ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/302/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Арнаутова А.С.

при розгляді скарги (вх.№2-929/23 від 22.06.2023) Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" на неправомірні дії заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, поданої у справі №916/302/16

за позовом: Національного банку України (01601, м.Київ, вул. Інститутська, буд.9);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" (65025, м. Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (04053, місто Київ, вул.Січових Стрільців, буд. 17)

про звернення стягнення на нерухоме майно

за участю представників сторін:

від відповідача (скаржника): Щукін О.С. - ордер ВН №1201651 від 31.10.2022;

від суб`єкта оскарження: Яцина О.С. - без належних повноважень;

від позивача: Порало Т.І. - самопредставництво;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Господарського суду Одеської області Щавинської Ю.М. перебувала справа за позовом Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Імексбанк".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2019 року по справі №916/302/16, залишеним в силі судами апеляційної та касаційної інстанції, позов Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" задоволено.

На виконання вказаного рішення 29.08.2019 судом було видано відповідні накази.

22.06.2023 до суду від Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" надійшла скарга на неправомірні дії заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича, в якій товариство просить суд:

- визнати неправомірними дії Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича щодо винесення ним 13 червня 2023 року у виконавчому провадженні № ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року постанови про відвід у виконавчому провадженні, якою заяву представника ПАТ "Одесапродконтракт" адвоката Щукіна О.С. від 02 червня 2023 року про відвід державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича у виконавчому провадженні № ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року було залишено без задоволення.

- визнати незаконною та скасувати Постанову про відвід у виконавчому провадженні, винесену 13 червня 2023 року Заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом Іваном Сергійовичем у виконавчому провадженні № ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року, якою заяву представника ПАТ "Одесапродконтракт" адвоката Щукіна О.С. від 02 червня 2023 року про відвід державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича у виконавчому провадженні №ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року було залишено без задоволення.

- зобов`язати Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича повторно розглянути та задовольнити заяву представника ПАТ "Одесапродконтракт" адвоката Щукіна О.С. від 02 червня 2023 року про відвід державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича у виконавчому провадженні № ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року.

Обґрунтовуючи подану скаргу, заявник зазначає, що Постанова про відвід у виконавчому провадженні від 13.06.2023, винесена Заступником директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом Іваном Сергійовичем у виконавчому провадженні № ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року, якою заяву представника ПАТ "Одесапродконтракт" від 02 червня 2023 року про відвід державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича у вказаному виконавчому провадженні було залишено без задоволення, є неправомірною з огляду на наступне.

Так, 24 жовтня 2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем у виконавчому провадженні № ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року була винесена Постанова про відвід суб?єкту оціночної діяльності - суб?єкту господарювання для участі у виконавчому провадженні та Постанова про призначення суб?єкта опіночної діяльності - суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

У подальшому, ухвалою Господарського суду Одеської області (суддею Щавинською Ю.М.) від 07 грудня 2022 року у справі №916/302/16 відповідні дії були визнані неправомірними, а постанови незаконними.

Заявник зазначає, що зазначені дії державного виконавця, які були визнані неправомірними у судовому порядку, свідчать про його упередженість при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні, що обумовлює обов?язковість відведення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича у виконавчому провадженні № ВП 60107977 від 19 вересня 2019 року на підставі ч.2 ст.23 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи направлення судом матеріалів справи № 916/302/16 до Верховного Суду, листом від 04.07.2023 скаржника було повідомлено, що питання стосовно розгляду скарги (вх. №2-929/23 від 22.06.2023) по справі №916/302/16 буде вирішено після повернення матеріалів справи до суду.

Постановою Верховного Суду від 29.05.2023 касаційну скаргу Національного банку України залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.12.22 (суддя Щавинська Ю.М.) та Постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.02.23 у справі № 916/302/16 залишено без змін.

07.07.2023 матеріали справи №916/302/16 повернуто до суду.

Ухвалою суду від 12.07.2023 скаргу Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" (вх.№2-929/23 від 22.06.2023) призначено до розгляду в засіданні суду на "19" липня 2023 р. о 13:45.

17.07.2023 до суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції надійшли заперечення на скаргу Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт", у якому останній просить суд відмовити у задоволенні поданої скарги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи подані заперечення, суб`єкт оскарження зазначає, що під "дискреційним повноваженням" слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Департамент державної виконавчої служби зауважує, що при вирішенні питання щодо зобов?язання посадової особи органу державної виконавчої служби, слід виходити з того, що суд не вправі підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження державного виконавця (посадової особи органу державної виконавчої служби, та органу державної виконавчої служби в цілому) щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до їх компетенції.

Аналогічне роз?яснення надане судам в п. 18 постанови Пленуму Вищого Слеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2012, яке зводиться до того, що суд не має права зобов?язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суб`єкт оскарження вважає, що за результатами опрацювання заяви представника ПАТ "Одесапродконтракт" від 02.06.2023, у межах компетенції, дискреційних повноважень та, керуючись ст. 5, ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження", заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 13.06.2023 винесено законну та обґрунтовану Постанову, якою зазначену заяву залишено без задоволення.

У судовому засіданні 19.07.2023 представник скаржника заяву підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник НБУ проти скарги заперечував, просив суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши скаргу ПАТ "Одесапродконтракт" з наданими доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 02.06.2023 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява представника ПАТ "Одесапродконтракт" про відвід державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича.

За результатом розгляду зазначеної заяви Заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції І.С. Нещадимом винесено постанову про відвід у виконавчому провадженні від 13.06.2023, у якій останній, посилаючись на ст.5 та ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження", зазначає, що обставини, викладені у заяві представника ПАТ "Одесапродконтракт" від 02.06.2023 щодо упередженості при здійснені виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 60107977 державного виконавця Яковенка В.А., не знайшли свого підтвердження, що є підставою для залишення поданої заяви без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Частиною 2 ст.23 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що питання про відвід державного виконавця, який не заявив самовідвід, вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова. Відмова у задоволенні відводу державного виконавця може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, не може виконувати рішення, якщо:

1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи.

Пов`язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:

виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи;

виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб.

Пряма або опосередкована участь держави в юридичних особах не є підставою для визнання таких юридичних осіб пов`язаними;

2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем;

3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів;

4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Як вбачається судом з поданої скарги, ПАТ "Одесапродконтракт", оскаржуючи постанову начальника відділу примусового виконання рішень про відвід у виконавчому провадженні від 13.06.2023, фактично посилається на те, що державний службовець Яковенко В.А., приймаючи постанови від 24.10.2022 у виконавчому провадженні № ВП 60107977, діяв неправомірно, що встановлено ухвалою Господарського суду Одеської області (суддя Щавинська Ю.М.) від 07 грудня 2022 року у справі №916/302/16, якою, зокрема, відповідні постанови були визнані незаконними.

Водночас, суд зазначає, що ані Законом України "Про виконавче провадження", ані жодним іншим актом обставина скасування у судовому порядку процесуального документу (у т.ч. постанови), винесеного державним виконавцем під час виконання рішення, не зазначена як неминуча підстава для відводу відповідного державного виконавця у виконавчому провадженні.

Інших підстав для відводу державного виконавця чи обставин, які свідчать про упередженість державного виконавця скаржником також не зазначено.

Відповідно до ст.13 ЗУ "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Належним способом захисту, зокрема, боржника, є можливість оскаржувати дії та процесуальні документи виконавця.

Так,статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Тобто, у даному випадку, відповідно до приписів законодавства, дії начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня (підлягають адміністративному оскарженню), з урахуванням чого суд не може перебирати на себе повноваження державного виконавця (посадової особи органу державної виконавчої служби, та органу державної виконавчої служби в цілому) щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до їх компетенції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ПАТ "Одесапродконтракт".

Керуючись ст. 234, ч.3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" (вх.№2-929/23 від 22.06.2023) на неправомірні дії заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, поданої у справі №916/302/16, відмовити.

Ухвала набирає чинності 19.07.2023 та може бути оскаржена в порядку ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 24.07.2023.

Суддя Ю.М. Щавинська