ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
28.07.2023 Справа № 905/1001/23
за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи підприємця
суддя Величко Н.В.
Через підсистему «Електронний суд» 25.07.2023 надійшла заява ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи підприємця, на підставі ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Заявник просить відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність; затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити керуючим реструктуризацією боргів; Оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на офіційному сайті Вищого господарського суду України. Задовольнити заяву та винести постанову, визнати ОСОБА_1 неплатоспроможною. Прийняти пропозиції - запропонований План реструктуризації. Зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, (загальний мораторій) щодо ОСОБА_1 , починаючи з дня винесення рішення.
Згідно зі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 115 КУзПБ, провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.
Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.
Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати приписам Кодексу України з процедур банкрутства.
За змістом частин 1, 3 ст. 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема: конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.
Так, ОСОБА_1 в обґрунтування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вказує на те, що у неї наявні невиконані зобов`язання перед: АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"; АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; АТ "СЕНС БАНК".
Загальна сума заборгованості, яку визначив боржник, становить 168574 грн 37 коп.
Разом з тим, заявник суду не подав банківських виписок чи довідок вказаних вище фінансових установ щодо суми заборгованості за укладеними договорами, зазначеними у конкретизованому списку кредитних договорів.
Водночас, в підтвердження заборгованості боржник подав виписку з кредитної історії, сформованої в електронному вигляді ТОВ "Українське бюро кредитних історій".
За змістом ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
При ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.
Лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози.
Подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21.
Отже, виписка з кредитної історії не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором.
Таким чином, згідно з даними долучених до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність документів, не можливо встановити, який розмір зобов`язань боржника перед кредиторами, чи боржник припинив погашення кредитів та інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців з врахуванням вимог ч. 3 ст. 115 Кодексу (не включаючи неустойку (штраф, пеня) та інші фінансові санкції).
Відповідно до ч. 3 ст. 116 КУзПБ, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.
Також положеннями ч. 2 ст. 34 та ч. 3 ст. 116 КУзПБ встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.
Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено, тобто законодавством не встановлено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 у сумі 2684,00 грн.
При цьому, заявник, посилаючись на позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.11.2020 у справі № 910/726/20, в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність просить призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Белінську Н.О., до заяви додано копію заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , копію договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 30.06.2023, а також докази сплати авансування винагороди арбітражного керуючого на суму 4026,00 грн. (квитанція АТ «ПУМБ» № 169277830 від 09.07.2023)
Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Так, суд, розглянувши подані заявником документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, зазначає наступне.
30.06.2023 між арбітражним керуючим Белінською Н.О. (сторона-1) та ОСОБА_1 (сторона-2) укладено Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Згідно з п. 7.1 цього договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, та діє до прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення, про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацію, якщо інше не передбачено законом.
Суд констатує, що Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 30.06.2023 підписаний лише з боку арбітражного керуючого Белінської Н.О. та містить її печатку (сторона-1), з боку сторони-2 цей договір не підписаний.
Отже, відповідний договір не підписаний боржником, та, відповідно, не є укладеним.
Виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення (розстрочка, відстрочка) заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання у повному розмірі винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
При цьому, станом на поточну дату чинним законодавством не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої ст. 43 Конституції України.
З огляду на вищезазначене, враховуючи основні засади господарського судочинства, суд вважає, що надані заявником документи щодо врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Згідно ч. 3 ст. 37 КУзПБ, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, у зв`язку з вищезазначеним, заява ОСОБА_1 від 25.07.2023 б/№ про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає залишенню без руху.
Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 ГПК України та ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.
Керуючись ст. 174, 232-235 ГПК України, ст. 2, 30, 37, 113, 115-116 Кодексу України з процедур банкрутства, суд
1. Заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 б/№ про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.
3. Копію ухвали надіслати заявнику засобами електронного зв`язку.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо відповідно до ст. 254, 255 ГПК України.
5. Дата підписання ухвали 28.07.2023.
Суддя Н.В. Величко