюджетної класифікації доходів 220800400 "Надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності" за період з 26.05.2021 по 01.02.2023 до бюджету Хмельницької міської територіальної громади не здійснювалося. До листа додано виписку з електронного реєстру зарахування коштів до бюджету.

З огляду на зазначені обставини, прокурор і звернувся до Господарського суду Хмельницької області.

В силу ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Визначальним для застосування вказаних норм є поняття "інтерес держави".

У даному випадку, звертаючись з позовом в інтересах держави в особі ВК Хмельницької міської ради про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за невиконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном комунальної форми власності, прокурор з огляду на положення ст. 140 Конституції України, ст. ст. 2, 10, 11, 29, 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначив, що необхідність такого звернення зумовлена потребою захистити інтереси держави, оскільки несплата відповідачем заявлених до стягнення коштів зумовлює ненадходження відповідних коштів до бюджету Хмельницької територіальної громади, чим порушуються економічні інтереси держави та територіальної громади. Суспільний інтерес полягає у повному та своєчасному надходженні коштів до місцевого бюджету, що явно переважає приватний інтерес відповідача, який їх не сплачує. Спірні правовідносини пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, що безпосередньо стосується прав та економічних інтересів територіальної громади, захист яких, а також захист нормального функціонування місцевого самоврядування є прямим обов`язком саме держави.

В силу ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Владні повноваження мають розглядатися у розрізі саме спірних відносин, тобто орган, в інтересах якого подано позов, повинен мати владні повноваження у тих суспільних відносинах, на відновлення яких спрямовано позов.

Статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 11 цього Закону, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно ст. 29 цього Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; за змістом ст. 28 цього Закону - делеговані повноваження, зокрема, здійснення відповідно до закону контролю за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету на підприємствах і в організаціях незалежно від форм власності.

Відтак, виконавчий комітет Хмельницької міської ради є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Поряд з цим, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень (органи державної влади, органи місцевого самоврядування або інші суб`єкти владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах), а не прокурор, між тим для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Як вже зазначено вище, заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, пославшись на тривале невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати заборгованості з орендної плати в розмірі 636856, 40 грн., стягнутої рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.05.2021 у справі № 924/121/21, звернувся до ВК Хмельницької міської ради з проханням повідомити про вжиті заходи щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за наступні періоди невиконання договірного зобов`язання та надати витребувані документи (листи від 09.11.2022, 15.12.2022).

Листами від 22.11.2022, 15.12.2022 виконавчий комітет повідомив про невжиття ним заходів з метою стягнення з товариства 3% річних та інфляційних нарахувань за невиконання договірних зобов`язань. При цьому позивач не надав жодної інформації про намір подавати відповідний позов та/або про вжиття будь-яких заходів, спрямованих на його підготовку.

Відтак, позивач не відреагував на стверджуване порушення, заходів захисту інтересів держави, зокрема, у судовому порядку, не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності позивача про наявність відповідного порушення, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з позовом про стягнення відповідних коштів.

Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.

З огляду на дані обставини стосовно обізнаності позивача з порушенням інтересів територіальної громади м. Хмельницького, зважаючи на характер наданої відповіді на лист прокуратури (відсутність інформації про вжиття заходів щодо стягнення з відповідача коштів до місцевого бюджету, у тому числі й у судовому порядку, належного обґрунтування причин невжиття таких заходів), свідчить про встановлення обставин, за яких порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Згідно ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", зазначене є підставою для захисту інтересів держави в особі позивача, шляхом пред`явлення цього позову.

Разом з тим, на підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано повідомлення (від 26.12.2022) заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в особі виконавчого комітету Хмельницької міської ради шляхом звернення до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Браво" на користь ВК Хмельницької міської ради 3 % річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми за договором оренди комунального майна від 20.06.2000.

Стосовно доводів відповідача, якими він, зокрема, обґрунтовує і апеляційну скаргу, щодо подання позову невстановленою особою, оскільки позов подано заступником керівника Хмельницької обласної прокуратури із зазначенням коду , за яким в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано юридичну особу - Хмельницька обласна прокуратура, колегією суддів зазначається наступне.

Статтею 24 Закону України "Про прокуратуру" обумовлено, що право подання позовної заяви (, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Згідно ст. 11 цього Закону, керівник обласної прокуратури, зокрема, представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями. У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника обласної прокуратури.

В силу ст. 56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Відтак, повноваження щодо здійснення представництва прокуратури саме у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями надані її керівнику і лише в разі відсутності останнього такі повноваження може виконувати перший заступник, а у разі відсутності першого заступника - один із заступників, відповідно.

Аналіз вищенаведених положень дозволяє дійти висновку про відмінність правового статусу особи, яка є представником конкретної юридичної особи, в цьому випадку Хмельницької обласної прокуратури, у правовідносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями на підставі закону, та правового статусу прокурора, який здійснює визначену ст. 131-1 Конституції України функцію представництва інтересів держави, зокрема шляхом подання позову.

З огляду на те, що позовна заява у справі підписана заступником керівника Хмельницької обласної прокуратури в межах наданої чинним законодавством компетенції, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість тверджень відповідача про подання позову невстановленою особою.

Поряд з цим, зазначення заступником керівника Хмельницької обласної прокуратури у позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи - Хмельницької обласної прокуратури жодним чином не впливає на правомірність підписання позовної заяви заступником керівника Хмельницької обласної прокуратури в ході реалізації визначеної ст. 131-1 Конституції України функції представництва інтересів держави шляхом подання позову, відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України.

Окрім того, наказом Генерального прокурора від 21.08.2020 № 389 "Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді" вирішено першим заступникам та заступникам Генерального прокурора, заступнику Генерального прокурора - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, керівникам обласних, окружних прокуратур, спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері на правах обласних та окружних прокуратур (далі - обласні, окружні прокуратури), їхнім першим заступникам та заступникам, керівникам відповідних структурних підрозділів забезпечувати організацію діяльності щодо представництва інтересів держави в суді з дотриманням засад, визначених цим наказом. Завданнями здійснення представництва в суді визначити захист інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду. Представницьку діяльність здійснювати шляхом, зокрема пред`явлення позовів (подання заяв); участі у розгляді справ судами. Керівникам підрозділів представництва в суді та інших структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора та обласних прокуратур відповідно до їхньої компетенції, керівникам окружних прокуратур, їхнім першим заступникам та заступникам контролювати якість підготовки та забезпечення участі підлеглих працівників у судових засіданнях. Підрозділам представництва в суді та іншим підрозділам обласних прокуратур відповідно до їхньої компетенції забезпечувати участь у розгляді справ у місцевих господарських та адміністративних, апеляційних судах за їх місцезнаходженням, місцевих загальних судах у справах за власними позовами (заявами).

Згідно ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" прокурори, у тому числі прокурори - стажисти окружних прокуратур мають службове посвідчення. Положення про службове посвідчення та його зразок затверджуються Генеральним прокурором.

Згідно з Положенням про службове посвідчення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 12.12.2022 № 280, службове посвідчення є офіційним документом, який засвідчує належність працівника до системи органів прокуратури України, підтверджує його посаду, а також повноваження, визначені законодавством. Посвідчення видається, зокрема прокурорам.

З огляду на усе вищевикладене, доводи відповідача як щодо не встановлення особи, якою подано позов, так і щодо наявності підстав для не допуску прокурора до участі в засіданнях у суді першої інстанції у даній справі, не беруться судом до уваги.

Стосовно заяви відповідача про закриття справи на підставі 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України з огляду на відсутність однієї зі сторін спору (зокрема, позивача) судом зазначається, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поряд з цим, зазначені відповідачем підстави для закриття провадження у справі, зокрема, не встановлення особи - заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури із кодом , спростовуються вказаними вище положеннями законодавства, а також тим, що відповідно до ч. 5 ст. 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відтак, позивачем у справі є орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, тобто виконавчий комітет Хмельницької міської ради, а не прокурор, а тому, доводи відповідача про відсутність однієї зі сторін спору та відсутність самого спору місцевим господарським судом обґрунтовано відхилені.

Окрім того, відповідачем зазначено те, що ВК Хмельницької міської ради - це статус виконавчого органу, який утворений представницьким органом територіальної громади Хмельницької міської ради, а згідно правопису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України і положення про ЄДРЮОФОП назва юридичної особи пишеться великими літерами і береться в лапки. Тому вважає, що "ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ" () - це не виконавчий орган міської ради, а назва юридичної особи.

Вказані твердження місцевий господарський суд підставно визнав не обґрунтованими, оскільки, як вказано вище, відповідно до ст. ст. 5, 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає, у тому числі, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радою виконавчі органи.

Згідно ст. ст. 26, 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск. Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Згідно ст. 16 цього Закону, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

З наявних у матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ВК Хмельницької міської ради, як юридична особа зареєстрований 21.05.1997 за ідентифікаційним кодом 04060772; організаційно-правова форма юридичної особи: орган місцевого самоврядування.

Відтак, виконавчий комітет є юридичною особою, яка створена Хмельницькою міською радою на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є її виконавчим органом, який входить в систему місцевого самоврядування і повноваження якого визначаються цим та іншими законами України.

Стосовно суті позовних вимог, судом апеляційної інстанції зазначається наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією із підстав виникнення цивільних права та обов`язків є договори та інші правочини.

В силу ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначено вище, прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 250753, 74 грн., з яких 35123, 07 грн. 3% річних та 215630, 67 грн. інфляційних втрат згідно з наведеними розрахунками, посилаючись на невиконання зобов`язання щодо оплати заборгованості з орендної плати в сумі 636856, 40 грн. за договором оренди комунального майна від 20.06.2000, яка була присуджена до стягнення рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.05.2021 у справі № 924/121/21.

Судами встановлено, а вище зазначено про те, що 20.06.2000 між ВК Хмельницької міської ради та ПП "Браво" (змінено на ТзОВ відповідно до договору від 10.02.2004) укладено договір оренди комунального майна № 2, згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування цілісний майновий комплекс кінотеатр "Сілістра", що знаходиться у комунальній власності Хмельницької міської ради.

В силу ч. 1 ст. 759 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ст. 286 ГК України).

Згідно ст. ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному об`ємі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Пунктом 3.1.1 укладеного договору сторони обумовили розмір та строки сплати орендної плати.

Окрім того, як вказано вище, обставини щодо укладення сторонами договору оренди комунального майна № 2 від 20.06.2000 та визначення його умов (зі змінами) встановлені рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.05.2021 у справі № 924/121/21, залишеним без змін постановами Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2021 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.07.2022, яким частково задоволено первісний позов ВК Хмельницької міської ради до ТзОВ "Браво" та стягнуто з товариства на користь позивача 636856, 40 грн. заборгованості з орендної плати, 1055100, 95 грн. неустойки за період з 09.09.2020 по 31.03.2021, 12696, 34 грн. пені, 20016, 46 грн. 3% річних, 30702, 87 грн. інфляційних втрат, 26329, 45 грн. витрат по оплаті судового збору. В решті суми позовних вимог 25916, 33 грн. пені, 34707, 24 грн. інфляційних втрат, 4850, 48 грн. 3% річних відмовлено.

У зазначеному рішенні від 26.05.2021 у справі № 924/121/21 судом констатовано, що договір оренди комунального майна № 2 від 20.06.2000 припинив свою дію 08.09.2020 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, та дійшов висновку про невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 636856, 40 грн.

В силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом констатується, що докази виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати та погашення стягнутої рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.05.2021 у справі № 924/121/21 заборгованості в сумі 636856, 40 грн. відсутні. При цьому, у матеріалах справи наявний лист фінансового управління Хмельницької міської ради від 15.02.2023, згідно з яким жодних перерахувань орендної плати від товариства в рахунок погашення заборгованості на виконання рішення суду у справі № 924/121/21 по коду бюджетної класифікації доходів 220800400 "Надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності" за період з 26.05.2021 по 01.02.2023 до бюджету Хмельницької міської територіальної громади не здійснювалося.

Поряд з цим, як зазначено вище, у даній справі було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 35123, 07 грн. 3% річних та 215630, 67 грн. інфляційних втрат.

В силу ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку правильності перерахунку судом першої інстанції 35123, 07 грн. 3% річних та 215630, 67 грн. інфляційних втрат, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість у заявлених позивачем сумах у повному обсязі.

Стосовно аргументів апелянта про те, що наявні у справі розрахунки позовних вимог не містять базових та вводних величин, на підставі яких були отримані кінцеві суми вимог, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку, останній здійснено із зазначенням формули стосовно 3% річних, а також з відображенням індексів інфляції за кожен місяць прострочення розрахунків, які визначаються Міністерством фінансів України та публікуються у засобах масової інформації. Тобто інформація про зазначені величини є загальнодоступною. Іншими базовими величинами для розрахунку є сума заборгованості та період часу її несплати, які в свою чергу достеменно відомі відповідачу. Тобто базові та вводні величини в даному випадку не є прихованими чи невідомими, а тому твердження апелянта судом відхиляються як безпідставні та необгрунтовані.

З огляду на вказане суд першої інстанції підставно зауважив, що контррозрахунку, доказів на спростування заявлених до стягнення нарахувань, у тому числі проведення нарахувань інфляційних втрат, як стверджує відповідач, на підставі величин невідомого походження, достовірність яких не підтверджується доказами, подано не було.

Згідно ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Браво", суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що остання не підлягає задоволенню, оскільки наведені відповідачем аргументи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, за таких обставин рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.04.2023 у справі № 924/157/23 слід залишити без змін.

В силу ст. 129 ГПК України понесені скаржником судові витрати за розгляд апеляційної скарги у даній справі покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Браво" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року у справі № 924/157/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 924/157/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено "21" липня 2023 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.