ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"17" липня 2023 р. Справа № 902/242/23
Судді Північно-західного апеляційного господарського суду Павлюк І.Ю.
стосовно постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2023, ухваленої за результатами розгляду апеляційної скарги Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду Вінницької області від 12.05.2023 у справі № 902/242/23 та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2023 у справі № 902/242/23 за позовом Національного антикорупційного бюро України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" про стягнення 14 724,06грн..
Відповідно до ст. 34 ГПК України, питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім. При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Судді не мають права розголошувати міркування, що були висловлені у нарадчій кімнаті. Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2023р. апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду Вінницької області від 12.05.2023р. у справі № 902/242/23 та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2023 у справі № 902/242/23 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 12.05.2023р. у справі № 902/242/23 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2023 у справі № 902/242/23 - без змін. .
Вказана постанова підписана суддями у складі - головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М.. Постанова прийнята з окремою думкою судді Павлюк І.Ю..
Не погоджуюся із судовими рішеннями Господарського суду Вінницької області та Північно-західного апеляційного господарського суду, враховуючи наступне.
Як свідчать матеріали справи, предметом спору у ній є застосування штрафних санкцій за договором у зв`язку із порушенням ТОВ "Незалежна судова експертиза і оцінка" строку виконання зобов`язання (надання послуг).
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч.ч.1,2 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч.ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 610, 611, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Водночас у ч.3 ст.612 ЦК України зазначено про те, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та враховуючи те, що TOB "Незалежна судова експертиза і оцінка" не виконало зобов`язання з надання послуг у строк встановлений у п.5.1 договору та не передало результат послуг за Актом приймання-передачі результат послуг за договором, результат послуг втратив інтерес для Національного антикорупційного бюро України.
Також, зазначена обставина визнається відповідачем у поданому відзиві.
Крім того, слід вказати на те, що відповідно до п.4.20 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказ Міністерства юстиції України 08.40.1998р. №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012р. №1950/5) (Інструкція) зазначено, що предмети та документи, що були об`єктами експертного дослідження, підлягають поверненню органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), разом з висновком експертизи або повідомленням про неможливість надання висновку.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, враховуючи порушення відповідачем строку виконання договору та припинення проведення судової експертизи детективом Національного антикорупційного бюро України, відповідно до п.6.2.1 договору Національне антикорупційне бюро України вчинило дії по односторонньому розірванню договору в порядку, який був узгоджений сторонами, що відповідало вимогам ст.651 ЦК України.
Водночас, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не здійснив аналізу зазначених вище обставин та не надав правової оцінки невиконанню відповідачем зобов`язання у встановлений строк та подальше розірвання договору Національним антикорупційним бюро України у зв`язку із втратою інтересу до результату послуг.
Крім того, вважаю, що судом першої інстанції у рішенні безпідставно застосовано положення п.6.2.4 договору, адже як свідчать матеріали справи, правом відмовитись від виконання зобов`язань за договором Національне антикорупційне бюро України у правовідносинах з відповідачем не користувалось (не посилалось взагалі) на п.6.2.4 договору та відповідно відмову від виконання зобов`язань за договором.
Отже, наслідком таких дій стало формування судом першої інстанції помилкового висновку про те, що відповідач виконав зобов`язання у повному обсязі, хоч і не у строки визначені договором, який також було підтримано апеляційним господарським судом.
Також, вирішуючи спір місцевий господарський суд не звернув уваги на змісті пунктів 5.4, 5.5 договору, де зазначено, що прийняття - передання послуги здійснюється шляхом підписання Акта приймання-передачі послуг на підставі технічної документації узгодженої сторонами. Послуги вважаються переданими TOB "Незалежна судова експертиза і оцінка" та прийняті Національним антикорупційним бюро України з моменту підписання Акта приймання-передачі послуг.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, станом на дату прийняття судом першої інстанції рішення у даній справі ТОВ "Незалежна судова експертиза і оцінка" не передало Національному антикорупційному бюро України жодного результату послуги за Актом приймання-передачі послуг. Такий Акт між сторонам не складався і в матеріалах судової справи відсутній.
При цьому, слід звернути увагу на те, що відповідач долучив до відзиву лише витяг із висновку експерта на 4 аркушах із загального обсягу 41 аркушів, тому залишилось не зрозумілим на підставі яких доказів суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач виконав у повному обсязі взяті на себе зобов`язання і що вказаний висновок експерта відповідає вимогам договору в частині його якості та повноти.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У відповідності до ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Враховуючи викладене та з огляду на незацікавленість Національного антикорупційного бюро України у результаті послуг станом на 01.09.2022р. та одностороннє розірвання договору зі сторони Національного антикорупційного бюро України слід дійти висновку, що зобов`язання сторін за договором починаючи з 13.09.2023р. були припинені.
Отже, не можливим було виконання відповідачем зобов`язань після припинення детективом Національного антикорупційного бюро України проведення експертизи та подальшого розірвання договору зі сторони Національного антикорупційного бюро України, оскільки відповідне виконання після припинення проведення експертизи детективом та розірвання договору суперечило би суті цього зобов`язання - надання висновку експерта для цілей кримінального провадження у строки встановлені договором (до 30.08.2022р).
Таким чином, матеріалами справи стверджується , що зі сторони відповідача мало місце повне не виконання зобов`язання за договором.
В оскарженому рішенні суд першої інстанції не аргументував за яких підстав він фактично вважає договірні зобов`язання продовженими за наявності повідомлення позивача, згідно з яким договір є розірваним 13.09.2022р.. Також, місцевий господарський суд взагалі не звертає увагу та не аналізує посилання Національного антикорупційного бюро України на норми ч.3 ст.612 ЦК України, якими встановлено: якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання. Мотиви неврахування судом цієї норми (її незастосування) і права позивача, яке фактично було реалізоване одночасно з розірванням договору в односторонньому порядку на законних підставах в рішенні відсутні.
Також, обґрунтовуючи відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції використовує факти процесуальної взаємодії між слідчим та судовим експертом, вважаючи їх частиною договірних відносин, не звертаючи увагу, що спілкування між експертом та детективом Національного антикорупційного бюро України в процесі виконання судової експертизи у кримінальному провадженні не впливають на виконання договірних зобов`язань між позивачем і відповідачем.
Водночас, будь-яке листування між судовим експертом та детективом Національного антикорупційного бюро України не змінювало зобов`язання відповідача по наданню послуг у встановлений договором строк - до 30.08.2022р.. Вказані суб`єкти (детектив та судовий експерт) не були уповноважені у встановлений законом спосіб на реалізацію господарської компетенції позивача та відповідача в межах існуючих господарських відносин за договором.
Також, безпідставним є тлумачення судом першої інстанції п.8.7 договору, а саме, висновки, що «сторони визначили види правопорушень за вчинення яких застосовується відповідальність у вигляді штрафу» та «п.8.7 договору передбачає вичерпний перелік видів правопорушень за вчинення яких застосовується відповідальність у вигляді штрафу...». Оскільки зазначені висновки прямо спростовується змістом самого п.8.7 договору, де судом в тексті було, проігноровано наявність у переліку підстав слова «тощо» і навіть не процитовано правильно цей пункт договору в тексті судового рішення.
За вказаних обставин, висновки суду першої інстанції про повне виконання відповідачем зобов`язань за договором є безпідставними і суперечать умовам договору та обставинам справи.
Крім того, враховуючи те, що додаткове рішення у даній справі є похідним від основного рішення суду, з огляду на висновки, що викладені у даній окремій думці, не погоджуюсь з висновками місцевого господарського та суду апеляційної інстанції про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з Національного антикорупційного бюро України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" 4 500,00грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, та про відмову у задоволенні заяви в частині стягнення 3 000,00грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, в даному випадку судові витрати судом мають бути розподілені з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.
Суддя Павлюк І.Ю.