ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

13 липня 2023 року Справа № 926/1492/23

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, код 40081195)

до фізичної особи-підприємця Лісько Алли Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

представники:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Лісько А.М. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому просила зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки позивача за кадастровим номером :06:034:0009 шляхом знесення (демонтажу) бетонної огорожі що розміщена в межах смуги відведення залізниці на км 10 + 129 до км 10 + 149 з лівої сторони по ходу кілометра в межах Магальської сільської ради в с. Магала Чернівецького району Чернівецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виробничим підрозділом «Чернівецька дистанція колії» філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» в процесі обстеження земельної ділянки залізниці на перегоні Магала-Новоселиця, яка розташована за адресою: с. Магала, Чернівецький район, Чернівецька область, було встановлено, що майно, а саме капітальна бетонна огорожа, яка приналежна до комплексу будівлі кафе-бару «КАМЕЛОТ», в якій здійснює свою підприємницьку діяльність відповідач, розташоване на земельній ділянці АТ «Укрзалізниця» на перегоні Магала-Новоселиця з км 10 + 129 до км 10 + 149 м на відстані 15,5 м до 15,2 м від осі головної залізничної колії, в той час як ширина смуги відведення земельної ділянки залізниці в даному місці становить від 30 до 35 м від осі головної залізничної колії, що підтверджено актом обстеження від 06.06.2022.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, однак подав додаткові пояснення по справі, в яких проти позову заперечив з огляду на те, що акт комісійного обстеження земельної ділянки залізниці від 06.06.2022 вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки,

по-перше, акт не містить підпису фізичної особи-підприємця Лісько А.М., а підписаний іншою особою;

по-друге, додані до позовної заяви викопіювання додатку кадастрового номеру містить інформацію про межі земель кафе «Білий дім», в той же час позивач посилається на те, що майно (капітальна бетонна огорожа) приналежна до комплексу будівлі кафе-бару «КАМЕЛОТ»;

по-третє, бетонна огорожа не належить Лісько А.М., вона нею не встановлювалась та не має до неї жодного відношення.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 07.04.2023 прийнято позовну заяву Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 03.05.2023; встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропоновано надати відповідь на відзив.

Ухвалою від 26.04.2023 підготовче судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалами від 03.05.2023 та 17.05.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 17.05.2023 та 01.06.2023 в режимі ВКЗ.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 01.06.2023 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 20.06.2023, судове засідання вирішено провести в режимі ВКЗ.

12.07.2023 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, скріплене електронним цифровим підписом, обґрунтоване тим, що представник позивача в день та час розгляду справи прийматиме участь у судовому засіданні Івано-Франківського апеляційного суду у справі № 344/5841/22.

До початку судового засідання 13.07.2023 від адвоката відповідача Мар`яна І.С. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі, в яких відповідач проти позову заперечив, навівши доводи на підтвердження своїх заперечень. Водночас ним подано клопотання, за змістом аналогічне додатковим поясненням, в яких представник також повідомляє про поважність причин неявки в судове засідання, призначене на 13.07.2023 у зв`язку із перебуванням на судовому засіданні у Ківерцівському районному суді Волинської області.

Сторони явку своїх представників у судове засідання 13.07.2023 не забезпечили з причин, зазначених у їх заявах.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд відхиляє клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки ним не надано будь-яких доказів неможливості взяти участь у розгляді справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних матеріалів без участі представників сторін.

Щодо поданих представником відповідача додаткових пояснень суд вирішив наступне.

Відповідно до статті 207 Господарського процесуального кодексу України: «Головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.».

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки додаткові пояснення (які по суті є відзивом на позов) подані на стадії розгляду справи по суті (після закінчення підготовчого засідання), суд вирішив їх залишити без розгляду на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

03.10.2005 Львівській державній залізниці видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 350144 на підставі розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації № 421-р від 09.09.2005, відповідно до якого залізниця є постійним користувачем земельної ділянки площею 92,8698 га, кадастровий номер :06:034:0009, у межах згідно з планом, розташованої на території Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, цільове призначення якої для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Межа земельної ділянки АТ «Укрзалізниця» визначена технічною документацією зі землеустрою в адміністративних межах с. Магала Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та з лівої сторони за напрямком зростання кілометрів з км 10 + 129 до км 10 + 149 становить від 30 м до 35 м від осі головної залізничної колії.

Виробничим підрозділом «Чернівецька дистанція колії» філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» за присутності представника ПП «Камелот» Вячеслава Лісько, а також представника органу місцевого самоврядування проведено комісійне обстеження земельної ділянки залізниці на перегоні Магала-Новоселиця з км 10 + 129 до км 10 + 149 м з лівої сторони за ходом кілометрів, яка розташована за адресою: с. Магала, Чернівецький район, Чернівецька область, було встановлено, що в межах смуги відведення на перегоні Магала Новоселиця виявлено факт встановлення власного майна, починаючи з км 10 + 129 до км 10 + 149 м з лівої сторони за ходом кілометрів, а саме власником ресторану «Камелот» встановлено капітальну бетону огорожу на відстані від 15,5 до 15,2 метрів від осі головної колії при ширині смуги відведення від 30 до 35 м від осі головної колії. Майно залізниці на даній земельній ділянці відсутнє, що підтверджено актом обстеження від 06.06.2022.

Згідно відповіді Магальської сільської ради № 652 від 02.06.2022, наданої на запит начальника виробничого структурного підрозділу «Чернівецька дистанція колії» № ПЧ-11-28/1072 від 31.05.2022, сільрада не надавала дозвіл на проведення робіт на земельних ділянках залізничного транспорту.

Після встановлення факту незаконного розміщення бетонної огорожі на землях залізниці ФОП Лісько А.М., яка здійснює свою підприємницьку діяльність у кафе-барі «Камелот», 07.06.2022 звернулася до директора Регіональної філії «Львівська залізниця» із заявою щодо укладення договору про встановлення земельного сервітуту на перегоні Магала Новоселиця з км 10 + 129 до км 10 + 149 м з лівої сторони за ходом кілометрів для обслуговування власних об`єктів нерухомості. Орієнтовна площа 0,035 га.

05.07.2022 ФОП Лісько А.М. звернулася до начальника виробничого структурного підрозділу «Чернівецька дистанція колії» із заявою, в якій просила відкласти роботи щодо демонтажу її майна, яке знаходиться на земельній ділянці на перегоні Магала Новоселиця з км 10 + 129 до км 10 + 149 м з лівої сторони за ходом кілометрів в межах смуги відведення АТ «Українська залізниця» в с. Магала Чернівецького району Чернівецької області, оскільки мною 07.06.2022 скеровано відповідну заяву про укладення договору земельного сервітуту даної ділянки до виконавчого директора Регіональної філії «Львівська залізниця».

Регіональна філія «Львівська залізниця» листом від 11.07.2022 повідомила ФОП Лісько А.М., що запропонована нею мета встановлення сервітуту не відповідає вимогам чинного законодавства. Окрім цього, огорожа знаходиться безпосередньо поблизу повітряної лінії електрозв`язку залізниці, що є порушенням п. 2 Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 № 135. Для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою запропоновано змістити бетонну огорожу поза межі земельної ділянки АТ «Укрзалізниця».

Начальник ВСП «Чернівецька дистанція колії» звернувся із відповідною заявою до Чернівецького районного управління поліції з описом встановлених вище подій для захистку свої прав.

Чернівецького районного управління поліції № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області листом від 05.09.2022 № 3833/123/56/01-22 повідомило Начальника ВСП «Чернівецька дистанція колії», що за результатами розгляду його заяви (звернення) у вказаній події відсутні ознаки складу адміністративного чи кримінально правопорушення, так як відносини, які виникли між сторонами, відносяться до цивільно-правового судочинства.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Нормою ч.4. ст.84 Земельного кодексу України встановлено, що землі під державними залізницями належать до земель державної власності.

Засновником АТ «Українська залізниця» є Держава Україна.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт».

До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про транспорт» землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про транспорт», яка кореспондується з положеннями статті 68 Земельного кодексу України , встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації, захисні та укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Судом встановлено, що вказана вище земельна ділянка належить до державної власності та перебуває у користуванні позивача, що підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 350144.

Частиною першою статті 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За таких обставин, суд вважає, що позивач як користувач земельних ділянок має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судовий захист права власності та майнових прав власників здійснюється шляхом розгляду справ за позовами щодо речових прав на майно, а саме: віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 Цивільного кодексу України), негаторний - про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України), про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з статтею 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом установлено факт розташування капітальної бетонної огорожі на відстані від 15,5 до 15,2 метрів від осі головної колії залізниці при ширині смуги відведення від 30 до 35 м від осі головної колії.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що акт комісійного обстеження є неналежним та недопустимим доказом з огляду на те, що він не містить підпису ФОП Лісько А.М., а підписаний іншою особою, капітальна бетонна огорожа приналежна до комплексу будівлі кафе-бару «Камелот» та не належить Лісько А.М., однак додані до позовної заяви викопіювання додатку кадастрового номеру містить інформацію про межі земель кафе «Білий дім».

Дослідивши акт комісійного обстеження, суд зазначає, що він складений та підписаний за присутності представника ПП «Камелот» Вячеслава Лісько, доказів повноважності Вячеслава Лісько на представлення інтересів ПП «Камелот» позивачем не надано, також акт підписано представником органу місцевого самоврядування спеціалістом із земельних питань Магальської сільської ради.

У своїх заявах ФОП Лісько А.М. від 07.06.2022 та 05.07.2022 зазначає, що вона здійснює свою діяльність у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а на земельній ділянці на перегоні Магала Новоселиця з км 10 + 129 до км 10 + 149 м з лівої сторони за ходом кілометрів в межах смуги відведення АТ «Українська залізниця» в с. Магала Чернівецького району Чернівецької області, розташоване її майно.

При цьому, суд звертає увагу, що під час розгляду справи відповідач не заперечувала щодо наявності у неї зазначеного майна та здійснення нею діяльності у кафе-барі «Камелот», а вживала заходів для врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд прийшов до висновку, що докази, надані позивачем, є більш вірогідними, натомість відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на їх спростування.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

V. Висновок суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведені та обґрунтовані позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відтак відповідач зобов`язаний усунути такі перешкоди шляхом знесення (демонтажу) бетонної огорожі поза межі земельної ділянки АТ «Укрзаліщниця».

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн платіжним дорученням №1622 від 24.03.2023.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Лісько Аллу Миколаївну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код, 40075815) в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул.Гоголя,1, код 40081195), за кадастровим номером :06:034:0009, шляхом знесення (демонтажу) бетонної огорожі, що розміщена в межах смуги відведення залізниці на км 10 + 129 до км 10 + 149 з лівої сторони по ходу кілометра в межах Магальської сільської ради в с. Магала Чернівецького району Чернівецької області.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Лісько Алли Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код, 40075815) в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, код 40081195) 2 684,00 грн судового збору.

4. З набранням рішенням законної сили видати відповідний накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 21 липня 2023 року.

Суддя І.В. Марущак