ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті додаткового рішення

26.07.2023м. ДніпроСправа № 904/1010/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: Мальцев В.П.,

від відповідача-1: представник не з`явився,

від відповідача-2: представник не з`явився,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР"

про прийняття додаткового рішення

у справі №904/1010/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР"

до

1. Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК",

2. Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Господарським судом Дніпропетровської області 01.06.2023 було прийнято рішення у справі №904/1010/23 про часткове задоволення позовних вимог.

Через відділ документального забезпечення 06.06.2023 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача-2 на свою користь 9.686,25 грн витрат зі сплати судового збору та 25.000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Додатковим рішенням від 15.06.2023 клопотання позивача про відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги задовольнити частково.

Через відділ документального забезпечення 12.07.2023 від позивача надійшла ще одна заява від 07.07.2023 за №057/ПБС/ПД-23 про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №904/1010/23 про розподіл судових витрат зі сплати гонорару успіху у розмірі 30.040,00 грн, який є витратами на професійну допомогу.

Ухвалою суду від 13.07.2023 призначено до розгляду заяву позивача від 07.07.2023 за №057/ПБС/ПД-23 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на 26.07.2023.

В судовому засіданні 26.07.2023 адвокат позивача підтримав вимоги, викладені у клопотанні про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про судове засідання були повідомлені шляхом направлення ухвали на їх електронні адреси.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Стислий виклад позиції позивача

Згідно з п. 3 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги №07/02-ПБ/2023 від 14.02.2023 сторонами передбачено оплата гонорару успіху у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми стягнутих грошових коштів за рішенням суду, який вважається досягнутим адвокатом у разі задоволення позовної заяви та стягнення з боржників на користь клієнта заборгованості за рішенням суду, яке вступило в законну силу та за умови, що відсутнє апеляційне оскарження.

Оскільки рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1010/23 в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили, позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі та про розподіл судових витрат зі сплати гонорару успіху у розмірі 30.040,00 грн.

Стислий виклад позиції відповідачів 1, 2

Відповідачі 1, 2 відзиви не надали.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Суд встановив, що Господарським судом Дніпропетровської області 01.06.2023 було прийнято рішення у справі №904/1010/23 про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки судом не було вирішено питання про судові, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд за заявою позивача додатковим рішенням від 15.06.2023 стягнув з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВАЖМАШ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОГНЕУПОР" 2.257,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином суд вирішив усі питання про судові витрати.

Водночас 12.07.2023 позивач знову звернувся до суду із заявою про ухвалення ще одного додаткового рішення, у якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №904/1010/23 про розподіл судових витрат зі сплати гонорару успіху у розмірі 30.040,00 грн, який є витратами на професійну допомогу.

Позивач зазначає, що у позовній заяві він виклав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи у розмірі 57.287,49 гpн, та вказав, що остаточний розрахунок буде надано разом із підтверджуючими документами.

Вдруге звернувшись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у вигляді гонорару успіху надав:

- акт прийому-передачі юридичних послуг № 3-1НП/23 від 06.07.2023;

- квитанцію про сплату №447_00000/14380240-8f03-458d-96d2 від 06.07.2023 за

Договором № 07/02-ПБ/2023 від 14.02.2023.

При цьому позивач вказує, що згідно п. 3 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 07/02-ПБ/2023 від 14.02.2023 сторонами передбачено оплата гонорару успіху у розмірі 5 % (п`ять відсотків) від суми стягнутих грошових коштів за рішенням суду, який вважається досягнутим адвокатом у разі задоволення позовної заяви та стягнення з боржників на користь клієнта заборгованості за рішенням суду, яке вступило в законну силу та за умови, що відсутнє апеляційне оскарження.

Зазначаючи, що рішення суду про стягнення з відповідачів суми заборгованості набрало законної сили 04.07.2023, позивач просить врахувати зазначені положення щодо відкладальної умови оплати гонорару успіху.

Розглянувши заяву позивача ухвалення додатково рішення суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті додаткового рішення з огляду на таке.

Статтею 15 ГПК України регламентовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Однак позивач подав до суду докази понесення судових витрат у розмірі 30.040,00 грн (гонорару успіху) більш ніж через місяць після ухвалення рішення суду. Більш того до закінчення судових дебатів у справі позивач не зробив відповідну заяву щодо гонорару успіху у зазначеній сумі.

А тому вказані докази понесення позивачем судових витрат у розмірі 30.040,00 грн (гонорару успіху) не можуть бути прийняті судом, як такі що подані з пропуском встановленого законом строку.

Біль того, суд виходить із того, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, 01.06.2023 було прийнято рішення у справі №904/1010/23 про часткове задоволення позову, тобто адвокат (у відповідності до п. 3 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 07/02-ПБ/2023 від 14.02.2023) досяг результату у вигляді частково задоволення позовної заяви та стягнення з боржників на користь клієнта заборгованості за рішенням суду.

Тобто його послуги з надання правничої допомоги фактично були надані в повному об`ємі 01.06.2023, адже набрання рішенням законної сили не залежить від адвоката та не потребує надання жодних додаткових послуг після 01.06.2023.

Таким чином позивач мав можливість протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати до суду докази надання послуг на суму 30.040,00 грн та просити їх розподілити, не чекаючи фактичної оплати таких послуг (адже суд вправі розподілити і фактично неоплачені послуги).

Як зазначалось вище, позивач 06.06.2023 звертався до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача-2 на свою користь 9.686,25 грн витрат зі сплати судового збору та 25.000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги. Однак позивач не просив стягнути на його користь 30.040,00 грн гонорару успіху та відповідних доказів понесення таких витрат на суму 30.040,00 грн не подавав.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати під час прийняття основного рішення, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд додатковим рішенням від 15.06.2023 стягнув з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВАЖМАШ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОГНЕУПОР" 2.257,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином 15.06.2023 суд вирішив усі питання про судові витрати.

Водночас 12.07.2023 позивач знову звернувся до суду із заявою про ухвалення ще одного додаткового рішення, у якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат зі сплати гонорару успіху у розмірі 30.040,00 грн.

Частиною 1 ст. 244 ГПК України передбачений вичерпний перелік підстав, за яких суд ухвалює додаткове рішення, одна з таких підстав - невирішення судом питання про судові витрати.

Оскільки, як зазначалось вище, суд вирішив усі питання про судові витрати, то підстави для прийняття додаткового рішення у справі відсутні, а тому суд відмовляє позивачу в прийнятті додаткового рішення.

В свою чергу позивач, подаючи до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у якості "гонорару успіху" в розмірі 30.040,00 грн, не надав належної оцінки тій обставині, що питання адвокатських витрат позивача було вирішено судом у додатковому рішенні від 15.06.2023 на підставі наявних у справі доказів.

Разом з тим, саме сторони несуть відповідальність за достовірність поданих ними доказів, а також відповідають за наслідки вчинення чи не вчинення відповідних процесуальних дій.

Також суд відхиляє посилання позивача на п. 3 додаткової угоди №1 як на відкладальну умову оплати гонорару успіху, оскільки, як зазначив суд вище, наведені обставини жодним чином не перешкоджали позивачу вчасно подати суду відповідні докази надання послуг на суму 30.040,00 грн (гонорар успіху), не чекаючи їх оплати.

Окремо суд відзначає, що принцип свободи договору, закріплений в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для сторін цього договору та не покладає жодних обов`язків на інших осіб, зокрема, на відповідачів у даній справі, адже порядок розподілу (компенсації) витрат на правничу допомогу визначається не договором, укладеним між позивачем та адвокатом, а саме положеннями ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Огнеупор" у прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 27.07.2023.

Суддя С.А. Дупляк