УХВАЛА

21 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/5147/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Студенець В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал"

на рішення Господарського суду Харківської області

(суддя - Шарко Л.В.)

від 26.01.2023

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Мартюхіна Н.О., судді - Бородіна Л.І., Плахов О.В.)

від 08.06.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест"

про стягнення 420 000,00грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (надалі - позивач) звернулося до Господарcького суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (надалі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 420 000,00грн за порушення пункту 6.8 кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, а саме: не повідомлення про наявні претензії з боку третіх осіб.

2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.01.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2023, у позові відмовлено повністю,

3. Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, щодо недоведеності позивачем належними та допустимим доказами позовні вимоги, підстави для застосування пункту 6.8 кредитного договору та нарахування штрафних санкцій відсутні, з огляду на відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021.

4. 06.07.2023 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. 11.07.2023 відповідач подав клопотання про відмову у відкритті касаційного провадження. В обґрунтування зазначає, що касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, за відсутності виключень, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

6. Верховний Суд вивчив касаційну скаргу, заперечення проти відкриття касаційного провадження та виходить з наступного.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

9. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10. Предметом позову у справі є вимога про стягнення 420 000,00 грн, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 (1 135 000,00 грн).

11. Так у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку справи з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

12. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для нього, як для особи що здійснює фінансування на договірній основі інших суб`єктів господарської діяльності, і беззаперечно є заінтересованою в наявності реальної можливості притягнення до відповідальності особи, яка порушує договірні зобов`язання (підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України). Скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог та вважає, що вони безпідставно звільнили відповідача від відповідальності за невиконання укладеного договору.

13. Вивчивши доводи скаржника щодо наявності підстав для оскарження судового рішення у справі за підпунктом "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

14. Верховний Суд зазначає, що незгода з ухваленим рішенням суду апеляційної інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь заявника є звичайним передбачуваним процесом.

15. Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

16. Доводи скаржника не містять аргументованих і переконливих обґрунтувань про те, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки зводяться лише до незгоди із рішенням суду попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду цієї справи та до власного викладення обставин справи стороною, до переоцінки доказів, які були здійснені судами, що в силу приписів статті 300 ГПК України не входить до повноваження суду касаційної інстанції.

17. Враховуючи предмет та підстави позову цього спору, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення, що не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

19. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/5147/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" на рішення Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2023.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

В. Студенець