ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2023 р. м. Львів Справа №914/2808/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя І.Б. Малех

Судді В.М. Гриців

О.В. Зварич

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» за вих. №518 від 27.03.2023 (вх. ЗАГС № 01-05/1039/23 від 04.04.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 08 березня 2023 року (суддя Матвіїв Р.І., повний текст рішення складено 10.03.2023, м. Львів)

у справі № 914/2808/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс», село Підрясне Яворівського району Львівської області

до відповідача Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», м. Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Львів

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна», м. Київ

про стягнення 41605,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Овертранс» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про відшкодування шкоди в сумі 71476,98 грн, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вартість відновлювального ремонту (фактичним розміром шкоди) транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, ушкодженого, внаслідок винних дій водія ЛКП «Львівелектротранс» є більшою за виплачену ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхової виплати. Позивач зазначає, що на час подання позовної заяви, за розрахунками позивача, така різниця становила 71476,98 грн, проте, у зв`язку зі сплатою 08.11.2022 відповідачем 37271,18 грн., позивачем зменшено розмір позовних вимог до 41605,20 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідач у відзиві заперечив позовні вимоги з тих підстав, що страховиком виплачено позивачу 33320,71 грн страхової суми на підставі звіту № 18727 про оцінку вартості збитків, а решту - 37271,18 грн сплачено відповідачем 08.11.2022, тому загальна сума отриманих позивачем коштів відповідає вартості ремонту пошкодженого автомобіля і будь-які зобов`язання у відповідача перед позивачем відсутні.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.03.2023 у справі № 914/2808/22 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач всупереч приписам ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України не подав жодних первинних документів, у тому числі платіжних, які б підтверджували суму понесених ним витрат на ремонт пошкодженого автомобіля, оскільки, подані документи: звіт № 18727, рахунок № А000029534 та видаткова накладна № 525 не підтверджуються понесених позивачем витрат та не підтверджують здійснення останнім розрахунків за такими документами.

Суд звернув увагу на те, що за наслідками спірної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав відшкодування від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в сумі 33320,70 грн і від відповідача в сумі 37271,18 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням апелянт Товариство з обмеженою відповідальністю «Овертранс», звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 08.03.2023 у справі № 914/2808/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі та стягнути всі понесені позивачем витрати судового збору.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи наявна видаткова накладна № 525 від 25.01.2023 та платіжне доручення № 12223 від 06.02.2023 на суму 79682,00 грн., що підтверджують купівлю у ФОП Волошин В.Б. запасних частин для пошкодженого автомобіля, а наряд-замовлення № А000182326 від 31.01.2023 на суму 32515,08 грн підтверджують вартість відновлювального ремонту, виконаного ТОВ «Алекссо», загальна сума становить 112197,08 грн, яка частково оплачена у сумі 70591,88 грн (33320,70 грн та 37271,18 грн), різниця неоплаченої суми становить 41605,20 грн.

Отже, наявні в справі вищезазначені документи є належними доказами понесених позивачем коштів на ремонт автомобіля, які частково оплачені.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи між суддями від 04.04.2023 справу № 914/2808/22 передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Малех І.Б., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.04.2023 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» за вих. №518 від 27.03.2023 (вх. ЗАГС № 01-05/1039/23 від 04.04.2023) на рішення Господарського суду Львівської області від 08 березня 2023 року у справі № 914/2808/22 та даною ухвалою суду ухвалено розглядати апеляційну скаргу без виклику учасників справи.

19.04.2023 на адресу суду від відповідача поступив відзив на апеляційну скаргу (вх. № ЗАГС 01-04/2609/23), в якій останній заперечує доводи позивача, з тих підстав, що позивачем не надано жодних і допустимих доказів, що спростовують висновки кваліфікованого експерта, щодо суми фізичного зносу, натомість позивач не звертався повторно до страховика відповідача, щодо питань недостатньої виплати завданої шкоди, таким чином, відповідачем здійснено виплату відшкодування в межах, встановлених чинним законодавством.

Відповідно до ч.10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ціна позову у справі № 914/2808/22 є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з урахуванням цієї обставини та предмету спору вказана справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження ухвалою суду від 06.04.2023, яка надіслана на поштову адресу сторін, відомості яких містяться в матеріалах справи.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/2808/22 від 08.03.2023 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Овертранс» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням від 29.06.2022 про дорожньо-транспортну пригоду (ДТП) з такими обставинами: дата ДТП 29.06.2022 о 08 год 10 хв, місце ДТП м. Львів, вул. Дорошенка, 14, водій трамваю КТ4-СУ, реєстраційний номер 1173, ОСОБА_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який їхав попереду, пошкодивши транспортні засоби. Учасники ДТП: 1. транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ТзОВ «Овертранс», водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , поліс ОСЦПВВНТЗ: № АР/5669279 термін дії з 04 серпня 2021 по 03 серпня 2022 (назва страхової компанії ПрАТ «СК «Перша»); 2. транспортний засіб трамвай КТ4-СУ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник ЛКП «Львівелектротранс», водій ОСОБА_1 , договір комплексного страхування відповідальності перевізника, відповідальності перед третіми особами під час проведення господарської діяльності юридичними або фізичними особами-підприємцями, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та добровільного страхування майна № -1001124 від 01.03.2022 року, виданий ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Вищенаведені обставини підтверджуються постановою Галицького районного суду м. Львова від 21.07.2022 у справі № 461/3447/22 (постанова набрала законної сили, так як не оскаржувалася в апеляційному порядку), якою визнано ОСОБА_1 , працюючого в ЛКП «Львівелектротранс», винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що трапилося 29.06.2022 о 08 год. 10 хв. в м. Львові по вул. Дорошенка, 14.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначає позивач у позовній заяві, Товариству з обмеженою відповідальністю «Овертранс», як замовнику (заявка на ремонт № А010056087 від 07.07.2022, Passat В6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ), виписано рахунок № А000029534 від 07.07.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс со» на суму 104797,68 грн.

Відповідно до наряду-замовлення № А000182326 від 31.01.2023 ТОВ «Алекс со» виконано ремонтні роботи і використано запасні частини і матеріали на суму 32515,08 грн, а згідно з видатковою накладною № 525 від 25.01.2023 позивачем придбано товару на суму 79682,00 грн. (накладка декоративна, спойлер, облицювання бампера, кронштейн, профіль направляючий, підсилювач бампера, облицювання багажника, накладка замка, ніша запасного колеса, несуча задня панель, задня панель).

В апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна видаткова накладна № 525 від 25.01.2023 та платіжне доручення № 12223 від 06.02.2023 на суму 79682,00 грн., що підтверджують купівлю у ФОП Волошин В.Б. запасних частин для пошкодженого автомобіля, а наряд-замовлення № А000182326 від 31.01.2023 на суму 32515,08 грн., підтверджує вартість відновлювального ремонту виконаного ТОВ «Алекссо», загальна сума становить 112197,08 грн, яка частково оплачена у сумі 70591,88 грн (33320,70 грн та 37271,18 грн), різниця неоплаченої суми становить 41605,20 грн.

У зв`язку з різницею вартості на купівлю запчастини та відновлювального ремонту із виплачених коштів страхового випадку, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою від 07.07.2022 про виплату страхового відшкодування відповідності до рахунку № А000029534 від 07.07.2022 на рахунок № НОМЕР_3 в АТ «Кредобанк» ТОВ «Алекс со».

З наявного в матеріалах справи звіту № 18727 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 29.08.2022, замовленим ПрАТ «СК «Євроінс Україна», вбачається, що ринкова вартість становить 255918,72 грн, вартість відновлювального ремонту 70591,88 грн, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ 35320,70 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ 31749,25 грн. Висновок, отриманий в результаті оцінки: вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 35320,70 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування).

04.10.2022 позивач звертався до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із запитом про надання розрахунку суми страхового відшкодування, здійсненого працівником, аварійним комісаром або експертом; страхового акту № 72721/1/2022 від 16.09.2022, оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено 16.09.2022 часткове відшкодування шкоди в сумі 33320,70 грн.

Згідно зі страховим актом № 72721/1/2022, підлягає виплаті 33320,70 грн, а відповідно до електронного листа позивачу від 21.10.2022, виплата відбулася за мінусом франшизи 2000,00 грн.

04.10.2022 позивач також звернувся із заявою до відповідача, якою повідомив останнього про те, що згідно із рахунком ТОВ «Алекс со» №А000029534 від 07.07.2022 вартість відновлювальних робіт (реальний збиток) становить 104797,68 грн, з яких 33320,70 грн сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекс со» Приватним акціонерним товариством «СК «Євроінс Україна» 16.09.2022, відтак, просив відповідача оплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у сумі 71476,98 грн.

Листом від 26.10.2022 відповідач повідомив позивача, що заява буде розглянута пізніше, оскільки на цей час відповіді від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відповідачем не отримано, а листом від 02.11.2022 надано позивачу відповідь, що відповідно до звіту № 18727 і відповідно до здійсненого страховою компанією відшкодування в сумі 33320,70 грн, відповідачем буде сплачено решту - 37271,18 грн найближчим часом.

08.11.2022 відповідач перерахував позивачу 37271,18 грн, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту, встановленого звітом № 18727 - 70591,88 грн та розміром сплаченого страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відшкодування - 33320,70 грн.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що оскільки вартість запчастин та вартість відновлювального ремонту є значно більшою за сплачені (відшкодовані) третьою особою-2 коштів та відповідачем (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), то у позивача є право на стягнення такої різниці у сумі 41605,20 грн в судовому порядку.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Отже, страховий ризик та страховий випадок є взаємопов`язаними факторами, страховий ризик у випадку його фактичного настання переростає у страховий випадок, що зумовлює виникнення зобов`язання страховика виплатити страхове відшкодування.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно з пунктом три частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Дана норма узгоджується зі статтею 988 Цивільного кодексу України, якою також визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Як уже було зазначено вище, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.06.2022 о 08 год 10 хв, місце ДТП м. Львів, вул. Дорошенка, 14, підтверджується постановою Галицького районного суду м. Львова від 21.07.2022 у справі № 461/3447/22 (постанова набрала законної сили, так як не оскаржувалася в апеляційному порядку), якою визнано ОСОБА_1 , працюючого в ЛКП «Львівелектротранс», винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Третьою особою-2 на виконання зобов`язань за договором страхування засобів наземного транспорту відшкодовано на користь страхувальника 33320,70 грн.

Позивач звернувся до суду про стягнення з Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» вартості шкоди на ремонт автомобіля, не відшкодованої страховиком, мотивуючи статтями 1166, 1172, 1187, 1192 та 1194 ЦК України.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було сплачено кошти у сумі 37271,18 грн, однак, не погашеною залишилась сума 41605,20 грн, які позивач хоче стягнути з відповідача мотивуючи завданими збитками.

Слід зазначити, що правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією, виходячи з наступного.

Відповідно до норм статті 993 Цивільного кодексу України (ЦК) та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З огляду на наведене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач правомірно звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, а відтак, доводи останнього про те, що позивачем не обґрунтовано заявлено до відповідача позовні вимоги є спростовані .

Щодо заявленої суми (різниця неоплаченої суми) 41605,20 грн. на підтвердження яких позивачем подано видаткову накладну № 525 від 25.01.2023, платіжне доручення №12223 від 06.02.2023 на суму 79682,00 грн (підтвердження купівлі у ФОП Волошин В.Б. запасних частин для пошкодженого автомобіля) та наряд-замовлення № А000182326 від 31.01.2023 на суму 32515,08 грн (підтверджує вартість відновлювального ремонту виконаного ТОВ «Алекссо»), загальна сума становить 112197,08 грн, яка частково оплачена у сумі 70591,88 грн, слід зазначити наступне:

Як уже було зазначено вище, зі звіту № 18727 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 29.08.2022, вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 70591,88 грн.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Аналогічна позиція висловлена також Верховним Судом у справі № 922/4013/17 (постанова від 25.07.2018).

Судовою колегією встановлено, що позивачем подано наряд-замовлення №А000182326 від 31.01.2023 на суму 32515,08 грн - вартість відновлювального ремонту виконаного ТОВ «Алекссо» та платіжне доручення № 12223 від 06.02.2023 про сплату 79682,00 грн., згідно виставленої ФОП Волошин В.Б. видаткової накладної № 525 від 25.01.2023 року.

З вищенаведеного слідує, що позивачем фактично оплачено вартість запчастин, однак, доказів оплати (квитанція, чек, платіжне доручення, банківські виписки, тощо) за відновлювальний ремонт не подано, такі докази відсутні.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ні звіт про оцінку пошкодженого майна, а ні наряд-замовлення № А000182326 від 31.01.2023 не підтверджують понесені позивачем витрати та тим більше не підтверджують здійснення позивачем розрахунків за такими документами, а тому заявлена до стягнення сума 41605,20 грн є не обґрунтованою і позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Інших, належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат, позивачем до справи не долучено.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), де вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 08.03.2023 року у справі № 914/2808/22 належить залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 2, 114, 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» за вих. №518 від 27.03.2023 (вх. ЗАГС № 01-05/1039/23 від 04.04.2023) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 08.03.2023 року у справі №914/2808/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

5. Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич