ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. Справа№ 910/644/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Маренич Г.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 29.06.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023

у справі № 910/644/23 (суддя - Курдельчук І.Д)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт"

до КТ ГАЗПРО БІС командитне товариство з обмеженою відповідальністю

про стягнення 39 180,00 Євро (еквівалент 1 531 260,19 грн.)

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/644/23 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" до КТ ГАЗПРО БІС командитне товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення 39 180,0,0 Євро (еквівалент 1 531 260,19 грн.) залишено без розгляду.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивач у підготовче засідання 28.02.2023 не з`явився, про час та місце судового засідання був проінформований судом належним чином та своєчасно, будь-яких належних доказів поважності причин невиконання вимог ухвали суду і подання доказів та пояснень на підтвердження поважності причин неявки у підготовче засідання та клопотань про розгляд позову без його участі не подавав.

Також суд першої інстанції зазначив, що невиконання покладеного на позивача обов`язку ухвалою суду від 27.01.2023 перешкоджає своєчасному виконанню судом завдань підготовчого провадження та господарського судочинства в цілому.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бітрікс лайт" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/644/23 та направити справу для продовження до Господарського суду міста Києва. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивачів повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, що підготовче судове засідання призначено було приблизно через 30 календарних днів з дати відкриття провадження у справі, що завідомо унеможливлювало вручення документів відповідачу, а тим більше, явку відповідача у судове засідання.

Також скаржник зазначає, що з урахуванням необхідності отримання документів на вимогу суду у іншій країні перебування та проставлення на них апостилю та враховуючи дату призначення справи до розгляду у підготовчому засіданні, висновок суду про розумність встановлених судом строків та зловживання стороною позивача процесуальними правами є передчасними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/644/23 передано колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва справу №910/644/23. У зв`язку з чим відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

20.03.2023 справа № 910/644/23 надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/644/23 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/644/23. Розгляд справи призначено на 27.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 продовжено строк розгляду справи № 910/644/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 відкладено на 15.06.2023.

15.06.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 на іншу дату. Відкладено розгляд справи № 910/644/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 на 29.06.2023.

28.06.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із сімейними обставинами (тяжке захворювання й операція члена сімї в інституті раку), представник позивача не може прибути у визначений час на судове засідання.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження у судове засідання 29.06.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлялися належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка учасників апеляційного провадження не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки вороно необґрунтоване належними та допустимим доказами. Окремо колегія суддів звертає увагу, що розгляд справи вже відкладався за клопотанням представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Позов пред`явлено до нерезидента КТ ГАЗПРО БІС командитне товариство з обмеженою відповідальністю (номер податкової ідентифікації ) товариством з обмеженою відповідальністю «Бітрікс Лайт» про стягнення передплати за Договором купівлі-продажу рідкого палива №01GPBL від 17.05.2022 через не поставку товару.

Територіальна підсудність справи позивачем обрана з підстав укладення 27.05.2022 Додаткової угоди до Договір купівлі-продажу рідкого палива №01GPBL від 17.05.2022 укладеної у м. Познань згідно якої сторони погодили Арбітраж компетентним судом - Господарським судом міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.23 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви:

- надати доповнення до позовної заяви із відомостями щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат,

- надати документальні докази правосуб`єктності юридичної особи відповідача та офіційне підтвердження місця знаходження останнього.

- надати засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою доказів складених іноземною мовою «Faktura Proforma numer P05/2022» та «oswiadczenie» лист від 10.06.2022).

Позивачем 23.01.2023 подано заяву про доповнення до позовної заяви на виконання ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Встановлено позивачу строк до першого підготовчого засідання надати суду належним чином - оформлений відповідно до міжнародних угод документу з Державного торгового реєстру, станом на січень 2023 року на доказ правосуб`єктності юридичної особи нерезидента; - листування із правоохоронними органами Республіки Польща, які надані до позовної заяви.

* Відповідно до положень Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів для держав-учасниць Конвенції, іспанські документи, які будуть використовуватись в Україні, мають бути засвідчені штампом «Апостиль».

На документи, видані в Польщі, «Апостиль» проставляється відповідними уповноваженими органами Республіки Польща.

Підготовче засідання призначено на 28.02.23.

Встановлено сторонам строк вчинення процесуальних дій, зокрема, позивачу строк у п`ять днів з дня вручення даної ухвали подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад польською мовою в трьох примірниках таких документів:

- ухвала Господарського суду міста Києва від 27.01.2023 у справі №910/644/23;

- клопотання про вручення документів у цивільній справі;

- підтвердження вручення.

Постановлено звернутися до іноземного суду - Окружного суду Познані((S№d Okrкgowy w Poznaniu ul. Stanisіawa Hejmowskiego 2 61 - 736 Poznaс Rzeczpospolita Polska) з клопотанням про вручення цієї ухвали стороні у справі - GAZPRO BIS SP Z O O S K NIP Ul. Swiety Marcin 29/8 61-805 Poznaс, Wojewуdztwo Wielkopolskie, Rzeczpospolita Polska.

Після надходження від позивача зазначених в ухвалі документів надіслати їх Міністерству юстиції України для подальшої передачі до відповідного окружного суду Республіки Польща - Окружного суду Познані((S№d Okrкgowy w Poznaniu ul. Stanisіawa Hejmowskiego 2 61 - 736 Poznaс Rzeczpospolita Polska) для вручення документу відповідачу - GAZPRO BIS SP Z O O S K NIP Ul. Swiety Marcin 29/8 61-805 Poznaс, Wojewуdztwo Wielkopolskie, Rzeczpospolita Polska).

Зупинено провадження у справі № 910/644/23 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого вручення.

28.02.2023 суд поновив провадження у справі та встановив, що в підготовче засідання учасники не з`явились, позивач вимог ухвали суду не виконав.

28.02.2023 через підсистему Електронний суд представником позивача - адвокатом Кізік А.М. ордер серії АІФ №1352054, виданий 16.02.2023 адвокатським об`єднанням "Ю.Д.К." подано клопотання про надання додаткового строку надання документів, доказів, долучених до позовної заяви апостильованих та про відкладення розгляду справи.

Проте, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226, п.1 ч.2 ст.185 ГПК України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч.4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неподання позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів, необхідні для вирішення спору та/або неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, із змісту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №916/365/17 вбачається, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Разом з тим ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду (аналогічна правова позиція міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19).

Положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (аналогічний правовий висновок міститься у п. 8.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15).

Крім того, суд зазначає, що норми ст. 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позову без розгляду із стадією судового розгляду та не містять заборони залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження. Навпаки, п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України прямо передбачена можливість постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без розгляду за результатами підготовчого засідання (аналогічна правова позиція міститься в п. 23 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 904/2423/18 та у постановах суду касаційної інстанції від 02.12.2020 у справі № 914/1531/19, від 22.12.2020 у справі №925/337/19, від 13.01.2021 у справі № 910/4372/20, від 01.11.2021 у справі № 904/5646/20).

Перш за все колегія суддів звертає увагу, що при відкритті провадження у справі, судом першої інстанції було встановлено строк на подання доказів, а саме п`ять днів з дня вручення даної ухвали подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад польською мовою в трьох примірниках таких документів:

- ухвала Господарського суду міста Києва від 27.01.2023 у справі №910/644/23;

- клопотання про вручення документів у цивільній справі;

- підтвердження вручення.

Вказані документи, по тексту становлять вісім сторінок тексту перекладу. Для виконання вимог суду, щодо надання перекладу позивачу необхідно було вчинити дії, щодо пошуку перекладача та нотаріуса, для посвідчення такого перекладу.

У контексті вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу, що у зв`язку із невиправданою агресією російської федерації та актів тероризму у виді ракетних обстрілів об`єктів енергетичної інфраструктури України, які призвели до їх значного пошкодження (знищення), та як наслідок, регулярних тривалих «стабілізаційних», «екстрених (аварійних)» відключень електропостачання, а також з урахуванням об`єму текстів для перекладу, строк встановлений судом є не достатнім для надання такого перекладу, у зв`язку з чим, такі вимоги не могли бути виконані позивачем у строки, визначені судом з об`єктивних причин.

Також, судом було зобов`язано позивача надати суду у строк до першого підготовчого засідання належним чином - оформлений відповідно до міжнародних угод документу з Державного торгового реєстру, станом на січень 2023 року на доказ правосуб`єктності юридичної особи нерезидента; - листування із правоохоронними органами Республіки Польща, які надані до позовної заяви.

При цьому, суд в обґрунтування такої вимоги, послався на приписи положень Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів для держав-учасниць Конвенції, іспанські документи, які будуть використовуватись в Україні, мають бути засвідчені штампом «Апостиль».

На документи, видані в Польщі, «Апостиль» проставляється відповідними уповноваженими органами Республіки Польща.

Так в ухвалі про відкриття провадження у справі, судом було визначено необхідність позивачу надати витяг із Державного торгового реєстру, станом на січень 2023 року на доказ правосуб`єктності юридичної особи нерезидента.

Натоміть, до матеріалів справи будо додано витяг (дані), Центрального інформаційного національного судового реєстру, національний судовий реєстр, а саме Інформація, що відповідає повній копії з реєстру підприємців. Вказана інформація сформована з сайту https://ekrs.ms.gov.pl/web/wyszukiwarka-krs/strona- glowna/index.html, що є аналогом Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України.

Відповідно до чого, надана до матеріалів справи Інформація з реєстру підприємців може вважатись офіційною, проте, з урахуванням того, що на такому інформаційному витягу не проставлено печатку та підпис уповноваженої особи, на такому витягу неможливо проставити апостиль.

Отримання ж витягу або іншого документу, про підтвердження правомочностей відповідача з відповідними підписами та печатками уповноважених осіб країни реєстрації відповідача та проставлення апостилю за вимогою суду потребує додаткового часу та залучення компетентних осіб, спеціалістів у Республіці Польща.

Відносно ж переписки з органами прокуратури, яка була додана до матеріалів справи, то такі документи були додані до матеріалів справи виключно з метою надання доказів щодо невиконання відповідачем умов контракту відносно поставки товару

Вказана переписка з органами прокуратури, переклад якої долучено до матеріалів справи, є додатковим доказом, а тому, достовірність такого доказу можливо перевірити шляхом зобов`язання позивача надати оригінали таких документів у судовому засіданні для огляду.

Відповідно, посилання суду на невиконання вимог ухвали, у частині не надання витребуваних документів, на переконання колегії суддів, є передчасним.

Окрім того, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, представником позивача було подано клопотання про відкладення підготовчого засідання та надання часу для подання перекладів документів та надання документів, з проставленим апостилем, оскільки підготовка таких документів займає значний час.

Також, колегія суддів звертає увагу, що порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах (надалі - Конвенція), до якої Україна приєдналася згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах" від 19.10.2000.

Дана Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо усіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

За змістом статті 2 Конвенції, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Статтею 3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 передбачено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 № 3941-ХІ1 ратифіковано Договір між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (далі - Договір).

Згідно зі статтею 2 Договору, суди і органи прокуратури договірних сторін, що далі іменуються установи юстиції надають взаємну правову допомогу у цивільних та кримінальних справах. Інші органи договірних сторін, компетентні в цивільних та кримінальних справах, звертаються за наданням правової допомоги за посередництвом власних установ юстиції.

У справах, що охоплюються цим Договором, установи юстиції, зносяться між собою за посередництвом центральних органів, якщо інше не передбачено цим Договором. В розумінні цього Договору центральними органами є: з боку України - Міністерство юстиції та Генеральна Прокуратура, а з боку Республіки Польщі - Міністерство юстиції. Центральні органи можуть домовитися, що установи юстиції Договірних Сторін зносяться між собою безпосередньо (ст. 3 Договору).

Стаття 4 Договору передбачає, що договірні сторони надають взаємну правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.

Згідно з п. 1 ст. 5 Договору, у справах, що охоплюються цим договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної сторони або англійську чи російську.

Відповідно до ст. 9 Договору, запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, які вручаються, складені державною мовою запитуваної сторони або якщо додано завірені переклади на мову запитуваної сторони. В інших випадках вручення документів адресатові здійснюється за його добровільною згодою.

Підтвердження вручення документів оформлюється відповідно до правил запитуваної Договірної Сторони. У підтвердженні зазначається час, місце і спосіб вручення. Якщо лист оформлено у двох примірниках, підтвердження отримання може також міститися в одному з цих примірників.

У відповідності до абз. З, 4 п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації від 27.06.2008 №1092/5/54 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції №366/5/26 від 27.02.2009, №604/5/47 від 25.03.201, №29/5/2 від 11.01.2016), документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Згідно з п. 2.2, II розділу Наказу Міністерства юстиції України від 27.06.2008 № 1092/5/54 "Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.

Відповідно до ч. 2 пункту b) статті 15 Конвенції, кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Натомість, судом першої інстанції було встановлено найкоротші строки для надання документів, з перекладами та надання документів з проставленим апостилем.

Окрім того, підготовче судове засідання призначено через приблизно 30 календарних днів, з дати відкриття провадження у справі, що, на переконання колегії суддів, завідомо унеможливлювало вручення таких документів відповідачу, а тим більше, явку відповідача у судове засідання .

Також, колегія суддів звертає увагу, що на 28.02.2023, було призначено підготовче судове засідання, що було першим призначеним судовим засіданням у суді першої інстанції.

Представником позивача було подано клопотання про надання додаткового строку на підготовку документів та висловлено прохання відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

З урахуванням необхідності отримання документів, на вимогу суду у іншій країні перебування та проставлення на них апостилю та враховуючи дату призначення справи до розгляду у підготовчому провадженні, висновок суду першої інстанції про розумність встановлених судом строків та зловживання стороною позивача процесуальними правами є передчасним.

У контексті вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що за змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасних висновків про наявність правових підстав для залишення позову у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226, п.1 ч.2 ст.185 ГПК України, у зв`язку із чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції прийнято при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим на підставі статті 280 Господарського процесуального кодексу України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Також, щодо вимоги апеляційної скарги відповідно до якої скаржник просив ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивачів повністю, колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції здійснено апеляційній перегляд судового рішення (ухвали) Господарського суду міста Києва з процесуальних питань (залишення позову без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226, п.1 ч.2 ст.185 ГПК України), а тому позовні вимоги по суті не розглядались, у зв`язку із чим дана вимога апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки розгляд справи не завершено, розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітрікс Лайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/644/23 - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/644/23 - скасувати.

3. Матеріали справи №910/644/23 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.07.2023. (після виходу суддів Гаврилюка О.М. та Суліма В.В. з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім