ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. Справа №914/690/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Олійник Н.Б.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Косатий Д.А.-представник;

від відповідач: Матвіїв Є.І.- представник;

розглядає апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича б/н від 31.05.2023 (Вх № ЗАГС 01-05/1763 від 02.06.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 (суддя Горецька З.В.)

у справі №914/690/23

за позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича, м. Львів,

про: про стягнення заборгованості,

Короткий зміст позовних вимог

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича про стягнення заборгованості за заявою - договором №ID10128139 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" в розмірі 274 612,60 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням Заяви - договору №ID10128139 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 274 612,60 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 у справі №914/690/23 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Голевич Ярослава Михайловича на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" заборгованість за Кредитним договором № ID10128139 від 30.04.2021, що станом на 26.01.2023 становить 274 612,60 гривень, з яких: - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 208 681,69 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 65 930,91 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Голевич Ярослава Михайловича (на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" судовий збір в розмірі 4 119,19 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ФОП Голевич Я.М. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 у справі №914/690/23, у задоволенні позову відмовити, вирішити питання про розподіл судових витрат, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що від імені позивача АТ «ТАСКОМБАНК» позов подано адвокатом Железняком Олегом Володимировичем (Свідоцтво №950 від 17.04.2012), який на підтвердження своїх повноважень надав ордер серії КВ №791868 від 22.01.2021, що не відповідає типовій формі, не містить обов`язкових реквізитів та інформації, неправильно заповнений. Інших документів на підтвердження повноважень адвоката Железняка О.В. суду не надано. Позов подано особою, яка не підтвердила свої повноваження належним чином.

Також, скаржник зазначив, що в матеріалах справи № 914/690/23 відсутні докази підписання ФОП Голевич Я.М. документу під назвою «Заява-договір № про Приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу)». Заява- договір №10128139 не містить дати її створення та підписів сторін. В матеріалах справи також відсутні докази підписання ФОП Голевич Я.М. договору за №Ю10128139. Також відсутні докази підписання даного документу за допомогою електронного цифрового підпису. Даний документ не прошитий в якості єдиного документу з документом під назвою «Заява-договір №Ю10128139 про Приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу)».

Окрім того, скаржник зазначив, що письмова копія документу під назвою «Додаток 1 до Заяви-договору №Ю10128139 про Приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу)», що містить графік погашення Кредиту та передбачає необхідність підписання документу вповноваженими особами не містить власноручних підписів ані кредитора, ані ФОП Голевич Я.М.

Скаржник стверджує, що наданий витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» не містить підпису відповідача ФОП Голевича Я.М., а також не містить підпису представника АТ «ТАСКОМБАНК», а отже не може бути частиною будь -якого кредитного договору, в тому числі «Заяви-договору № про Приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу)».

На думку скаржника, копія виписки по особовому рахунку (додаток « 2 до позовної заяви, що є предметом розгляду у справі №914/690/23) не відповідає вимогам первинного бухгалтерського документу та не відповідає вимогам ст.96 ГПК України та є недопустимим доказом. Позивачем не надано суду первинні документи, що підтверджують факт видачі кредитних коштів за кредитним договором та порушення відповідачем договірних (кредитних) зобов`язань, що є предметом спору у справі № 914/690/23.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

АТ «Таскомбанк» у відзиві на апеляційну скаргу проить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Позивач зазначає, що договір укладений між юридичною особою АТ «ТАСКОМБАНК» та ФОП Голевич Я.М. Твердження відповідача щодо необхідності підтвердження статусу ФОП та надання підтверджень повноважень підписанта є необґрунтованими та безпідставними. Відповідач скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронні довірчі послуги» вчинив правочин та підписав кредитний договір та додаток 1 до нього (графік погашення кредиту) електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису від 12.01.2023 та відображенням ЕЦП на самому договорі.

Позивач вважає, що надані суду виписки з аналітичних балансових рахунків містять всю необхідну інформацію щодо виконаних за операційний день операцій за цими рахунками. Зазначені виписки по позичковим рахункам завірені належним чином директором Запорізького відділення № 24 Банку.

На думку позивача, жодним нормативним актом та договором, укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено направлення досудової вимоги щодо сплати заборгованості за господарським кредитним договором на відміну від споживчих кредитів де обов`язковість досудової вимоги прямо передбачена Законом України «Про споживче кредитування».

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 справу №914/690/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 у справі №914/690/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича на рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 та призначено розгляд справи на 11.07.2023

В судовому засіданні сторони виклали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

30.04.2021 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та Фізичною особою - підприємцем Голевич Ярославом Михайловичем укладено Заяву-договір №ID10128139 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику кредит у сумі 250 000,00 грн із терміном погашення 36 місяців з дати укладання договору, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до Заяви-договору від 30.04.2021 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ "ТАСКОМБАНК", Клієнт (відповідач) підтвердив свої обізнаність (ознайомленість) та проінформованість відносно запропонованих Банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду, що засвідчив власним підписом 30.04.2021 (дата, що передувала укладанню Кредитного договору) - копія зазначеної Заяви - договору міститься у Додатку до даної позовної заяви. Невід`ємною частиною кредитного договору є додаток № 1 графік погашення кредиту.

Згідно з п.18.2.1.1 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт - "Кредит на розвиток бізнесу") передбачена можливість укладання кредитного договору, шляхом підписання електронно-цифровим підписом

Відповідач, ФОП Голевич Я.М., скористався своїм правом та вчинив правочин, підписавши Заяву-договір № ID10128139 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті надавача електронних послуг та відображенням ЕЦП на самому Договорі.

Кошти відповідачем було отримано шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в Кредитному договорі (п. 1.2), що підтверджується відповідною Випискою, отже позивач, як Кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Разом із тим умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті.

Станом на 26.01.2023 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 274 612,60 грн, з яких:

- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 208 681,69 грн;

- заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 65 930,91 грн, що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича про стягнення заборгованості за заявою - договором №ID10128139 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" в розмірі 274 612,60 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист відновленого, порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарського процесуального кодексу України, відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 якого господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч.ч.1 - 4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Частиною 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За змістом п.2 ч.1 та п.3 ч.2 ст.41 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.45ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ст.46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у ст.42цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст.46ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як передбачено ч. 4 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже представник позивача на підтвердження своїх повноважень може надати або довіреність, або ордер.

Відповідно до пункті 2 частини 1 першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначається скаржником, від імені позивача АТ «ТАСКОМБАНК» позов подано адвокатом Железняком Олегом Володимировичем (Свідоцтво №950 від 17.04.2012), який на підтвердження своїх повноважень надав ордер серії КВ №791868 від 22.01.2021 (а.с.85).

Згідно з частиною першою статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 58 Господарського процесуального кодексу України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 (далі - Положення про ордер) ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.

Відповідно до п.3 Положення про ордер в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку №1).

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням (п. 4 Положення про ордер).

Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи (п. 6 Положення про ордер).

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п. 11 Положення про ордер).

Ордер містить наступні реквізити ( п. 12 Положення про ордер):

- серію, порядковий номер ордера;

- прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога;

- посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа;

- назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18 зазначено, що згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Також, у іншій постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18 судовою колегією зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2020 у справі №911/2636/19 зроблено висновок, що на сьогодні існує дві постанови, в яких Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. При цьому, Велика Палата Верховного Суду не визнає ордер документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, якщо в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" зазначено, що адвокат надає правову допомогу: 1) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування (справа № 990/847/18), 2) у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах (справа № 9901/939/18).

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог статті 302 Господарського процесуального кодексу України лише Велика Палата Верховного Суду має право відступити від свого висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати, а колегія суддів передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Велика Палата Верховного Суду не відступала від висновку, викладеного у постанові від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18, і колегія суддів, що переглядає дану справу, не вважає за необхідне відступати від цього висновку.

Отже, ордер серії КВ №791868 від 22.01.2021 не відповідає таким критеріям, оскільки в ньому зазначено, що адвокат Железняк О.В. має право представляти інтереси позивача «у судових органах, органах державної служби і місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях».

Окрім того, на підтвердження того, що ордер на надання правової допомоги має відповідати вимогам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", форму якого визначено Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого бланки ордерів генеруються онлайн через "Особистий кабінет адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України та має містити обов`язкові реквізити, частина яких заповнюється при генерації автоматично, серед них - двовимірний штрих-код (QRкод) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Однак, ордер серії КВ №791868 від 22.01.2021 не містить двовимірного штрих-коду (QRкод) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Відповідно до п. 4 рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, адвокатам України дозволялось використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону, лише в строк до 01 січня 2022 року.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази наявності у адвоката Железняка О.В. повноважень підписувати позовну заяву від імені позивача - АТ «Таскомбанк`в Господарському суді Львівської області. Дана обставина є підставою для залишення позовної заяви від 28.02.2023 без розгляду, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, та виключає її розгляд судом по суті.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 та ст. 226 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів зазначає, що господарським судом першої інстанції було помилково прийнято позов до розгляду, в той час як такий підлягав поверненню на підставі п.1 ч.5 ст.174 ГПК України, оскільки позовну заяву підписано особою, повноваження якої на це не підтверджено належними та допустимими доказами.

Однак, за умови прийняття такого позову до розгляду, він підлягав залишенню без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 73, ст. 226 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 )

З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича слід задоволити частково, рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 у справі №914/690/23 скасувати із залишенням позову у цій справі без розгляду.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи те, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду, витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, п.2 ч.1 ст. 226, ст.ст. 269, 270, ч.4 ст. 275, 277 ст. 282 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Голевич Ярослава Михайловича б/н від 31.05.2023 (Вх № ЗАГС 01-05/1763 від 02.06.2023) задоволити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2023 у справі №914/690/23 скасувати.

Залишити позовну заяву АТ «Таскомбанк» без розгляду.

Стягнути з Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" () на користь Фізичної особи-підприємця Голевич Ярослава Михайловича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 178,78 грн.

Місцевому господарському суду видати наказ.

3.Розгляд заяви ФОП Голевича Я.М. про відшкодування витрат на правову допомогу призначити на 25.07.2023 об 9.45 год.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.07.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин.А.В.