ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. Справа № 910/2168/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Нечипорук І.І.;

відповідача - Алімов Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023

у справі №910/2168/23 (суддя - Сташків Р.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Приватне акціонерне товариство "Київський маргариновий завод" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" про стягнення заборгованості у розмірі 688630,24 грн, що є сумою попередньої оплати за договором постачання природного газу №G345-RR/2-977 від 21.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 відкрито провадження у справі №910/2168/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До суду 06.03.2023 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 вказане клопотання задоволено та призначено судове засідання для розгляду даної справи.

До суду 25.05.2023 за допомогою системи Електронний суд представником позивача подано заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Одночасно, представником Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України також заявлено про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34500,00 грн.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 прийнято відмову Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" від позову, закрито провадження у справі №910/2168/23, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" на користь Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" 10329,46 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та відмовити позивачу у стягнення вказаних витрат.

Також скаржник просить вирішити питання про поворот виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" грошові кошти в сумі 10000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.

Зокрема, у поданій апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням ст. ст. 13, 42 та 126 ГПК України, оскільки позивач, всупереч ст. 124 ГПК України, не надав разом з позовною заявою орієнтовний розрахунок судових витрат. При цьому, заява про відмову від позову, у якій позивач також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу та до якої додав відповідні докази, була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" лише 08.06.2023, тобто вже після постановлення оскаржуваної ухвали. Таким чином, суд першої інстанції не надав можливості відповідачу реалізувати своє право та надати заперечення з приводу покладення на нього витрат Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" на професійну правничу допомогу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 апеляційну скаргу у справі №910/2168/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2168/23, призначено її до розгляду на 18.07.2023, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву.

04.07.2023 позивачем за допомогою системи Електронний суд подано відзив на апеляційну скаргу, у якому Приватне акціонерне товариство "Київський маргариновий завод" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

У призначене засідання суду 18.07.2023 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як було зазначено вище, оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 прийнято відмову Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" від позову та закрито провадження у справі №910/2168/23 на підставі ч. 1 ст. 191 ГПК України та п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України з огляду на подання позивачем відповідно заяви.

Поряд з цим, одночасно з заявою про відмову від позову представником Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України також заявлено про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34500,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано до суду копії наступних доказів:

- витягу з договору про надання правової (правничої допомоги) №2705-1 від 27.05.2022;

- акту надання послуг №11 від 25.05.2023 на суму 34500,00 грн з переліком виконаних робіт, що включає підготовку та подання позову до суду - 24000 грн, ознайомлення з відзивом - 3000,00 грн, представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 22.05.2023 - 3000,00 грн, підготовку та подання до суду клопотання про долучення додаткових доказів - 1500,00 грн та підготовку і подання заяви про відмову від позову - 3000,00 грн;

- рахунку на оплату №12 від 25.05.2023 на суму 34500,00 грн;

- ордеру АІ №1294477 від 19.10.2022, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №9220/10 та витягу з реєстру Національної асоціації адвокатів України.

Місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру заявлених витрат з огляду на спірні правовідносини сторін, обсяг підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України та з урахуванням того, що фактично спір припинився шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог між сторонами, про що позивач міг повідомити суд раніше. Наведене, у свою чергу, не вимагало би проведення декількох судових засідань та додаткових процесуальних дій. Таким чином, судом зазначено, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та фактичним вирішенням спору самими ж сторонами через зустрічне зарахування однорідних вимог.

За наведених обставин суд дійшов висновку про зменшення заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу до 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" оскаржує ухвалу суду першої інстанції лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, ухвала Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/2168/23 переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як було зазначено вище, у поданій апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням ст. ст. 13, 42 та 126 ГПК України, оскільки позивач, всупереч ст. 124 ГПК України, не навів у позовній заяві орієнтовний розрахунок судових витрат. При цьому, заява про відмову від позову, у якій позивач також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу та до якої додав відповідні докази, була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" лише 08.06.2023, тобто вже після постановлення оскаржуваної ухвали. Таким чином, суд першої інстанції не надав можливості відповідачу реалізувати своє право та надати заперечення з приводу покладення на нього витрат Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" на професійну правничу допомогу.

Апеляційний суд погоджується з наведеними доводами та вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" витрат позивача на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими, та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст. 124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019 у справі №916/24/18 та 21.06.2022 у справі №908/574/20.

Поряд з цим, всупереч положень ст. 124 ГПК України, позивач разом з позовною заявою не подав попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які він поніс та які очікував понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема і щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Також, згідно з ч. ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до ч. 6 цієї статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вже неодноразово зазначав суд, одночасно з заявою про відмову від позову 25.05.2023 представником Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України також заявлено про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34500,00 грн та надано відповідні докази.

Поряд з цим, позивач разом з поданням заяви не надав доказів надсилання вказаної заяви з доказами понесення судових витрат на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг".

Однак, 26.05.2023 Приватним акціонерним товариством "Київський маргариновий завод" подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання на адресу відповідача заяви про відмову від позову з додатками. Вказане клопотання зареєстроване місцевим господарським судом 29.05.2023.

З наданих доказів, а саме опису вкладення у цінний лист та поштової накладної з трек-номером 130 вбачається, що поштове відправлення з заявою про відмову від позову і доданими документами, зокрема і доказами понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" лише 08.06.2023.

При цьому, суд наголошує на тому, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції 31.05.2023.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), які подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Слід зазначити, що ст. 129 ГПК України не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу іншій стороні.

Однак, відсутність такої вказівки не звільняє заявника від виконання обов`язку щодо надсилання копій доказів іншій стороні на виконання вимог ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України №2" наголошено, що принцип рівності сторін - це один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень ст. 126- 129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

Склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доведенню, а відтак ненадсилання копій відповідних доказів фактично призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку (аналогічний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/2821/18 та у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №902/844/18).

При цьому, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Колегія суддів вказує на те, що не дивлячись на виконання позивачем обов`язку щодо надсилання заяви з доказами на адресу відповідача, місцевий господарський суд не пересвідчився про отримання відповідачем таких доказів з метою надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" можливості реалізувати своє право на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у випадку незгоди з їх розрахунком.

Таким чином, апеляційний суд, встановивши вищевикладені обставини справи, наголошує на тому, що:

- позивач не виконав вимоги ч. 1 ст. 124 ГПК України та не подав разом з позовною заявою попередній (орієнтовний) розрахунку сум судових витрат, які він поніс та які очікував понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема і в частині витрат на професійну правничу допомогу;

- заява про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу з відповідними доказами отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" після постановлення оскаржуваної ухвали, якою, зокрема, стягнуто з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- наведене в сукупності позбавило відповідача права на подання до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у випадку незгоди з розрахунком витрат позивача.

Тобто, необізнаність учасника справи з доказами, пов`язаними з наданням правничої допомоги іншій стороні, позбавляє такого учасника можливості спростовувати імовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, а суд - можливості надати оцінку їх обґрунтованості, правових підстав та обсягу їх стягнення.

Проте, суд першої інстанції, не пересвідчившись у тому, що відповідачем отримано відповідну заяву до судового засідання, та не врахувавши, що позивачем не було подано орієнтовного розрахунку судових витрат, ухвалив передчасне рішення про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу без дотримання положень процесуального закону щодо сприяння у реалізації права Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" на відповідні заперечення проти таких вимог.

Наведене у своїй сукупності свідчить про порушення місцевим господарським судом приписів процесуального закону під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Як наслідок, належним процесуальним рішенням у даній ситуації має бути судове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача в частині покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" витрат на професійну правничу допомогу.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" щодо порушення місцевим господарським судом під час постановлення оскаржуваної ухвали приписів процесуального закону.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/2168/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову Приватному акціонерному товариству "Київський маргариновий завод" у відшкодуванні вказаних витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Щодо заяви відповідача про поворот виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" грошових коштів в сумі 10000,00 грн, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив про те, що з метою уникнення додаткових витрат, пов`язаних з примусовим стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" витрат на професійну правничу допомогу, останнім 08.06.2023 виконано у добровільному порядку оскаржувану ухвалу у повному обсязі та, зокрема, перераховано на користь Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження вказаної обставини до матеріалів апеляційної скарги надано копію платіжної інструкції №1276 від 08.06.2023.

При цьому, у судовому засіданні 18.07.2023 представник позивача підтвердила, що вказані грошові кошти надійшли на рахунок Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод".

Згідно з ч. 1 ст. 333 ГПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частинами 5 та 6 ст. 333 ГПК України унормовано, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

З аналізу норм процесуального права щодо повороту виконання рішення суду слідує, що поворот виконання рішення може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Судом встановлено, що на виконання ухвали від 31.05.2023 місцевим господарським судом того ж дня видано відповідний наказ, у тому числі і щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, відповідачем добровільно виконано ухвалу суду, на підтвердження чого надано копію платіжної інструкції №1276 від 08.06.2023 на суму 10000,00 грн.

З урахуванням того, що за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційним судом скасовується ухвала суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які добровільно сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг", та беручи до уваги, що поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, Північний апеляційний господарський суд визнає обґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" про поворот виконання ухвали та вважає за можливе здійснити поворот виконання наказу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023, виданого на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/2168/23, шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" грошових коштів в сумі 10000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/2168/23 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та відмовити Приватному акціонерному товариству "Київський маргариновий завод" у відшкодуванні вказаних витрат.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/2168/23 залишити без змін.

4. Здійснити поворот виконання наказу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023, виданого на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/2168/23, шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" (03039, м. Київ, проспект Науки, буд. 3, ідентифікаційний код 00333581) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 11, ідентифікаційний код 42699760) 10000 (десять тисяч),00 грн.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" (03039, м. Київ, проспект Науки, буд. 3, ідентифікаційний код 00333581) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ Трейдинг" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 11, ідентифікаційний код 42699760) 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири),00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.07.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов