ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"27" липня 2023 р. Справа №870/18/22
Суддя Західного апеляційного господарського суду Орищин Г.В.
при секретарі судового засідання Костереві О.А.
розглянув заяву Приватного підприємства «Бережани» про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.08.2022
про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 у справі № 09-01/1020 (третейський суддя Гула Я.О.)
у справі № 870/18/22
за позовом Приватного підприємства «Бережани», с. Бережани, Калинівський район, Вінницька область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія Галичина», м. Львів
про стягнення 706292,05 грн
за участю представників сторін:
від заявника не з`явились
від позивача Шабельник К.П. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)
від відповідача не з`явились
В судовому засіданні 13.07.2023 Західним апеляційним господарським судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 у справі № 09-01/1020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.07.2023 у справі № 870/18/22 заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 у справі № 09-01/1020 без змін.
В судовому засіданні 13.07.2023 представницею позивача було здійснено заяву про розподіл судових витрат, докази на підтвердження яких будуть надані нею суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.
З огляду на приписи ст. 244 ГПК України, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 заяву ПП «Бережани» про відшкодування судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.07.2023 в режимі відеокоференції з представницею позивача; заявнику запропоновано подати суду пояснення (заперечення) на вказану заяву про відшкодування судових витрат.
26.07.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому заявник акцентує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. ОСОБА_1 вважає заявлену суму витрат на правову допомогу неспівмірною зі складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим часом на надання таких послуг. Водночас, звертає увагу суду на те, що представниця ПП «Бережани» була добре обізнана зі всіма обставинами справи, оскільки приймала участь у розгляді аналогічної справи № 870/9/21. Крім цього, заявник стверджує, що у заяві про стягнення витрат на правову допомогу не обґрунтовано, що такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.
В дане судове засідання на зв`язок із судом в режимі відеоконференції вийшла представниця позивача, яка підтримала доводи своєї заяви та заперечила проти тверджень заявника, викладених у його заяві про зменшення витрат на правову допомогу; заявник та відповідач участі уповноважених представників не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви ПП «Бережани».
Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд, в силу приписів ч. 4 ст. 244 ГПК України, вважає за можливе розглянути заяву ПП «Бережани» за відсутності представників ОСОБА_1 та відповідача.
Заслухавши пояснення представниці позивача, розглянувши заяву ПП «Бережани» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сукупності із запереченням ОСОБА_1 на вказану заяву, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ПП «Бережани», виходячи з наступного:
Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У відповідності до вказаних положень, представниця ПП «Бережани» в судовому засіданні 13.07.2023 повідомила суд про те, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення якого, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
З акта приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) по договору №AD-0104 від 18.07.2022 вбачається, що адвокатське об`єднання здійснювало захист прав та представництво інтересів клієнта (ПП «Бережани») в Західному апеляційному господарському суді у справі № 870/18/22, що розглядалася за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 у третейській справі № 09-01/1020 та надало клієнту такі послуги:
30.08.2022 - подання до Західного апеляційного господарського суду клопотання про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 р. у справі №09-01/1020;
30.08.2022 - подання до Західного апеляційного господарського суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи №870/18/22 в електронній формі;
28.09.2022 - подання до Західного апеляційного господарського суду заяви про участь в судовому засіданні у справі 06.10.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (30.09.2022 - подання до суду доказів направлення заяви від 28.09.2022 на адресу ОСОБА_1 );
03.10.2022 - подання до Західного апеляційного господарського суду заперечення на заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 р. у справі №09-01/1020;
06.10.2022 - участь в судовому засіданні у справі №870/18/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;
06.06.2023 - подання до Західного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення провадження у справі №870/18/22;
07.07.2023 - подання до Західного апеляційного господарського суду заяви про участь в судовому засіданні у справі 13.07.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;
13.07.2023 - участь в судовому засіданні у справі №870/18/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Зазначені докази щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подані суду в межах строків, визначених частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На виконання вимог вказаної норми процесуального закону, ОСОБА_1 подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому заявник акцентує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. ОСОБА_1 вважає заявлену суму витрат на правову допомогу неспівмірною зі складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим часом на надання таких послуг. Водночас, звертає увагу суду на те, що представниця ПП «Бережани» була добре обізнана зі всіма обставинами справи, оскільки приймала участь у розгляді аналогічної справи № 870/9/21. Крім цього, заявник стверджує, що у заяві про стягнення витрат на правову допомогу не обґрунтовано, що такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим, відтак просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.
Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд враховує, що 12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 згаданої постанови).
Керуючись ст. 126, 129, 244, 349, 351 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
Заяву Приватного підприємства «Бережани» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
В решті вимог заяви Приватного підприємства «Бережани» відмовити.
Видати наказ після набрання додатковою ухвалою законної сили.
Додаткову ухвалу надіслати сторонам третейського спору в порядку, встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України дана додаткова ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.
Суддя Г.В. Орищин