РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2023Справа № 910/3623/23
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз"

про стягнення 1 500 000,00 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 1 500 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поворотної фінансової допомоги № 7/2022 від 28.03.2022 в частині повернення наданих грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3623/23, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.04.2023.

03.04.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

06.04.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 06.04.2023 розгляд справи відкладено на 11.05.2023.

10.05.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 11.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.06.2023.

30.05.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 08.06.2023 розгляд справи відкладено на 06.07.2023.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 06.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2022 між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальником) був укладений Договір поворотної фінансової допомоги № 7/2022, згідно умов якого позивач надає відповідачу поворотну фінансову допомогу, а останній зобов`язався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається частинами або в повному обсязі в межах суми 1 500 000,00 грн. в період з дати підписання договору до 06.05.2022 включно.

Відповідно до умов п. 2.2 Договору кінцевий строк повернення фінансової допомоги 30.08.2022.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень № 957 від 28.03.2022, № 978 від 07.04.2022, № 1019 від 18.04.2022, № 1090 від 06.05.2022 позивач надав відповідачу на умовах строковості та повернення фінансову допомогу у розмірі 1 500 000,00 грн.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, перерахував позичальнику грошові кошти згідно умов договору.

Всупереч ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказів повернення відповідачем одержаних коштів у передбачений договором строк суду не подано.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач, в порушення вищезазначених норм закону та умов договору, не здійснив своєчасне повернення одержаних грошових коштів у передбачені договором строки, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 500 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для повернення спірної суми коштів не надав, тверджень позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 1 500 000,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз" про стягнення 1 500 000,00 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз" (01601, місто Київ, вул. Еспланадна, будинок 20, ідентифікаційний код 34047002) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" (55340, Миколаївська обл., Арбузинський р-н, сел. Костянтинівка, вул. Промислова, будинок 8, корпус А, ідентифікаційний код 32741433) 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. заборгованості та 22 500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 20.07.2023

Суддя С. В. Стасюк