ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.07.23 Справа № 917/185/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" про ухвалення додаткового рішення по справі
за позовною заявою Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" вул. Грушевського, 28, Здолбунів, Рівенський р-н, Рівенська обл.
про визнання недійсним третейського застереження в договорі поставки
Суддя Киричук О.А.
Представники : згідно протоколу
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" звернулося до Господарського суду Полтавської області із заявою (вх. №7421), в якій просить суд ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 гривень.
Ухвалою від 15.06.23 суд постановив прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" до розгляду, розгляд заяви призначити на 04.07.2023, провести судове засідання по справі, призначене на 04.07.23 о 09:30, для представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" Войцехівського О.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Відеоконференція буде проведена за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".
04.07.23 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі.
Суд зазначає, що 04.07.2023 у Господарському суді Полтавської області виникла технічна проблема, яка унеможливила участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" в судовому засіданні в режимі відеоконференції (підтверджується актом від 04.07.2023).
Ухвалою від 04.07.23 суд постановив відкласти розгляд заяви на 18.07.2023.
18.07.23 від ТОВ "Агро - Край" надійшло клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та долучення до матеріалів справи додаткову угоду від 30.12.2022 року про пролонгацію.
18.07.23 від ПП "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" надійшли заперечення на клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та долучення.
З приводу долучення ТОВ "Агро - Край" додаткових доказів із порушенням процесуального строку суд зазначає таке.
В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.
У судове засідання 18.07.2023 представники позивача та відповідача не з`явилися.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
У судовому засіданні 18.07.2023 складено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи в частині розподілу судових витрат, господарський суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
06.06.2023р. Господарським судом Полтавської області прийнято рішення по справі №917/185/23, яким в задоволенні позову відмовлено повністю.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" звернулося до Господарського суду Полтавської області із заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з Приватного підприємства «Виробничо-конструкторське об`єднання «МААНС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 гривень.
В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що у відзиві на позовну заяву Відповідач вказав попередній орієнтовний розрахунок витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду господарським судом позову ПП «ВКО «МААНС» у справі №917/185/23, який становить 40 000,00 гривень.
На підтвердження витрат про надання правової допомоги позивачем надано до матеріалів справи №917/185/23 договір про надання правової допомоги №АБ-12 від 04.01.2022; додаткову угоду від 06.03.2023; рахунок на оплату №38 від 06.06.2023; ордер серії АІ 1359648 від 06.03.2023; платіжна інструкція №287175428 від 08.06.2023, додаткову угоду від 30.12.2022 року про пролонгацію.
Заперечуючи проти задоволення поданої заяви про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, позивач вказує на наступне.
1. ОСОБА_1 до заяви про винесення додаткового рішення долучив договір про надання правової допомоги №АБ-12 від 04.01.2022 року.
Згідно умовами наданого для суду договору в якості доказу, а саме п. 6.1. розділу 6 «Строк (термін) дії Договору та порядок внесення змін» чітко вказано, що «Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 03.01.2023 року, а в частині взятих на себе та не виконаних зобов`язань Договір діє до моменту повного виконання зобов`язань».
Оскільки ПП «ВКО «МААНС» позовну заяву про визнання недійсним пункт 7.1. договору поставки №06-М-210610/1 від 10.06.2021 подав до Господарського суду Полтавської області 31 січня 2023 року, 14.02.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання було призначене на 07.03.2023 року, тобто це означає, що у адвокатського об`єднання «Легаллітіс» відсутні будь які підстави для захисту інтересів ТОВ «Агро-Край», оскільки в першого на той час відсутні зобов`язання щодо захисту, представництва та надання іншої правової допомоги.
Враховуючи те, що дія договору між Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс» та ТОВ «Агро-Край» з 03.01.2023 року припинена, а тому після цієї дати у адвоката відсутні юридичні можливості надавати правову допомогу клієнту, а відтак після цієї дати жоден з адвокатів Адвокатського об`єднання «Легаллітіс» не може здійснювати захист ТОВ «Агро-Край» у справі 917/185/23.
2. Не варта уваги суду додаткова угода до Договору про надання правової допомоги №АБ-12 від 04.01.2022 (на умовах абонентського обслуговування) від 06.03.2023 року, яку заявник долучив до заяви, у якості доказу, оскільки додаткова угода є правочином, що вносить зміни до вже існуючого договору. А відтак, на момент укладання вищезазначеної додаткової угоди, договір №АБ-12 від 04.01.2022 втратив свою юридичну чинність і був не існуючим.
3. Позивач заперечує щодо загальної суми у розмірі 40 000,00 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Войцехівським О.В., вважає їх неспівмірними зі складністю справи, є завищеними та такими, які не відповідають критеріям реальності, оскільки Адвокатом Войцехівським не надано жодного доказу про кількість витраченого часу на професійну правничу допомогу.
А також, позивач звернув увагу суду на те, що платіжна інструкція №287175428 від 08.06.2023 року не є безумовною підставою оплати гонорару адвокату, вона лише свідчить про зарахування таких коштів на рахунок адвоката Войцехівського О.В.
Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими адвокат Войцехівський О.В. обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, підготовка цієї справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи, а відтак у сума у розмірі 40 000,00 грн є безпідставною, надуманою та не доведеною.
Суд приймає до уваги наступне.
Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Судом встановлено, що відповідачем у відзиві було зазначено попередній орієнтовний розрахунок витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду господарським судом позову ПП «ВКО «МААНС» у справі №917/185/23, який становить 40 000,00 гривень.
Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат про надання правової допомоги позивачем надано до матеріалів справи №917/185/23 договір про надання правової допомоги №АБ-12 від 04.01.2022; додаткову угоду від 06.03.2023; рахунок на оплату №38 від 06.06.2023; ордер серії АІ 1359648 від 06.03.2023; платіжна інструкція №287175428 від 08.06.2023, додаткову угоду від 30.12.2022 року про пролонгацію.
Дослідивши надані відповідачем докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
При цьому, суд зазначає, що умови додаткової угоди від 30.12.2022 року про пролонгацію (сторони домовились пункт 6.1. розділу б «Строк (термін) дії Договору та порядок внесення змін» Договору про надання правової допомоги (на умовах абонентського обслуговування) №АБ-12 від 04.01.2022 змінити та викласти в наступній редакції: « 6.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 03.01.2024 року, а в частині взятих на себе та не виконаних зобов`язань Договір діє до моменту повного виконання зобов`язання.») спростовують заперечення позивача щодо того, що дія договору між Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс» та ТОВ «Агро-Край» з 03.01.2023 року припинена, а тому після цієї дати у адвоката відсутні юридичні можливості надавати правову допомогу клієнту.
Згідно додаткової угоди від 06.03.2023 Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню здійснити представництво його інтересів у Господарському суді Полтавської області, Східному апеляційному господарському суді та Верховному Суді по судовій справі №917/185/23 за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ВИРОБНИЧО-КОНСТРУКТОРСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «МААНС» (ідентифікаційний код юридичної особи 36921697) про визнання недійсним пункту 7.1. договору поставки №06- М-210610/1 від 10.06.2021, вартість послуг з надання правової допомоги згідно пункту 1 цієї додаткової угоди становить: у Господарському суді Полтавської області - 40 000,00 гривень.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West проти України).
Водночас, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Господарський суд надав оцінку наданим позивачу послугам професійної правової допомоги та дійшов таких висновків.
Суд зазначає, що справа сторін не є складною, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив значний час.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини цієї справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, обсяг заперечень проти позову, витрачений адвокатом час, суд приходить до висновку, що визначений представником позивач розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої у справі №917/185/23 в сумі 40 000 грн., є завищеним, таким, що не відповідає критеріям розумності та співрозмірності і становить надмірний тягар для позивача.
За даних обстави, суд вважає за можливе не присуджувати на користь позивача заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.
Додатково судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно з яким стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Таким чином, враховуючи, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн є неспіврозмірними з критерієм розумності і обґрунтованості таких витрат, право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, суд дійшов висновку про те, що розумним розміром судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем при розгляді даної справи, що можуть бути стягнуті з відповідача, є 10 000 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 238, 241, 244 ГПК України, суд
1.Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. В іншій частині - у задоволенні заяви відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення складено 21.07.23
Суддя Киричук О.А.