ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2023 р. Справа № 911/615/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін № 112

про зобов`язання повернути майно

за участю представників

позивача: Лісецька Н.В. - адвокат, ордер серії ВН № 1219658 від 21.02.2023;

відповідача: Лук`яненко С.В предст., дов. № 18 від 24.01.2023;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (далі - позивач) із позовною заявою від 21.02.2023 № НЮ-14/182 до Товариства з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін № 112 (далі - відповідач) з вимогою зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін № 112 повернути Акціонерному товариству Українська залізниця дизельне паливо (Л), Євро 5, ВО (ДП-Л-Євро5-ВО) у кількості 43,392 тонн вартістю 2562146,59 грн.

За твердженнями позивача спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення предмета правочину у строк, встановлений Договором позики від 31.10.2022 №ОД/Т-22-290дНЮ.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2023 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого на 03.04.2023; сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.04.2023 задоволено клопотання Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця від 13.03.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Судове засідання, призначене у справі на 03.04.2023 о 10:00 вирішено провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Через підсистему Електронний суд 13.03.2023 від позивача надійшла заява від 13.03.2023 про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої останній просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін № 112 повернути Акціонерному товариству Українська залізниця дизельне паливо (Л), Євро 5, ВО (ДП-Л-Євро5-ВО) у кількості 47,682 тонн вартістю 2815456,16 грн, оскільки строк повернення дизельного палива у кількості 4,290 тон згідно акту № 348 від 05.09.2022 станом на день розгляду справи вже настав.

Вказана заява про збільшення розміру позовних вимог від 13.03.2023 подана позивачем з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, а відтак прийнята судом до розгляду та залучена до матеріалів справи, про що вказано в ухвалі від 03.04.2023.

В судове засідання 03.04.2023 відповідач не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за номером 878, датоване 10.03.2023. При цьому на адресу суду надіслав клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.04.2023 підготовче засідання було відкладено на 17.04.2023.

Ухвалою суду від 05.04.2023 було задоволено клопотання позивача від 04.04.2023 про участь у судовому засіданні 17.04.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

17.04.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні.

Враховуючи подане клопотання, яке було задоволено судом, судове засідання було відкладено на 01.05.2023, про що винесено ухвалу від 17.04.2023. Також на підставі вказаної ухвали продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

Про час та місце наступного судового засідання відповідач був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомдення про вручення поштового відправлення за номером 266 від 19.04.2023.

01.05.2023 через канцелярію суду (вх. номер 8321/23) від відповідача надійшло клопотання №197 від 28.04.2023, за змістом якого останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні, а також в якому він зазначає, що ТОВ Мостобудівельний загін № 112 має намір провести повернення дизельного палива взятого в борг згідно із Договором позики від 31.10.2022 № ОД/Т-22-290дНЮ та врегулювати цю справу шляхом укладання мирової угоди.

Присутня в судовому засіданні представник позивача усно не заперечила проти задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою суду від 01.05.2023 подане клопотання відповідача було задоволено та відкладено підготовче засідання на 15.05.2023. Судове засідання постановлено провести в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

15.05.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, за змістом якого, останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки ТОВ Мостобудівельний загін № 112 має намір провести повернення дизельного палива взятого в борг згідно із договором позики від 31.10.2022 № ОД/Т-22-290дНЮ та врегулювати цю справу шляхом укладання мирової угоди.

Присутня у судовому засіданні представник позивача заперечила проти задоволення даного клопотання та зазначила, що наразі не ведуться переговори між сторонами щодо укладання мирової угоди.

Зазначене клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи залишено без задоволення з підстав, які вказані в ухвалі від 15.05.2023.

В даному судовому засіданні також було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2023. Наступне судове засідання вирішено провести в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

05.06.2023 через канцелярію суду (вх. номер 10849/23) від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні. Проти поданого клопотання представник позивача усно заперечила.

Судом було досліджено та розглянуто подане клопотання та відмовлено в його задоволенні, розгляд справи по суті відкладено на 16.06.2023.

16.06.2023 через канцелярію суду відповідачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи № 259 від 15.06.2023, обгрунтоване тим, що сторони мають намір врегулювати цей спір шляхом укладення мирвової угоди, для підготовки та підписання якої потрібен додатковий час.

Суд, дослідивши подане клопотання, а також заслухавши думку присутнього в судовому засіданні представника позивача, яка заперечила проти його задоволення, вирішив відмовити в його задоволенні, оскільки всі вищеперелічені клопотання, подані відповідачем з моменту відкриття провадження у справі лише свідчать про затягування судового розгляду та не дають підстав об`єктивно вважати намагання відповідача врегулювати спір мирним шляхом. При тому, що клопотання з підстав «врегулювання спору мирним шляхом» подано відповідачем за період з травня по червень вже втретє.

Також поданий до клопотання № 259 від 15.06.2023 лист, адресований Філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця з проханням відстрочити повернення дизельного палива в кількості 47,686 тон строком на 90 днів та укласти мирову угоду по справі №911/615/23 носить лише інформативний характер та відправлений позивачеві тільки напередодні судового засідання. Крім того, як зазначила представник позивача, переговори між сторонами щодо укладання мирової угоди наразі не ведуться.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, 16.06.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.10.2022 між регіональною філією «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №112» (далі - позичальник) укладено Договір позики №ОД/Т-22- 290дНЮ (далі Договір позики, Договір), відповідно до умов якого позикодавець передає у позику позичальнику речі визначені родовими ознаками, а саме: нафта і дистиляти (дизельне паливо), найменування, кількість і якість яких вказується в розділі 2 Договору (далі - річ або об`єкт позики), а позичальник приймає річ та зобов`язується повернути позикодавцеві річ того ж найменування, у тій же кількості, тієї ж якості або еквівалент у строки, визначені цим договором.

Згідно п. 1.2. Договору оціночна вартість 1 (однієї) тони речі, що передається у позику станом на дату укладання Договору становить 59 046, 52 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч сорок шість гривень п`ятдесят дві копійки) з ПДВ, що є звичайною ціною на дату укладання Договору.

У п. 2.1. Договору зазначено, що позикодавець передає з акцизного складу пересувного позичальнику річ: дизельне паливо, у кількості, що не перевищує 80 357 літрів (вісімдесят тисяч триста п`ятдесят сім літрів) або 66,937 тон (шістдесят шість тон дев`ятсот тридцять сім кілограм) згідно Додатку №1.

На підставі наданих позичальником та погоджених позикодавцем заявок № 15-06/22 від 15.06.2022, № 19-06/22 від 19.06.2022, № 155 від 23.06.2022, № 158 від 24.06.2022, №3/22 від 28.06.2022, № 1/22 від 28.06.2022, № 21/22 від 22.07.2022, № 22/22 від 24.07.2022, копії яких містяться в матеріалах справи, передано позичальнику - 47,682 тон дизельного пального, про що свідчать наступні акти приймання-передачі: № 1 від 15.06.2022; № 2 від 16.06.2022; № 3 від 16.06.2022; № 100 від 19.06.2022; № 208 від 19.06.2022; № 214 від 21.06.2022; № 136 від 21.06.2022; № 142 від 23.06.2022; № 147 від 26.06.2022; № 148 від 26.06.2022; № 105 від 29.06.2022; № 227 від 30.06.2022; № 231 від 02.07.2022; № 234 від 04.07.2022; № 254 від 12.07.2022; № 273 від 21.07.2022; № 294 від 01.08.2022; № 321 від 15.08.2022; № 348 від 05.09.2022.

Згідно п. 3.2. Договору, позичальник повертає позикодавцеві кожну річ у кількості та якості, що відповідає фактично отриманій у позику речі протягом 180 днів з дати передачі такої речі у позику. Строки повернення позики можуть бути продовжені за взаємною згодою сторін шляхом оформлення додаткової угоди.

Кількість речі, яку позичальник повертає позикодавцю, повинна відповідати кількості, вказаній у актах приймання-передачі, підписаних сторонами, відповідно до яких річ передана у позику.

Факт повернення речі позичальником підтверджується підписаним сторонами актом прийманняпередачі. Цей акт приймання-передачі в двох екземплярах підписується представником позичальника, скріплюється печаткою позичальника та передається на підпис позикодавцю. Позикодавець зобов`язується підписати, скріпити печаткою та повернути позичальнику один примірних вказаного в цьому пункті акту після отримання позикодавцем речі (абз. 3 п. 3.5 Договору).

Відповідно до п. 7.1, цей Договір є укладеним з моменту передання речі та діє до 31.12.2022 року, однак в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Також у п. 7.1. Договору сторони, керуючись частиною третьою статті 631 Цивільного кодексу України, встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з моменту передачі речі з 15.06.2022.

Зважаючи на те, що дизельне пальне в строки, визначені Договором не було повернуто, позивач листом № НЗТ-806/56 від 12.12.2022 та претензією № НЗТ-806/2 від 11.01.2023 вимагав провести повернення дизельного палива, яке було отримано в якості позики в кількості 47,682 т протягом 7 днів з моменту отримання претензії.

Факт відправки претензії за номером рекомендованого відправлення про вручення №125 та докази її отримання відповідачем 09.02.2023, позивачем додані до позовної заяви.

Враховуючи вищезазначене, з позовної заяви слідує, що позичальником порушено зобов`язання щодо повернення предмету позики дизельного палива у кількості 47,682 тон вартістю 2815456,16 грн, враховуючи встановлені у п. 3.2. Договору строки повернення предмету позики.

Згідно п. 4.3. Договору визначено, що у разі порушення позичальником строку повернення об`єкту позики він повинен сплатити позикодавцеві неустойку у розмірі 0,5 % від вартості неповернутої частини позики.

Відповідно до п.4.4. Договору оплата неустойки не звільняє позичальника від обов`язку повернути об`єкт позики в натурі у порядку, визначеному цим Договором та не позбавляє позикодавця права на відшкодування збитків завданих простроченням повернення позики.

Як вказує позивач та вбачається з матеріалів справи, відповідач 02.02.2023 сплатив неустойку згідно п.4.3. Договору у розмірі 10 749,87 грн, що підтверджується платіжним дорученням №441.

Статті 173 та 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачають, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу положень ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спір між сторонами виник у зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики від 31.10.2022.

Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ця особливість реальних договорів зазначена в ч.2 ст.640 Цивільного кодексу України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Як вже вказувалось судом, позивач на підтвердження передання відповідачу товару, згідно умов Договору позики №ОД/Т-22-290дНЮ від 31.10.2022, надав суду акти прийому-передачі, оформлені сторонами в двосторонньому порядку.

При цьому, відповідач зі свого боку не надав суду доказів повернення в строки визначені Договором предмету правочину дизельного палива, як і не надав суду інших доказів, які б спростовували вищевикладені обставини.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Процесуальне законодавство встановлює критерії, відповідність яким визначає здатність того чи іншого доказу мати доказову силу. Такими критеріями є належність, допустимість, достовірність та достатність доказів.

Оцінивши в сукупності подані докази та застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №112» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 2, ) повернути Акціонерному товариству «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Є. Гедройця, 5, ) дизельне паливо літнє (Л), Євро 5, ВО (ДП-Л-Євро5-ВО) у кількості 47,682 тонни вартістю 2 815 456 грн 16 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 2, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Є. Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) - 42 231 (сорок дві тисячі двісті тридцять одну) грн 84 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2023

Суддя О.В. Щоткін