ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Черкаси справа № 925/670/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: Онищук Є.О. - адвокат за ордером;

від відповідача: Рибачок В.А. - адвокат за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" (м. Одеса) до приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" (с. Кривчунка, Уманський район, Черкаська область) про стягнення 223 369,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 223 369,88 грн., з яких: 148 200,00 грн. основний борг за товар, 62 392,20 грн. інфляційні збитки та 12 777,68 грн. процентів річних на підставі договору поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 між ПСТ "Глорія" та ТОВ "Терра Крафт" і Договору про надання послуг з факторингу № 012/07/03/23-Ф між ТОВ "Фінансова компанія "Плаза Інвест" та ТОВ "Терра Крафт" .

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач просить задоволення позовних вимог заперечує повністю, оскільки договір поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 не укладався, товар за ним відповідачем не отримувався, про що свідчить відсутність підписів уповноважених службових осіб покупця на примірниках договору та на видатковій накладній.

У відповідності до ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, заслухавши доводи і пояснення представників сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

07.03.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Плаза Інвест" (далі - Фактор, позивач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (далі - Клієнт) було укладено договір про надання послуг факторингу № 012/07/03/23-ф ( а.с. 33-35), у відповідності до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в сумі 642 618,00 грн. ( шістсот сорок дві тисячі шістсот вісімнадцять грн. 00 коп.) в розпорядження Клієнта, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові своє право грошової вимоги за:

- договором поставки б/н від 16.06.2020 ( надалі Основний договір 1) укладеним між приватним сільськогосподарським підприємством "Глорія", ідентифікаційний код якого 32644275 (далі- Боржник, відповідач по справі) та Клієнтом;

- договором поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 ( надалі Основний договір 2) укладений між Боржником і Клієнтом в розмірі 676 440,00 грн. (шістсот сімдесят шість тисяч чотириста сорок гривень 00 коп.) (надалі іменується "сума відступлення грошової вимоги") (п.1.1 договору факторингу).

Цими сторонами погоджено, що в силу цього договору Фактор займає місце Клієнта ( як Кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного Договору відносно усіх прав Клієнта, у тому числі права одержання від Боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі (за наявності) (п. 1.6. договору факторингу).

Право грошової вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його Заборгованості. Разом з правом грошової вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ( п. 1.9 договору факторингу).

З дати відступлення прав вимоги Клієнт перестає бути стороною Основного договору, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідним Договором та набуває всіх прав за ним. Право вимоги переходить до Фактора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (без регресу) ( п. 1.10 договору факторингу).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з "07" березня 2023 р. та з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін (п. 5.1. договору факторингу).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

На виконання умов договору факторингу його сторонами був підписаний акт приймання - передачі від 07.03.2023(зворотній а.с. 35, 36), відповідно до якого, товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт", а товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" прийняв право грошової вимоги до приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія", із зобов`язань в розмірі 676 440 грн. ( шістсот сімдесят шість тисяч чотириста сорок гривень 00 коп.). ТОВ "Терра Крафт" передає позивачу повне право вимоги та надає своє запевнення щодо наявності та дійсності права грошової вимоги.

07.03.2023 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення № 07/03-2 ( а.с. 31) про відступлення на користь позивача права вимоги за договором поставки б/н від 16.06.2020 (Основний договір 1) і договором поставки № 16/06-20/КГ (Основний договір 2).

17.03.2023 Позивач перерахував ТОВ Терра Крафт 642 618,00 грн. як оплату за договором факторингу, що підтверджується платіжним дорученням №79 ( а.с. 32).

На підставі отриманого права вимоги щодо відповідача за неоплачену поставку товару по договору № 16/06-20/КГ від 16.06.2020, позивач просить стягнути з відповідача 148200,00 грн. основного боргу за насіння соняшника по видатковій накладній № 17 від 30.06.2020 (а.с. 42) та нараховані платежі за прострочення розрахунків.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що ПСП "Глорія" не укладало з товариством з обмеженою відповідальністю "Терра крафт" договору поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 (а.с. 17), товар за вказаною накладною не отримувало, оскільки ці документи не підписані з боку відповідача і тому позивач не набув належних прав кредитора на стягнення боргу.

Заслухавши позиції сторін судом встановлено наступне:

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. (ч.4 ст. 203 ЦК України).

Частиною 1 статті 205 ЦК України, Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено п.1 ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

За приписами ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Якщо ж відповідна особа, яка вказана як сторона договору, його не підписувала, то її волевиявлення на укладення договору відсутнє і такий договір є неукладеним.

Згідно п. 8.1. Договору поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Згідно п. 9.7, 9.8. цього ж Договору передбачено, що даний договір, укладений та переданий за допомогою електронної пошти, є обов`язковим до виконання у повному обсязі і є прирівняним до оригіналу, до моменту обміну оригіналами. Сторони також визначають юридичну значимість документів, отриманих за допомогою електронної пошти.

Також сторони погодили, що договір, його додаткові угоди, підписані сторонами і направлені одна одній по факсу, мають силу оригіналу і обов`язкові до виконання. Протягом 5 днів з дати їх підписання та початку виконання, копії договору та додаткових угод, підлягають заміні на оригінали.

В справу сторонами не подано доказів існування копій примірників договору поставки від 16.06.2020 з підписами і печатками обох сторін, якими сторони обмінялися будь-яким способом. Тому суд не досліджує далі питання хто був ініціатором оферти на укладення договору та як його було направлено іншій стороні на підпис засобами електронного чи іншого зв`язку.

На підставі наявних доказів суд приходить до висновку, що договір поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 відповідачем не був підписаний, а тому він є неукладеним і передбачені ним зобов`язання на відповідача не поширюються. При цьому суд керується ст. 207, 208, 640 ЦК України.

Даними нормами передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

В справі також недостатньо доказів що між ТОВ "Терра-Крафт" та ПСП "Глорія" виникли договірні зобов`язання, оформлені у спрощений спосіб - відповідних документів про зміст зобов`язання та про поставку товару за підписами обох сторін у справу також не подано.

За умовами п. 3.2.4. та 3.3. договору поставки право власності на конкретну партію товару, що поставляється за умовами цього договору, переходить від постачальника до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Датою поставки товару є дата отримання товару покупцем, що підтверджується підписанням видаткової накладної.

Видаткова накладна № 17 від 30.06.2020 га 148 200,00 грн. насіння соняшника (а.с. 42) не підписана відповідачем як одержувачем товару. Ця накладна не містить посилання на договір поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 і тому зв`язок цих документів як єдиного зобов`язання не доведено. У накладній відсутні всі ідентифікуючі відомості одержувача товару - не вказано ідентифікаційний код, адресу, а лише вказано Покупець Глорія ПСП.

Оригінали вказаного договору поставки та видаткової накладної втрачені ТОВ "Терра Крафт", що підтверджується Актом № 04/11-22 про втрату документів від 04.11.2022 (а.с. 96).

Однак Позивач в якості доказу виконання договору та отримання товару просить суд врахувати отримання та використання відповідачем виписаних ТОВ "Терра Крафт" податкових накладних для формування власного податкового кредиту з таким обґрунтуванням:

30.06.2020 ТОВ "Терра Крафт" виписало податкову накладну № 4 на користь ПСП "Глорія" за операцією, що відбулася - поставка соняшника на суму 148 200,00 грн. (а.с. 11). Податкову накладну зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних з визначеною сумою ПДВ 24700,00 грн. (а.с. 15).

Позивач просить врахувати правові позиції Верховного Суду щодо оцінки податкових накладних як доказу здійснення господарської операції та підтвердження права на отримання оплати поставленого товару (зокрема, постанови у справах № 922/215/19 від 0306.22, № 924/233/18 від 25.06.2020, № 910/23097/17 від 29.06.21).

На початку розгляду справи за наданими позивачем доказами і поясненнями представника відповідача було встановлено, що Відповідач дійсно сформував свій податковий кредит на підставі вказаної податкової накладної № 4 від 30.06.2020 (а.с. 11,15), що він відобразив у звітному періоді липня 2020 і це підтверджено довідкою ГУ ДПС у Черкаській області (а.с. 98).

Однак в подальшому відповідач остаточно визначився у своїй позиції у спорі та надав суду докази про корегування сум податкового кредиту за операціями з ТОВ "Терра Крафт", в т.ч. і по поставці соняшника на суму 148 200,00 грн. Суду 13.07.2023 подані копії податкової звітності відповідача із уточненими розрахунками за наслідками самостійного виправлення помилок із квитанціями про подання цих даних до ДПІ України.

Представником відповідача пояснено, що бухгалтер ПСП "Глорія" в порушення вимог ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та вимог ПК України, без наявності у її розпорядженні належним чином оформлених первинних документів на поставку товару на суму 148 200,00 грн., протиправно зменшила податкові зобов`язання підприємства за липень 2020 року на підставі податкової накладної № 4 від 30.06.2020.

У суду немає законних підстав не приймати до відома дії відповідача, вчинені ним в ході розгляду справи щодо корегування сум власного податкового кредиту за операціями з ТОВ "Терра Крафт", в т.ч. і по поставці соняшника на суму 148 200,00 грн., оскільки суду не доведеною, що таке відповідачем зроблено всупереч положенням Податкового Кодексу України.

При цьому відповідач стверджує про не підписання з боку ПСП "Глорія" договору поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020, неотримання на його виконання ніякого товару від ТОВ "Терра-Крафт", не направлення відповідачем ніякого замовлення щодо отримання насіння соняшнику від ТОВ "Терра-Крафт" та про відсутність товарно-транспортної накладної на перевезення товару на користь відповідача.

В справі також немає ніяких доказів хоча б часткового виконання договору поставки з боку відповідача.

За доводами позивача, позов ним заявлено з підстав укладення між ТОВ "Фінансова компанія "Плаза Інвест" та ТОВ "Терра Крафт" договору про надання послуг факторингу № 012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 (а.с. 33).

За умовами даного договору позивач, як Фактор, зобов`язався надати ТОВ "Терра Крафт" грошові кошти в сумі 642618,00 грн. в обмін на право грошової вимоги в т.ч. за договором поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 із ПСП "Глорія".

За умовами п. 1.6. Договору факторингу позивач перебирає на себе права кредитора стосовно ПСП "Глорія" в обсязі всіх прав одержання суми основного боргу, відсотків, неустойки в їх повному обсязі (за наявності).

За умовами договору факторингу позивачу передано майнові вимоги саме за договором поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 із ПСП "Глорія", а не за договором, укладеним із відповідачем у спрощений спосіб.

Суд приходить до висновку, що на підставі вказаного договору факторингу у позивача не виникло право на пред`явлення позову до відповідача, виходячи з наступного:

- оскільки договір поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 між ТОВ "Терра Крафт" та ПСП "Глорія" цими юридичними особами не був підписаний, як і видаткова накладна № 17 від 30.06.2020, то відповідно договір є неукладеним і з нього для відповідача ПСП "Глорія" не виникають ніякі майнові зобов`язання.

- стосовно договору поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 договір про надання послуг факторингу № 012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 є безпредметним, оскільки такого договору як чинного зобов`язання не існує.

- також за матеріалами справи не підтверджується існування доказів про виникнення між ТОВ "Терра Крафт" та ПСП "Глорія" зобов`язання оплатити насіння соняшнику на суму 148200,00 грн. як зобов`язання у спрощений спосіб, накладна не містить підпису ПСП "Глорія" про отримання товару і права кредитора за саме за таким видом зобов`язання позивачу за договором про надання послуг факторингу № 012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 не передавалися.

Отже зібраними у справі доказами не підтверджено виникнення у позивача права на отримання від відповідача оплати за насіння соняшнику в розмірі 148200,00 грн., як основного зобов`язання і тому немає доказів існування порушеного права у позивача, на захист якого подано позов.

При недоведеності прав на стягнення основного боргу позивачу слід відмовити також у задоволенні похідних вимог про стягнення 62 392,20 грн. інфляційних збитків та 12 777,68 грн. процентів річних похідного зобов`язання, як відповідальність за прострочення розрахунків.

З цих підстав у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 28 липня 2023

Суддя Н.М. Спаських