УХВАЛА

31 липня 2023 року

м. Київ

Справа № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022

у складі колегії суддів: Отрюха Б. В. (головуючого), Остапенка О. М., Копитової О. С.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021

у складі судді Чеберяка П. П.

у справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Форум - ДС" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Баскакова О. В.

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф-Інвестгроуп"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Девелопмент"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Капітал"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тессела Ассет Фінанс"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Меридіан"

про витребування майна з чужого незаконного володіння, як наслідок визнання правочинів боржника недійсними

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тессела Ассет Фінанс"

до

1. Закритого акціонерного товариства "Форум - ДС"

2. ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Форум - ДС" арбітражного керуючого Баскакова О. В.

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Проф-Інвестгроуп"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон Девелопмент"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон Капітал"

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Меридіан"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд"

про застосування наслідків недійсності правочинів

в межах справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд ЛТД"

до Закритого акціонерного товариства "Форум - ДС"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Закрите акціонерне товариство "Форум-ДС" в особі ліквідатора Баскакова О. В. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф-Інвестгроуп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Девелопмент", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тессела Ассет Фінанс" про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, а саме: будівлі цеху металоконструкцій (літ. Н) загальною площею 1 825,40 кв.м, який розташований в місті Києві по вул. Жмеринська, буд. 1; виробничого корпусу (літ. А) загальною площею 3 452,80 кв.м, який розташований в місті Києві по вул. Жмеринська, буд. 1; комплексу будівель загальною площею 9 618,60 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, буд. 1.

У листопаді 2020 року Закрите акціонерне товариство "Форум-ДС" в особі ліквідатора Баскакова О. В. звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про доповнення до позовних вимог в якій просило, додатково до вже заявлених позовних вимог, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спірних об`єктів нерухомого майна (відповідно переліку).

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тессела Ассет Фінанс" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Закритого акціонерного товариства "Форум-ДС" та ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Форум-ДС" Баскакова О. В. про застосування наслідків недійсності правочинів, у якому просило суд:

- визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тессела Ассет Фінанс" забезпеченим кредитором Закритого акціонерного товариства "Форум-ДС";

- внести окремо до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тессела Ассет Фінанс", які забезпечені заставою майна боржника у розмірі 168 369 805,20 грн;

- внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тессела Ассет Фінанс", яке є предметом забезпечення (за переліком);

- відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи про іпотеку нерухомого майна (за переліком).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) у задоволенні первісного позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, як наслідок визнання правочинів боржника недійсними відмовлено. У задоволенні зустрічного позову про застосування наслідків недійсності правочинів відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) апеляційні скарги ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Форум-ДС" Баскакова О. В. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Капітал" про закриття касаційного провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" та ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Форум-ДС" Баскакова О. В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі №5011-15/2045-2012 (910/16312/20) залишено без задоволення, касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" та ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Форум-ДС" Баскакова О. В. задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) скасовано, справу № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду, постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 (повний текст складено 23.11.2022) у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) апеляційні скарги ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Форум-ДС" Баскакова О. В. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) залишено без змін.

23.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" (далі - ТзОВ "Євробудтрейд") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

Одночасно, до касаційної скарги скаржником долучено заяву про поновлення строку на подання касаційної скарги.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) визначено склад суддів Верховного Суду: Банасько О. О. (головуючий), Картере В. І., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 23.06.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 04.07.2023 визнано неповажними підстави, наведені ТзОВ "Євробудтрейд" в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, касаційну скаргу ТзОВ "Євробудтрейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) залишено без руху.

17.07.2023 до Верховного Суду від ТзОВ ?Євробудтрейд? надійшла заява про відвід суддів Банаська О. О., Картере В. І., Пєскова В. Г. від розгляду справи № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

З метою невідкладного розгляду заяви про відвід та у зв`язку з перебуванням судді Картере В. І. у відпустці з 17.07.2023 по 01.08.2023, автоматизованою системою суду для розгляду справи №5011-15/2045-2012 (910/16312/20) визначено колегію суддів Верховного Суду: Банасько О. О. (головуючий), Білоус В. В., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 18.07.2023 прийнято справу № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Євробудтрейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 до провадження, заяву ТзОВ "Євробудтрейд" про відвід суддів Банаська О. О., Картере В. І., Пєскова В. Г. визнано необґрунтованою, справу № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) передано на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви ТзОВ "Євробудтрейд" про відвід суддів Банаська О. О., Картере В. І., Пєскова В. Г.

Ухвалою Верховного Суду від 20.07.2023 відмовлено в задоволенні заяви ТзОВ "Євробудтрейд" про відвід суддів Банаська О. О., Картере В. І., Пєскова В. Г. від розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі №5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

25.07.2023 до Верховного Суду від скаржника надійшла заява до якої долучено заяву про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги.

Розглянувши подану заяву, судом встановлено, що скаржником всупереч вимогам ухвали від 04.07.2023 не додано до заяви про усунення недоліків документів, за якими визначено вартість спірного майна та доказів сплати судового збору у співвідношенні до вартості спірного майна.

Крім того, перевіривши матеріали касаційної скарги, з урахуванням заяви про усунення недоліків касаційної скарги щодо поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів приймає до уваги таке.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, судом зокрема встановлено, що вперше з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" звернулось 13.11.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 03.01.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" залишено без руху з наданням скаржнику строку на усунення її недоліків шляхом надання документів, за якими визначено вартість спірного майна та доказів сплати судового збору у співвідношенні до вартості спірного майна.

26.01.2023 до Верховного Суду від скаржника надійшла заява щодо виконання ухвали Верховного Суду від 03.01.2023.

Так, у поданій заяві скаржник стверджував, що судовий збір, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги має вираховуватись відповідно до підпунктів 5, 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", які стосуються заяв про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, посилаючись при цьому на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 27.02.2017 у справі № 6/6 та від 02.07.2020 у справі № 904/5934/17.

Розглянувши подану заяву, судом в ухвалі від 06.02.2023 встановлено, що скаржником всупереч вимогам ухвали від 03.01.2023 не додано до заяви про усунення недоліків документів, за якими визначено вартість спірного майна та доказів сплати судового збору у співвідношенні до вартості спірного майна.

Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2023 касаційну скаргу ТзОВ "Євробудтрейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20) повернуто скаржнику без розгляду на підставі частини другої статті 292 ГПК України у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом.

Як убачається із наведеного вище постановлення ухвали Верховного Суду від 03.01.2023 (щодо залишення касаційної скарги без руху з підстав несплати судового збору), а також ухвали від 06.02.2023 (щодо повернення касаційної скарги з огляду на неусунення їх недоліків) в частині визначення розміру судового збору, який підлягав сплаті за подання касаційної скарги ґрунтувалось на правовій позиції судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19.

23.06.2023 ТзОВ "Євробудтрейд" повторно звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

Так, судом установлено, що ухвалу Верховного Суду від 06.02.2023 скаржником отримано 15.02.2023, в той час як вдруге з касаційною скаргою він звернувся 23.06.2023, тобто більше ніж через чотири місяці після отримання ухвали Верховного Суду від 06.02.2023.

Звертаючись повторно, з пропуском значного строку з моменту отримання ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги, скаржником не наведено обставин, що зумовили значний пропуск строку на подання повторної касаційної скарги, оскільки скаржник посилався на те, що зокрема, з урахуванням тієї обставини, що підстави касаційних скарг арбітражного керуючого та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" ґрунтуються на численній практиці Верховного Суду, яка підтверджує законність вимог про витребування майна, а повернення касаційних скарг з підстав несплати судових зборів у розмірах, які передбачені для інших категорій спорів - повноцінно працюючих суб`єктів господарювання, що не перебувають в процедурах банкрутства, а також загальний інформаційний простір щодо можливої корупції Голови Верховного Суду, дають законне і моральне право скаржнику просити поновити строк для подання касаційної скарги та надати скаржнику можливість розглянути доводи касаційних скарги по суті.

Зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними ухвалою від 04.07.2023.

У поданій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження на усунення недоліків касаційної скарги, скаржник повторно зазначив, що з урахуванням тієї обставини, що підстави касаційних скарг арбітражного керуючого та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" ґрунтуються на численній практиці Верховного Суду, яка підтверджує законність вимог про витребування майна, а повернення касаційних скарг з підстав несплати судових зборів у розмірах, які передбачені для інших категорій спорів - повноцінно працюючих суб`єктів господарювання, що не перебувають в процедурах банкрутства, а також загальний інформаційний простір щодо можливої корупції Голови Верховного Суду, дають законне і моральне право скаржнику просити поновити строк для подання касаційної скарги та надати скаржнику можливість розглянути доводи касаційних скарги по суті.

Також, за змістом заяви про поновлення строку на подання касаційної скарги, вбачається, що скаржник не погоджується з практикою Верховного Суду щодо необхідності сплати максимальних ставок судових зборів за подання позовів в межах справи про банкрутство.

На підставі зазначеного, та у зв`язку з воєнним станом, введеним на території України, та відповідно значним зниженням господарської діяльності, скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновлення строку на подання касаційної скарги.

Колегія суддів вкотре наголошує, що подання повторної касаційної скарги з моменту повернення судом вперше поданої касаційної скарги має здійснюватись з урахуванням розумних строків та без зайвих зволікань.

Відтак, колегія суддів, розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, дійшла висновку, що підстави, наведені скаржником у клопотанні, не можуть вважатися поважними з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми убачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що скаржником до клопотання не додано належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність поважних причин, що перешкоджали скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції в межах встановлених (розумних) строків повторно.

Можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок доведення яких відповідними доказами покладено на скаржника.

Суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22).

На переконання колегії суддів, скаржником в достатній мірі не обґрунтовано та не додано суду належних доказів того, яким чином запровадження воєнного стану в Україні, унеможливило своєчасне виконання вимог суду щодо усунення недоліків вперше поданої касаційної скарги, так само приведення її у відповідність із вимогами статті 290 ГПК України та подання її повторно без зайвих зволікань після її повернення ухвалою від 06.02.2023.

Щодо доводів скаржника про наявність обставин для поновлення строку на касаційне оскарження, які ґрунтуються на запереченні практики Верховного Суду щодо розміру судового збору, який підлягає сплаті, колегія суддів зазначає таке.

Залишаючи без руху касаційні скарги, подані скаржником вперше та повторно, судом враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19 зокрема, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Аналогічну норму містять положення частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Крім цього господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду (див. постанову Верховного Суду від 18.01.2021 у справі № Б-23/75-02 (н.р.Б-7346/2-19).

Таким чином, у контексті наведеного, в даному випадку підлягають застосуванню висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19.

Прийняття касаційної скарги, яка не відповідає вимогам статті 290 ГПК України, зокрема щодо надання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення прийняті за результатом розгляду майнового спору, а саме позовної заяви банкрута в особі ліквідатора до осіб, які набули майно боржника, за наслідком укладення недійсного правочину в процедурі банкрутства, що встановлено судовим рішенням у справі про банкрутство із вимогою про витребування майна, у розмірі меншому, ніж від вартості майна, що витребовується, суперечило б висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеного висновку Верховного Суду, а скаржником відповідне клопотання не заявлялось.

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною четвертою статті 174 ГПК України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 цього Кодексу суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду приходить до висновку про те, що наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними і, як наслідок, про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТзОВ "Євробудтрейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 235, 292, пунктом 4 частини першої статті 293, статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

2. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/16312/20).

4. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги із доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

5. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

В. Г. Пєсков