Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А., за участі секретаря судового засідання Федорової С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ»
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО»
про стягнення 8 305 203, 43 грн,
Представники учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Шатарська Т.Н.;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 8 305 203, 43 грн, з яких: 1 766 165, 09 грн 3% річних, 4 674 774, 97 грн інфляційне збільшення та 1 864 263, 37 грн пеня.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» 4 674 774, 97 грн інфляційних втрат, 1 132 958, 10 грн пені, 1 236 315, 56 грн 3% річних та 120 892, 36 грн судового збору, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

27.10.2022 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення 704 404, 84 грн витрат на правничу допомогу у вигляді гонорару успіху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в справі призначено на 15.11.2022.

08.11.2022 від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

08.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 про витребування матеріалів справи №910/15787/21, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 зупинено провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» про ухвалення додаткового рішення в справі №910/15787/21 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 у справі №910/15787/21 та до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.06.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 у справі №910/15787/21 залишено без змін.

Крім цього, 15.06.2023 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження в справі.

04.07.2023 матеріали справи №910/15787/21 повернулися до Господарського суду міста Києва та 06.07.2023 передані судді Карабань Я.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 поновлено провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» про ухвалення додаткового рішення та призначено розгляд заяви на 18.07.2023.

14.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, а саме додаткових угод від 23.12.2022 та 27.02.2023 до договору про надання правової допомоги від 05.08.2021. Крім того, просить суд стягнути з відповідача 352 202, 42 грн витрат на правничу допомогу у вигляді гонорару успіху.

17.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності.

У судовому засіданні 18.07.2023 представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, представник позивача в засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Протокольною ухвалою судом задоволено клопотання про долучення додаткових доказів та долучено подані 14.07.2023 документи до матеріалів справи.

Як установлено в ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, у позові позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, включаючи «гонорах успіху» у розмірі, що становить 10% від суми задоволених позовних вимог.

Однак, при ухвалені Господарським судом міста Києва рішення від 20.09.2022 у справі №910/15787/21 питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу вирішено не було.

Згідно з частинами 2, 3, 4 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Позивачем у позові подано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 250,00 Євро та 830 520, 34 грн гонорару успіху.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 05.08.2021 укладеного з Адвокатським об`єднанням «Легал Хаус» (виконавець), з додатком №1 від 05.08.2021, додатковими угодами від 23.12.2022 та 27.02.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1137416 і копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №001623 на ім`я адвоката Пісоцької О.А.

Так, у пункті 2.3. додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 05.08.2021, в редакції додаткової угоди від 23.12.2022, позивачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням (виконавець), зокрема, погоджено, що оплата послуг виконавця здійснюється у формі оплати за послуги за погодинними базовими ставками та оплати гонорару успіху (Success fee). Оплата гонорару успіху (Success fee) у разі вирішення спору на користь клієнта, розмір якого становить 5% (п`ять) відсотків від суми, що буде стягнута з відповідача у справі, але не більше ніж буде стягнуто компенсації гонорару успіху здійснюється з дотриманням гарантій з боку виконавця на компенсацію витрат за базовими ставками в повному обсязі за правилами, встановленими процесуальним законодавством України.

Вирішенням спору на користь клієнта є:

- задоволення заявлених клієнтом майнових позовних вимог (повністю або частково). У разі часткового задоволення позовних вимог розмір гонорару успіху встановлюється пропорційно до задоволених позовних вимог клієнта.

Гонорар успіху сплачується клієнтом виконавцю після набрання рішенням суду законної сили. У разі апеляційного та касаційного перегляду рішення суду - гонорар успіху сплачується клієнтом виконавцю після перегляду рішення суду у судах апеляційної та касаційної інстанцій та ухваленням у справі остаточного рішення, відповідно до вимог діючого процесуального законодавства України. Після підписання договору, додаткових угод, за погодженими строками надання послуг виконавцем виставляються рахунки-фактури, які підлягають оплаті клієнтом протягом 3 (трьох) робочих днів після їх одержання, з врахуванням положень цього договору.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі, судом враховано, що розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом і є фіксованим, послуги адвоката було реально надані позивачеві і це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

Чинне законодавство не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 в справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначила, що в рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху".

У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок сплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", Європейський суд з прав людини керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини", незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" в сумі 6 672,9 Євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Судом враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі.

Крім цього, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 04.06.2020 у справі №906/598/19 та від 15.04.2021 у справі №905/717/20.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, наданими адвокатом послугами, виконаними роботами і ціною позову, розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у вигляді гонорару успіху відповідає критерію розумності.

При цьому, суд бере до уваги те, що позивач не просить стягнути з відповідача будь-які інші витрати, окрім «гонорару успіху», який складає лише 5% від суми задоволених позовних вимог.

Крім цього, при ухваленні рішення судом було зменшено розмір заявленої до стягнення пені та 3% річних на 30 %.

Суд зазначає, в разі коли господарський суд зменшує розмір пені та 3% річних витрати позивача, в тому числі на правову допомогу, відшкодовуються за рахунок відповідача в сумі, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг на підставі договору про надання правової допомоги, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правову допомогу є обґрунтованими в розмірі 352 202, 42 грн.

Також відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 у справі №910/15787/21 позов задоволено частково, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають покладенню на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог без урахування зменшення.

Отже, заява позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу адвоката підлягає задоволенню частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 341 782,44 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» (61057, місто Харків, майдан Конституції, будинок 21, офіс 6, ідентифікаційний код 42853117) 341 782 (триста сорок одну тисячу сімсот вісімдесят дві) грн 44 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 21.07.2023.

Суддя Я.А.Карабань