РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2023Справа № 910/4887/23

За позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нарні-Трейд"

про стягнення 3904989,58 грн

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Божко А.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Укргазввидобування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нарні-Трейд» про стягнення заборгованості за договором поставки №УГВ790/30-22 від 12.10.2022 у розмірі 3904989,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору №УГВ790/30-22 від 12.10.2022, укладеного між позивачем та відповідачем, в частині здійснення поставки товару у строк до 10.12.2022 р., встановлений специфікацією № 1, у зв`язку з чим позивач, посилаючись на п. 7.9 договору, просить стягнути з відповідача пеню у сумі 3904989,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 р. відкрито провадження у справі № 910/4887/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

15.05.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити y задоволенні позовної заяви в частині стягнення пені за період з 04.01.2023 по 21.02.2023 та зменшити розмір пені за період з 11.12.2022 по 03.01.2023 включно на 90%, посилаючись на ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України. При цьому, відповідач стверджує про відсутність в його діях вини у прострочці поставки товару протягом січня - лютого 2023 року у обсязі 1056,09 тон/956,09 тон, так як відповідна прострочка відбулася у зв`язку із погодженням строків поставки відповідного об`єму товару, а саме не надання останнім графіків відвантаження Товару у обсязі 1056,09 тон/956,09 тон протягом відповідного періоду.

25.05.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що вважає помилковим твердження відповідача, що поставку товару він міг здійснити виключно на підставі письмового погодження позивача, оскільки умовами договору сторонами визначені строки та місце поставки товару, а отже поставка товару мала бути здійснена відповідачем за вказаним у договорі місцем та у встановлені у договорі строки, а за письмовим розпорядженням позивача відвантаження товару здійснюється тільки у тому випадку, коли позивач змінює місце розвантаження товару. Позивач вказує, що інші випадки направлення письмового розпорядження Специфікацією не передбачені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд даної справи по суті на 04.07.2023.

У судовому засіданні 18.07.2023 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нарні-Трейд» (постачальник) та Акціонерним товариство «Укргазввидобування» (покупець) укладено договір поставки №УГВ790/30-22.

Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Метанол згідно ІМРСА в загальній кількості 2000 тонн +0/-5% (далі - Товар), відповідно до Специфікації/-ій, що додається/ються до Договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Під поставкою Сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття Покупцем.

Найменування Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Товару вказується у Специфікації/-ях (далі - Специфікація/-ії), яка є Додатком №1 до Договору та яка/які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 3.2. договору Індикативна ціна за одиницю Товару становить 46249,99 грн. в т.ч. ПДВ 7708,33 грн. та розрахована на основі курсу гривні України до Євро, оголошеного Національним Банком України на дату комерційної пропозиції (індикативна дата), та який становить 35,6361 (індикативний курс). Загальна попередня вартість Договору становить 92499984,00 грн. в т.ч. ПДВ 15416664,00 грн.

Пунктом 5.1. договору сторони погодили, що строк поставки, умови та місце поставки Товару, кількість Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації/-ях до цього Договору. Здійснення поставки Товару не потребує будь-яких додаткових погоджень, крім тих, що передбачені Договором.

Датою прийняття Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку № 3 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною або видаткової накладної. Датою передачі Постачальником Товару для прийняття Покупцем є дата прибуття Товару до місця поставки зазначена у відповідному товаро-транспортному документі або дата підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару, якщо Покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.10. договору передача та отримання Товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками Сторін акту/актів приймання-передачі товару або видаткової/видаткових накладної/накладних. У випадку виявлення недоліків Товару або товаросупровідної документації, Покупець має право не підписувати акт/акти приймання-передачі Товару або видаткову /видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а Постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально підтверджені витрати Покупця, спричинені такими недоліками.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності) і діє до 28.02.2023 року (включно) (п. 10.1. договору)

Сторонами договору підписано Специфікацію товару (додаток № 1 до договору), якою сторони погодили найменування товару, кількість, ціну та загальну вартість товару, а саме: Метанол ІМРСА в кількості 2000 т. (+0/-5%) за ціною 38541,66 грн (без ПДВ), загальною вартістю 92499984,00 грн. (з ПДВ).

Пунктом 2 Специфікації сторони погодили умови поставки товару - DDP ІНКОТЕРМС 2010 (склади УГВ), а саме: філію, найменування вантажоотримувача, місце розвантаження, кількість тон та автоцистерн, а також орієнтований період прибуття на склад. Зазначені місця розвантаження можуть бути змінені в письмових розпорядженнях покупця.

Пунктом 3 Специфікації сторони погодили загальний строк поставки товару до 10.12.2022.

Пунктом 6 Специфікації сторони погодили, що відвантаження товару проводиться за письмовим розпорядженням позивача на основі Специфікації.

У строк до 10.12.2022 р. відповідачем поставлено позивачу 436,1 тонну метанолу, що підтверджується видатковими накладними №238 від 20.10.2022 р., №239 від 20.10.2022 р., №245 від 22.10.2022 р., №246 від 23.10.2022 р., №247 від 23.10.2022 р., №262 від 31.10.2022 р., №268 від 02.11.2022 р., №269 від 03.11.2022 р., №274 від 03.11.2022 р., №273 від 04.11.2022 р.; №275 від 04.11.2022 р., №276 від 04.11.2022 р., №284 від 09.11.2022 р., №288 від 14.11.2022 р., №289 від 14.11.2022 p., №300 від 15.11.2022 p., №321 вiд 29.11.2022 p., №324 вiд 30.11.2022 p.

Після 10.12.2022 р. відповідачем поставлено позивачу 507,81 тон метанолу, що підтверджується видатковими накладними №5 від 04.01.2023 р., №6 від 04.01.2023 р., №14 від 09.01.2023 р., №16 від 09.01.2023 р., №17 від 09.01.2023 р., №22 від 10.01.2023 р., №26 від 10.01.2023 р., №28 від 11.01.2023 р., №29 від 11.01.2023 р., №32 від 11.01.2023 р., №36 від 12.01.2023 р., №38 від 12.01.2023 р., №40 від 12.01.2023 р., №43 від 13.01.2023 р., №45 від 13.01.2023 р., №54 від 18.01.2023 р., №57 від 19.01.2023 р., №58 від 19.01.2023 р., №61 від 19.01.2023 р., №63 від 20.01.2023 р., №64 від 20.01.2023 р.

Решта метанолу у кількості 1056,09/956,09 тон (з урахуванням можливості недопоставки 5%) відповідачем не було поставлено позивачу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що товар позивачу у кількості 507,81 тон поставлено відповідачем з простроченням строку, встановленого пунктом 3 Специфікації, а товар у кількості 1056,09/956,09 тон (з урахуванням можливості недопоставки 5%) відповідачем не було поставлено позивачу.

Прострочення поставки товару тривало з 11.12.2022 по 20.02.2023, з урахуванням встановленого п.3 Специфікації строку поставки тору та відмови позивача від поставки товару.

Відповідно до п.6.2.4 Договору Покупець має право відмовитись від Товару, який не поставлений в строк, вказаний у Специфікації/ях.

Листом № 30.6-022-913 від 21.02.2023 АТ «Укргазвидобування» повідомило відповідача про відмову від товару в кількості 1056,09 тон., у зв`язку з тим, що ТОВ «Нарні-Трейд» не виконало свої зобов`язання за Договором, в частині поставки Товару в строки, визначені в п. 3 Специфікації до Договору та керуючись п.6.2.4 Договору.

Відповідач визнав факт прострочення виконання зобов`язання в частині порушення строку поставки товару, встановленого пунктом 3 Специфікації.

Предметом позову є стягнення пені у сумі 3904989,58 грн, у тому числі: 364,55 грн пені, з урахування часткового погашення відповідачем пені, нарахованої за несвоєчасно поставлений товар за видатковою накладною № 64 від 20.01.2023 вартістю 1271031,12 грн; 3904625,03 грн пені, нарахованої за непоставлений товар вартістю 53488014,12 грн.

Пунктом 7.9 договору сторони погодили, що за порушення постачальником строків виконання зобов`язань з поставки Товару, які зазначені у даному Договорі, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення. Під терміном «вартість» розуміється вартість, розрахована відповідно до умов Розділу 3 договору.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Враховуючи те, що TOB «Нарні-Трейд» не було поставлено товар в строк, передбачений договором №УГВ790/30-22 від 12.10.2022 позивачем згідно з п. 7.9 договору нараховано йому пеню у сумі 3904989,58 грн, у тому числі: 364,55 грн пені, з урахування часткового погашення відповідачем пені, нарахованої за несвоєчасно поставлений товар за видатковою накладною № 64 від 20.01.2023 вартістю 1271031,12 грн; 3904625,03 грн пені, нарахованої за непоставлений товар вартістю 53488014,12 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позову у частині стягнення пені за порушення строків поставки 1056,09 тон метанолу, нарахованої за період з 04.01.2023 р. по 21.02.2023 р. у обґрунтування чого зазначає, що непоставка ним 1056,09 тон метанолу відбулася з вини Позивача, а саме через відсутність погоджених строків поставки відповідного обсягу метанолу у період з 04.01.2023р. по 21.02.2023р. внаслідок ненадання позивачем графіків відвантаження метанолу у період з 04.01.2023 р. по 21.02.2023 р.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Пунктом 2 Специфікації сторони погодили, що поставка товару здійснюється на склади покупця, при цьому даний пункт Специфікації містить інформацію, зокрема, про місце поставки товару та кількість товару, що має бути поставлений у відповідне місце, а також зазначення про те, що указані місця розвантаження можуть бути змінені у письмових розпорядженнях Позивача.

Загальний строк поставки товару: до 10.12.2022 р. (п.3 Специфікації), а відвантаження товару проводиться за письмовим розпорядженням Позивача та на основі Специфікації (п.6 Специфікації).

Отже, відповідно до Договору, здійснення поставки товару не потребує будь-яких додаткових погоджень, крім тих, що передбачені Договором.

Разом з цим, пп. 6.4.2 договору договору передбачено погодження Позивача на поставку товару у випадку, коли Відповідач здійснює поставку товару достроково, що у за даних обставин справи не мало місце.

Інші випадки направлення письмового розпорядження Специфікацією не передбачені.

З огляду на викладене, зміна місця розвантаження товару здійснюється за письмовим розпорядженням Позивача, тобто, за письмовим розпорядженням Позивача відвантаження товару здійснюється тільки у тому випадку, коли Позивач змінює місце розвантаження товару.

Відтак, оскільки умовами Договору сторонами визначені строки та місце поставки товару, то поставка товару мала бути здійснена Відповідачем за вказаним у п. 2 Специфікації місцем та у встановлені у п. 3 Специфікації строки.

Таким чином, твердження Відповідача про те, що поставку товару він міг здійснити виключно на підставі письмового погодження Позивача є помилковим.

Отже, доводи відповідача про відсутність його вини у порушені строку поставки товару, а відтак підстав для нарахування пені є необгрунтованими.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати пені, нарахованої на вартість непоставленого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 610 ЦК України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідачем порушено виконання зобов`язання щодо поставки позивачу обумовленого договором №УГВ790/30-22 від 12.10.2022 товару у строк, встановлений п. 3 Специфікації.

Приписами частин першої, другої статті 611 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми пені, судом встановлено, що її нараховано на вартість товару 53488014,12 грн, яка виходячи із кількості непоставленого товару 1056,09 тон розрахована за ціною 50647,21 грн.

Водночас, пунктом 3.1 Розділу 3 договору встановлено, що Ціна за одиницю товару зазначається у відповідній Специфікації/ях до Договору.

Як вже зазначалось, сторонами договору у Специфікації встановлено ціну та загальну вартість товару, а саме: Метанол ІМРСА в кількості 2000 т. (+0/-5%) за ціною 38541,66 грн (без ПДВ).

Додаткових угод щодо зміни ціни товару сторонами укладено не було.

Отже при розрахунку пені підлягає застосуванню ціна товару, визначена Специфікацією - 38541,66 грн (без ПДВ).

Таким чином, вартість непоставленого відповідачем товару у кількості 956,09 тон з урахуванням можливості недопоставки 5% становить 44217767,35 грн із розрахунку 956,09 тон х 38541,66 грн + 20% ПДВ.

Сума пені, розрахована на вартість несвоєчасно поставленого за видатковою накладною № 64 від 20.01.2023 у сумі 1271031,12 грн (з урахування узгодженої у Акті № 24 ціни продажу партії товарів) за період з 11.12.2022 по 19.01.2023 становить 50841,24 грн, яка була оплачена відповідачем у сумі 50476,69 грн, а отже заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача пеня у сумі 364,55 грн є обґрунтованою.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, пеня, нарахована на вартість непоставленого товару у сумі 44217767,35 грн за загальний період із 11.12.2022 по 20.02.2023 та на вартість несвоєчасно поставленого товару за видатковою накладною № 64 від 20.01.2023 за період з 11.12.2022 по 19.01.2023 (з урахувань її часткової оплати) становить 3227897,02 грн.

Водночас, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 20.10.2021 у справі №910/8396/20, від 14.09.2021 у справі № 910/7256/20, від 19.08.2021 у справі № 910/11889/20.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

В обґрунтування підстав для зменшення пені відповідач посилається на те, що допустив прострочку Товару на 24 дні через затримки, що виникли у зв`язку із необхідністю розмитнення Товару при перетині кордону України, а також посилається на недобросовісну поведінку позивача при виконанні умов Договору через не надання графіків відвантаження Відповідачу, відмовою приймати Товар за ціною, передбаченою умовами Договору, що призвело до неможливості поставити Товар).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року, який діє і наразі.

10.10.2022 відбувся перший масований ракетний обстріл енергетичної інфраструктури України, які надалі продовжувалися, внаслідок яких виник значний дефіцит електричної потужності та операторами систем розподілу введено Графіки погодинних та аварійних відключень споживачів електроенергії.

Вказані обставини спричинили затримки на митниці при розмитненні товару.

Зазначені обставини є загальновідомими, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України не потребують доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, з жовтня 2022 року між позивачем та відповідачем велось електронне листування, яким погоджувалися подальші графіки поставок, кількість автоцистерн, що поставляються до місць відвантаження, коригувалися місця відвантаження Товару та його строки.

Наведені обставини свідчать про добросовісну поведінку відповідача щодо повідомлення позивача про затримку поставки товару та уточнення графіку поставок, кількісті автоцистерн, місць відвантаження товару.

З матеріалів справи вбачається, що станом на січень 2023 року відповідач був готовий здійснювати поставку всього обсягу недопоставленого товару, однак, враховуючи фізичну можливість приймати позивачем товар, про яку позивач повідомляв відповідача шляхом направлення електронних листів з розподілом поставки товару автомобілями відповідача на склади позивача, відповідач здійснив поставку метанолу тільки частково (вказана обставина підтверджується доданими до позовної заяви видатковими накладними та не заперечується позивачем).

З середини січня 2023 року позивач не надавав відповідачу графіки поставки товару.

З наявного в матеріалах справи листування також вбачається, що з лютого 2023 року між позивачем та відповідачем велося листування щодо зменшення ціни на товар та щодо незастосування позивачем штрафних санкцій до відповідача за порушення строку поставки товару у разі поставки товару за нижчою ціною. Однак сторони не дійшли згоди щодо вказаних у листуванні пропозицій.

Надалі, як було встановлено судом, позивач листом від 21.02.2023 відмовився від отримання товару.

Враховуючи зазначені обставини, затримка поставки товару на строк, за який позивачем нараховано пеню, виникла не лише з вини відповідача, оскільки ненадання позивачем графіків розвантаження товару та перемовини сторін за ініціативою позивача щодо зменшення ціни товару, під час яких відповідач мав сподівання на ненарахування йому штрафних санкцій, спричинило затягування часу поставки товару.

Крім того, судом враховано, що відповідач своє зобов`язання щодо поставки Товару виконав більше ніж на 50% та був готовий продовжувати здійснювати поставку Товару, однак, Позивач відмовився від товару.

Враховуючи наведене вище, зважаючи на своє право щодо зменшення пені, беручи до уваги, що предметом договору є товар поставлений через митний кордон України, затримка при митному оформлені на якому не залежала від волі відповідача, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи поведінку самого відповідача, яким вживалися заходи як щодо поставки товару відразу після виникнення такої можливості, так і щодо добросовісного повідомлення позивача про затримку поставки товару, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку щодо зменшення розміру пені з суми 3228261,57 грн, обґрунтованість якої встановлена судом до суми 950000,00 грн та стягненню з відповідача на користь позивача 950000,00 грн пені.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нарні-Трейд" (02092, місто Київ, вулиця Алматинська, будинок 35-А, код 42793528) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28, код 30019775) 950000 (дев`ятсот п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. пені та 48423 (сорок вісім тисяч чотириста двадцять три) грн. 92 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 27.07.2023