ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. Справа№ 911/1962/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Ткаченка Б.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2023 у справі №911/1962/22 (суддя - Саванчук С.О., повний текст рішення складено 06.04.2023) за позовом Фізичної особи-підприємця Пономаренка Едуарда Станіславовича до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №1703/22 від 07.10.2022) Фізичної особи-підприємця Пономаренка Едуарда Станіславовича до Приватного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про закупівлю послуг №15/26 від 24.06.2021.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.04.2023 у справі №911/1962/22 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 148518,000 грн. (сто сорок вісім тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень) заборгованості за договором про закупівлю послуг від 24.06.2021 №15/26, 2592,50 грн. (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні п`ятдесят копійок) 3% річних, 20358,42 грн. (двадцять тисяч триста п`ятдесят вісім гривень сорок дві копійки) інфляційних втрат, 2572,03 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні три копійки) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем обставин порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині оплати послуг.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на оплату ним суми основної заборгованості на підтвердження чого надає платіжні доручення, які просить врахувати та вказує про неможливість їх подання до суду першої інстанції з огляду на необізнаність відповідача про порушення провадження у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2023 у справі №911/1962/22, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали, роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між фізичною особою-підприємцем Пономаренком Едуардом Станіславовичем (далі - позивач) та Трипільською тепловою електричною станцією Публічного акціонерного товариства "Центренерго" укладений договір про закупівлю послуг від 24.06.2021 №15/26.

Згідно з умовами договору, найменування та вид послуг, порядок їх оплати та строк (термін) їх надання визначаються у додатку №1 до договору.

У додатку №1 до договору про закупівлю послуг від 24.06.2021 №15/26 визначається, що позивач надає Трипільській тепловій електричній станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" послуги нерегулярних пасажирських перевезень (послуги з перевезення пасажирів - працівників апарату управління Публічного акціонерного товариства "Центренерго").

Відповідно до пункту 4 додатку №1 до договору про закупівлю послуг від 24.06.2021 №15/26, розрахунки з виконавцем (позивачем) здійснюються протягом 20 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі послуг.

В січні та лютому 2022 року позивачем надані відповідачу послуги з перевезення пасажирів відповідно до умов договору про закупівлю послуг від 24.06.2021 №15/26 та додатку №1 до нього.

На підтвердження вищезазначених обставин позивачем долучені до позовної заяви копії актів приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2022 №Т-0000012 та від 28.02.2022 №Т-0000015.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2022 №Т-0000012 позивачем здійснені 38 рейсів, а загальна вартість наданих послуг становить 76266,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 28.02.2022 №Т-0000015 позивачем здійснені 36 рейсів, а загальна вартість наданих послуг становить 72252,00 грн.

Вищевказані акти підписані представником замовника - Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго".

10.05.2022 позивачем направлений Трипільській тепловій електричній станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" лист про погашення заборгованості за лютий 2022 року. 17.05.2022 позивач направив лист аналогічного змісту на адресу Публічного акціонерного товариства "Центренерго". Копії даних листів наявні в матеріалах справи.

Відповідачем заборгованість за послуги з перевезення згідно з актами приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2022 №Т-0000012 та від 28.02.2022 №Т-0000015 у загальному розмірі 148518,00 грн. сплачена не була, що стало підставою для звернення ФОП Пономаренка Е.С. до суду з даним позовом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 4 додатку №1 договору про закупівлю послуг від 24.06.2021 №15/26, розрахунки з виконавцем (позивач) здійснюються замовником (відповідач) в такому порядку: протягом 20 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі послуг.

Як вже вказувалося, відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2022 №Т-0000012 позивачем здійснені 38 рейсів, а загальна вартість наданих послуг становить 76266,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 28.02.2022 №Т-0000015 позивачем здійснені 36 рейсів, а загальна вартість наданих послуг становить 72252,00 грн.

Вищевказані акти підписані представником замовника - Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго".

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати отриманих послуг настав, проте вони не були сплачені.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стосовно доводів скаржника про оплату ним суми основної заборгованості на підтвердження чого надано апеляційному суду платіжні доручення, колегія суддів зазначає наступне.

В силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, а також приписах статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду.

Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 80 цього Кодексу, чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 3 вказаної статті відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно частини 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Частина 5 цієї статті визначає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Отже, за змістом вказаних норм всі докази, які підтверджують заперечення, мають бути подані відповідачем одночасно з поданням відзиву, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена відповідачем до суду та належним чином обґрунтована.

Відповідачем суду першої інстанції вказані докази подані не були, як і не було доведено та належним чином обґрунтовано суду першої інстанції неможливості подання доказів у вказаний строк.

Згідно з приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянт в обґрунтування неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції посилається на неотримання ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Наведені доводи скаржника спростовуються матеріалами даної справи, а саме повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 48) та довідкою про доставку електронного документа - ухвали про відкриття провадження у даній справі до електронної скриньки відповідача (а.с.53).

Отже, вказані докази підтверджують отримання відповідачем ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у даній справі.

Викладеним спростовуються доводи апелянта про необізнаність щодо судового провадження у цій справі та неможливість подання вказаних додаткових доказів до місцевого господарського суду.

З огляду на вищевикладене, надані скаржником до апеляційної скарги додаткові докази не приймаються судом апеляційної інстанції та справа переглядається без їх врахування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 148518,00 грн.

Позивачем також окрім суми основного боргу було заявлено до стягнення 2592,50 грн. 3% річних та 20358,42 грн. інфляційних втрат.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

З урахуванням того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 2592,50 грн. 3% річних та 20358,42 грн. інфляційних втрат.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства "Центренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2023 у справі №911/1962/22 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 24.07.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

Б.О. Ткаченко