УХВАЛА

28 липня 2023 року

м. Київ

Справа № 904/105/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 (колегія суддів: Чус О. В., Кощеєв І. М., Орєшкіна Е. В.) у справі

за позовом Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс" про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан,

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Криворізька міська рада звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Форс" привести в придатний для використання стан земельну ділянку площею 0,5978 га з кадастровим номером :03:001:0002 шляхом демонтажу розміщених на ній споруд та парканів за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

05.10.2022 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення про часткове задоволення позову.

14.03.2023 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову, повний текст якої склав 21.03.2023, про скасування цього рішення та ухвалення нового - про відмову у позові.

10.04.2023 Криворізька міська рада звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначену постанову апеляційного господарського суду, визначивши підставами касаційного оскарження пункти 1 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

30.05.2023 Верховний Суд постановив ухвалу про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

12.07.2023 Криворізька міська рада вдруге звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023, обґрунтовуючи скаргу підставами касаційного оскарження, визначеними в пунктах 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК України. Крім того, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 288 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

27.07.2023 до Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс", в якій останнє заперечує проти відкриття касаційного провадження у цій справі, посилаючись на те, що Криворізька міська рада уже скористалася правом на касаційне оскарження постанови апеляційного господарського суду, а подавши таку скаргу вдруге - пропустила відповідний строк без належного обґрунтування поважності причин його пропуску.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частинами другою і третьою цієї статті, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як зазначалося раніше, Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову 14.03.2023, а її повний текст склав 21.03.2023. Тому останній день для її оскарження припав на 10.04.2023, тоді як скаржник звернувся з касаційною скаргою 12.07.2023, тобто зі значним пропуском строку.

Обґрунтовуючи відповідне клопотання, скаржник зазначив, що отримав оскаржувану постанову апеляційного господарського суду 21.03.2023 та вперше звернувся із касаційною скаргою на неї в межах визначеного законом строку, однак 12.06.2023 на адресу Криворізької міської ради надійшла ухвала Верховного Суду про закриття касаційного провадження. Тому, посилаючись на необхідність повторного звернення до касаційного суду з метою забезпечення захисту прав та інтересів територіальної громади міста, Криворізька міська рада просить визнати причину пропуску строку на подання касаційної скарги поважною, тобто такою, що пов`язана з об`єктивними обставинами, та поновити строк для касаційного оскарження. При цьому скаржник наголошує, що підстави, визначені процесуальним законодавством для касаційного оскарження, за вдруге поданою касаційною скаргою є відмінними від тих підстав, які були зазначені у касаційній скарзі від 10.04.2023.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Тож суд, ураховуючи конкретні обставини справи, має оцінити поважність причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого - вирішити питання про поновлення чи відмову в поновленні цього строку (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Тому для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим, заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Верховний Суд зазначає, що процесуальним законодавством не передбачено, що після закриття касаційного провадження перебіг строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції розпочинається заново. Також не передбачено, що у разі подання нової касаційної скарги поданої з інших підстав, учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Постановлення 30.05.2023 Верховним Судом ухвали про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції жодним чином не впливає на перебіг процесуального строку на касаційне оскарження. Закриття касаційного провадження не зумовлює початок відліку нового строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, та не дає правових підстав вважати, що причини пропуску строку на повторне звернення із касаційною скаргою на це саме судове рішення є поважними.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2021 у справі № 910/6673/19.

У клопотанні про поновлення процесуального строку скаржник не наводить особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням строків, які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судового рішення зі спливом більше трьох місяців з моменту набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили, враховуючи, що подана вперше скаржником касаційна скарга розглянута Верховним Судом за визначеними у ній підставами касаційного оскарження судового рішення.

Тож зазначені скаржником причини повторного подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження не є поважними для поновлення вказаного строку, оскільки відсутні докази їх непереборності та того, що вони залежали від об`єктивно існуючих обставин, а не від суб`єктивної волі скаржника.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.

Крім того, пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлений обов`язок скаржника зазначати у касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі Криворізька міська рада підставою касаційного оскарження окрім пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України визначила також пункт 3 частини другої цієї ж статті, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Так, у разі подання касаційної скарги на цій підставі скаржник повинен вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору.

У постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19 Верховний Суд наголосив на тому, що під час касаційного оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права, касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Натомість обґрунтовуючи визначену ним підставу касаційного оскарження, скаржник послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, проте не зазначив щодо якої саме конкретної норми права такий висновок відсутній.

З огляду на зазначене, скаржнику слід належним чином обґрунтувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

За приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 ГПК України, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України з наданням строку для усунення зазначених недоліків шляхом подання суду: клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших поважних причин пропуску такого строку та обґрунтувань підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі № 904/105/20 залишити без руху.

2. Установити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення, а також докази про отримання цієї ухвали суду касаційної інстанції.

4. Роз`яснити скаржнику, що наслідки невиконання вимог ухвали суду передбачені частинами другою та третьою статті 292 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач