ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" липня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/920/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Прокоп`єва Т.О.,

від відповідача: Крагель М.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 916/920/23

за позовом Концерну ,,МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ (69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, буд. 137)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Південна реєстраційна компанія (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, буд. 44, кабінет 606)

про стягнення 296977,41 грн,

встановив:

Концерн ,,МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Південна реєстраційна компанія про стягнення 296977,41 грн заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за договором № 74203001 від 01.11.2021 р. за період з листопада 2021 р. по квітень 2022 р.

В обґрунтування позовних вимог Концерн ,,МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг з постачання теплової енергії в частині оплати вартості поставленої позивачем в листопаді 2021 р. квітні 2022 р. теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/920/23, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 04.05.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.05.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.05.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.05.2023 р.: з ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 12.07.2023 р.; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.06.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засідання до 04.07.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.07.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.07.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2023 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 18.07.2023 р. для викладення сторонами думок щодо підсудності справи Господарському суду Одеської області з урахуванням ч.3 ст.30 ГПК України та судової практики.

Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Південна реєстраційна компанія подано до Господарського суду Одеської області письмові пояснення (зареєстровані 17.07.2023 р. за вх. № 23973/23), в яких вказує на те, що положення ч.3 ст.30 ГПК України поширюється на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, укладеним щодо нерухомого майна, і не поширюється на спори щодо стягнення заборгованості за іншими договорами, які не стосуються володіння, користування, розпорядження таким майном. До останніх застосовуються загальні правила підсудності, з огляду на що справу № 916/920/23 має розглядати Господарський суд Одеської області.

Концерном ,,МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ подано до Господарського суду Одеської області письмові пояснення (зареєстровані 17.07.2023 р. за вх. № 24068/23), в яких зазначає, що позови про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна мають пред`являтись за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності, передбаченими ч.3 ст.30 ГПК України. При цьому позивач зауважує, що ним вже подавались позови про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії до Господарського суду Запорізької області, ухвалами якого № 908/1128/22 та № 908/2155/22 позовні заяви передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області, який повернув позови на підставі ст.174 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи № 916/920/23, господарський суд доходить наступних висновків.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В ч.5 ст.29 ГПК України закріплено право позивача пред`являти також за місцем виконання договорів позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці.

Правила виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27-29 ГПК України.

У чинній редакції ГПК України ч.3 ст.30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту ч.1 ст.30 ЦПК України.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, слово сполука ,,з приводу означає ,,у зв`язку з чим-небудь, тому словосполучення ,,з приводу нерухомого майна треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюється норма ч.3 ст.30 ГПК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 р. у справі № 910/10647/18.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 р. у справі № 911/2390/18 зробила висновок, що словосполучення ,,з приводу нерухомого майна у ч.3 ст.30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Спір у рамках провадження у справі № 916/920/23 виник у зв`язку з неоплатою послуги з постачання теплової енергії в належне відповідачу приміщення, розташоване в місті Запоріжжі. При цьому відповідач зареєстрований в місті Одесі, про що свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В контексті підсудності справи перед Господарським судом Одеської області постало питання, чи застосовуються до спорів про стягнення боргу за комунальні послуги правила ч.3 ст.30 ГПК України, оскільки в описаних постановах Верховного Суду саме такий предмет позову не досліджувався.

Відповідаючи на зазначене питання, Господарський суд Одеської області, врахувавши згідно ч.4 ст.236 ГПК України наведені вище висновки Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права, зазначає, що вжите законодавцем в ч.3 ст.30 ГПК України формулювання ,,з приводу нерухомого майна розповсюджується і на позови про стягнення заборгованості за комунальні послуги, надання яких відбувається з метою утримання нерухомого майна.

Відтак, позов Концерну ,,МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ повинен був пред`являтися за місцем знаходження майна, до якого, на думку позивача, постачалась теплова енергія.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.04.2019 р. по справі № 638/1988/17, який теж враховується судом згідно ч.4 ст.236 ГПК України, незважаючи на те, що у цій справі за правилами ЦПК України вирішувався спір про стягнення боргу за послуги водопостачання, адже, по-перше, як водопостачання, так і теплопостачання відносяться до житло-комунальних послуг, а, по-друге, ГПК та ЦПК України містять тотожні приписи відносно розгляду спорів ,,з приводу нерухомого майна судом за місцем знаходження цього майна.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справу № 916/920/23 слід передати за виключною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Окремо потрібно зауважити, що в ч.6 ст.31 ГПК України міститься заборона відносно спорів між судами щодо підсудності.

Названа норма процесуального закону не впливає на можливість передачі справи за територіальною юрисдикцією до Господарського суду Запорізької області, оскільки:

- останнім постановлялись ухвали № 908/1128/22 та № 908/2155/22 про передачу за підсудністю до Господарського суду Одеської області інших позовних матеріалів;

- роблячи висновок про неможливість розгляду ним спорів, Господарський суд Запорізької області аналізував правила альтернативної підсудності, передбачені ч.5 ст.29 ГПК України, та жодним чином не досліджував норму ч.3 ст.30 ГПК України в аспекті правовідносин між сторонами.

Керуючись ст.ст.30,31,233-235 ГПК України, суд постановив:

Передати справу № 916/920/23 за виключною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 25 липня 2023 р.

Суддя Л.В. Лічман