ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2251/23

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕНБУД» (03110, м. Київ, вул. Пироговського Олександра, буд. 19, корпус 3, к. 11)

до Піївського експериментального механічного заводу інституту технічної теплофізики Національної академії наук України (08811, Київська обл., Миронівський р-н, с. Пії, вул. 1 Травня, буд. 1)

про розірвання договору та повернення майна,

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 200723-01 від 20.07.2023 р. (вх. № 1939/23 від 24.07.2023 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕНБУД» до Піївського експериментального механічного заводу інституту технічної теплофізики Національної академії наук України про розірвання договору та повернення майна.

За змістом позовної заяви товариство просить суд розірвати договір № 02/08 про надання послуг від 02.08.2021 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕНБУД» та Піївським експериментальним механічним заводом інституту технічної теплофізики Національної академії наук України, та, посилаючись на приписи ст. 387 Цивільного кодексу України, витребувати з незаконного володіння Піївського експериментального механічного заводу інституту технічної теплофізики Національної академії наук України та зобов`язати повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕНБУД» майно, передане на зберігання відповідно до договору № 02/08 про надання послуг від 02.08.2021 р., а саме - згідно з додатком № 1 до договору від 02.08.2021 р. на підставі акту приймання-передачі майна від 02.08.2021 р. № 1 (відповідно до наведеного в таблиці переліку), згідно з додатком № 2 до договору від 02.08.2021 р. на підставі акту приймання-передачі майна від 28.01.2022 р. № 2 (відповідно до наведеного в таблиці переліку).

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру. Отже, виходячи з наведеного, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації.

Статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Однак, у порушення наведених приписів законодавства, у позовній заяві адресу відповідача зазначено як: 08811, Київська обл., с. Пії, вул. 1 Травня, буд. 1, в той час як згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження Піївського експериментального механічного заводу інституту технічної теплофізики Національної академії наук України є: 08811, Київська обл., Миронівський р-н, с. Пії, вул. 1 Травня, буд. 1.

Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з вимогами статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

За змістом п. 61 Правил надання поштового зв`язку, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За таких обставин належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

Як встановлено судом, у порушення зазначених вище процесуальних норм, позивачем не додано належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами, що надійшли до суду, зокрема, в матеріалах позову відсутній розрахунковий документ поштової установи.

Окрім того, долучений позивачем опис вкладення у цінний лист від 24.07.2023 р., всупереч вимогам наведеного пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270, не містить номера поштового відправлення. Тобто, наданий позивачем опис вкладення у цінний лист не є належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Водночас, з вказаного опису вкладення вбачається зазначення позивачем неповної адреси відповідача, а саме 08811, Київська обл., с. Пії, вул. 1 Травня, буд. 1, в той час як адресою місцезнаходження відповідача, як зазначено вище, є: 08811, Київська обл., Миронівський р-н, с. Пії, вул. 1 Травня, буд. 1.

Поряд з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, у порушення вказаних вище процесуальних вимог, позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, що регулює зазначені питання, є Закон України Про судовий збір, частиною 1 статті 4 якого передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Такі висновки узгоджуються із правовими позиціями, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.08.2020 р. у справі № 910/13737/19, у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 р. у справі № 905/1818/19 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.04.2023 р. у справі № 910/19407/21 (910/1125/19).

Отже, судовий збір з позовної заяви про витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру (п. 55 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 р. у справі № 910/13737/19).

Таким чином, позовна вимога про витребування з незаконного володіння відповідача майна є вимогою про повернення на користь позивача майна, яке має вартісну оцінку, у зв`язку з чим дана вимога носить майновий характер.

Водночас, позивач, звертаючись з даним позовом до суду, сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. за 1 немайнову вимогу згідно квитанції № 0.0..1 від 28.04.2023 р., що не відповідає наведеним вище приписам законодавства, оскільки у даному позові заявлено одну немайнову вимогу про розірвання договору та одну майнову вимогу про витребування майна з незаконного володіння.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Однак, із матеріалів позовної заяви не вбачається вартісної оцінки майна, яке позивач просить витребувати у відповідача, що унеможливлює суду визначити ціну позову за вимогою про його витребування та, відповідно, визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за даною майновою вимогою.

Поряд з цим, судом звертається увага позивача, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням наведеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 162, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172, ч.ч. 1, 2 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕНБУД», заява № 200723-01 від 20.07.2023 р. (вх. № 1939/23 від 24.07.2023 р.) залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви № 200723-01 від 20.07.2023 р. (вх. № 1939/23 від 24.07.2023 р.) шляхом зазначення вірної адреси місцезнаходження відповідача; шляхом надання суду належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та додатків до неї; шляхом надання доказів сплати судового збору за майновою вимогою про витребування майна у встановленому законом розмірі, виходячи з вартості майна, а також надання доказів на підтвердження його вартості.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 31.07.2023 р.

Суддя В.М. Бабкіна