ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023м. ХарківСправа № 922/1110/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (вул. Соборна, 76, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51400);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-техічний центр "Екомаш" (пр. Героїв Харкова, 299, м. Харків, 61089).
про стягнення коштів у розмірі 1 470 000, 00 грн
за участю представників:

позивача - Скиба О.С. (в режимі відеоконференції);

відповідача - Пономаренко Г.О.; Шкоп А.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-техічний центр "Екомаш", м. Харків, про стягнення попередньої оплати у розмірі 1 470 000, 00 грн, сплаченої позивачем в рамках укладеного між сторонами даного спору договору поставки № 3645 - ПУ від 22.02.2021. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 відкрито провадження у справі № 922/1110/23 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 13.04.2023 о 10:30 год.

25.04.2023 відповідачем надано до суду відзив на позов (вх. № 10131), в якому останній не погоджуючись з заявленими позовними вимогами, вказує на те, що станом на сьогодні з 12 серпня 2021 року поставлена продукція знаходиться у використанні постачальника та за неналежними умовами її зберігання (на відкритій місцевості). З моменту постачання продукції позивачем ігноруються неодноразові письмові вимоги відповідача щодо: проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт на території Філії «ЦЗФ Павлоградська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за участі спеціалістів виробника; забезпечення заходів безпеки працівникам відповідача під час участі в проведенні робіт на території Філії «ЦЗФ Павлоградська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для усунення зауважень до поставленої продукції та участі в проведенні пусконалагоджувальних робіт; щодо повного розрахунку за поставлену продукцію. Щодо якості та комплектності поставленої продукції, відповідач не погоджується з доводами позивача щодо невідповідності поставленої продукції по якості та комплектності. В позовній заяві позивач не визначає, які саме недоліки впливають на якість та комплектність поставленої продукції, посилається на перелік недоліків, викладених в акті № 361 від 17.08.2021. Відповідач вказує, що жодне звернення чи претензія позивача не залишалася поза увагою відповідача. Також і на вимогу позивача про повернення передплати №1-3/191 від 30.01.2023 відповідач 10.02.2023 направив на адресу позивача рекомендованим повідомленням відповідь вих. №11 від 09.02.2023, в якій повідомив, що поставлена 12.08.2021 продукція відповідає якісним показникам вимог, які були погоджені сторонами специфікацією від 25.05.2021 до договору постачання № 3645-ПУ від 22.02.2021 (технічні параметри та технологічні показники центрифуги), а також визначені в паспорті на виріб, який передано покупцю під час поставки, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави для повернення передплати.

08.05.2023 позивачем надано до суду відповідь на відзив на позов (вх. № 11449), в якій останній зазначив, що не вважає доказом передання продукції позивачеві акт приймання передачі від 12.08.2021, адже це не відповідає умовам договору. Так в п.4.3 договору зазначено, що разом з товаром постачальник зобов`язаний передати покупцеві видаткову накладну або акт приймання- передачі. Але видаткова накладна була надана і не була підписана позивачем. Отже приймання передачі продукції у власність покупця не відбулося, а заперечення відповідача не ґрунтуються на умовах договору. Наголошує, що майно відповідача, згідно акту №361 невідповідності продукції, а саме центрифуга ЕКОМАSН SНS 461С 113 та ємність класифікуюча БФЯИ 1308 від 17.08.2021 не обліковується позивачем як майно підприємства, не використовується за призначенням, та знаходиться на відповідальному зберіганні. Це доводиться видатковою накладною відповідача №РН 0000007 від 12.08.2021, в якій відсутній підпис відповідальної особи позивача про приймання товару, актом №361 невідповідності продукції по якості та комплектності та бухгалтерською довідкою про знаходження майна відповідача на позабалансовому обліку як такого, що не є власністю позивача. Позивач вказує, що відповідно до ст. 268 ГК України, відповідач повинен був забрати неякісний товар у 10 денний строк з дня пред`явлення вимоги, тобто з дати листа позивача від 23.12.21 № 728, яким було запропоновано відповідачу забрати неякісну та некомплектну продукцію. Тобто прострочка виконання зобов`язання забрати неякісний товар починається з наступного дня від дати листа відповідача № 417 від 28.12.2021 про відмову забрати неякісний товар.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 28.06.2023.

22.05.2023 відповідачем надано до суду заперечення на відповідь на відзив на позов (вх. № 12789), в яких останній вказує, що підставою для заявлених позовних вимог про стягнення попередньої оплати позивач визначає неналежну якість поставленого йому товару (обладнання). Вказує, що недоліки по якості були виявлені ним 17 серпня 2021 року актом №361 невідповідності продукції. Натомість, відповідно ст. 269 ГК України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів. Таким чином, оскільки позивач не реалізував своє право протягом 6 місяців з дня встановлення ним у належному порядку недоліків поставленої йому продукції, відповідач просить суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, визначений ст. 269 ГК України.

Ухвалою суду від 25.05.2023 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29 червня 2023 року о 10:45 год.

Протокольною ухвалою від 06.07.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 20.07.2023, у зв`язку з поданням керівником позивача клопотання про відкладення судового засідання. Позивач зазначив про хворобу представника та просив суд не розглядати справу по суті без участі його представника (вх. № 17492).

Задовольняючи клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, суд виходив з того, що згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан на території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і наразі триває до 18 серпня 2023 року. З цього приводу 02 березня 2022 року Рада суддів України видала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Серед основних рекомендацій щодо розгляду судових справ є такі: суди по можливості мають відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів); судам слід розглядати справи, які не є невідкладними, за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; суди мають виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням процесуальних документів, залишенням їх без руху тощо; суди мають продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

У судовому засіданні 20.07.2023 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях, наданих у відповідності до ст. 167 ГПК України.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 20.07.2023, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між ПрАТ «ДТЕК Павлогравугілля» (позивач, покупець) та ТОВ «НТЦ Екомаш» (відповідач, постачальник) укладений договір поставки продукції № 3645 - ПУ від 22.02.2021.

25.05.2021 сторони уклали специфікацію до договору, згідно з якою відповідач взяв на себе зобов`язання поставити позивачу центрифугу ЕКОМАSН SНS 461С 113 та ємність класифікуючу БФЯИ 1308 у строк до 09.08.2021.

Додатковою угодою від 02.08.2021 визначена загальна вартість центрифуги Ecomash SHS 461C-113 та емності класифікуючої БФЯИ 1308 в розмірі 3 022 320 грн, з ПДВ.

Відповідно п.5 специфікації від 25.05.2021 розрахунки за продукцію, що постачається, здійснюються у порядку та строки, передбачені договором.

Додатковою угодою від 25.05.2021 до договору № 3645-ПУ сторони встановили додаткові (спеціальні) умови оплати за поставлену продукцію за специфікаціями, зазначеними в цій додатковій угоді, а саме: специфікацією б / н від 25.05.2021 на загальну суму 2 940 000, 00 грн, з ПДВ.

Згідно п. 2 додаткової угоди від 25.05.2021 до договору № 3645-ПУ від 22.02.2021, оплата за договором здійснюється в наступному порядку:

- передоплата 50% від вартості продукції в специфікації протягом 30 робочих днів з дати укладення специфікації;

- 50% від вартості продукції в специфікації сплачується протягом 5 робочих днів після закінчення 10 календарних днів з дати поставки відповідної продукції за специфікацією б/н від 25.05.2021 на загальну суму 2 940 000, 00 грн, з ПДВ.

Позивачем була здійснена передплата в сумі 1 470 000, 00 грн.

У відповідності до п.4.1. договору пунктом 9 специфікації від 25.05.2021 визначені якісні показники продукції (технічні параметри, технологічні показники), що поставляється, які повинні відповідати технічному завданню покупця.

Відповідно п.4.2. договору поставка відбувалася транспортом постачальника за адресою, визначеною в специфікації до договору від 25.05.2021 - Дніпропетровська обл., Павлоградский район, с. Вербки, вул. Шахтарська, 8.

Фактично доставка центрифуги ЕКОМАSН SНS 461С 113 та ємності класифікуючої БФЯ 1308 (далі - продукція) була здійснена відповідачем 12.08.2021, що підтверджується видатковою накладною № РН 0000007 від 12.08.2021

Як вказує позивач, видаткова накладна не була підписана позивачем, у зв`язку з недоліками продукції.

Про недоліки продукції та виклик представника для участі в складанні двостороннього акту у відповідності з п.п.2.7, 2.8, 2.9, 2.10 договору відповідачеві було заявлено 12.08.2021, що підтверджується записом представника позивача на акті здачі-прийняття продукції.

Позивачем 17.08.2021 був складений акт № 361 невідповідності продукції, по якості та комплектності та разом з листом № 462 від 19.08.2021 направлений відповідачу, запропоновано у відповідності до п. 2.12 договору, протягом 10 календарних днів з дати складання акту, замінити неякісну продукцію.

Відповідач листом № 245 від 23.08.2021 надав відповідь, що незгоден на заміну неякісної та некомплектної продукції на комплектну та якісну, з посиланням на те, що акт № 361 складений в односторонньому порядку.

Позивач вказує, що враховуючи нез`явлення представника відповідача для участі в роботі комісії з приймання продукції за якістю та комплектністю, дало позивачу право, у відповідності до п. 2.10 договору скласти акт в односторонньому порядку.

Згідно з п. 2.11 договору, якщо в результаті приймання продукції буде виявлено її невідповідність вимогам щодо якості та комплектності, покупець має право відмовитись від прийняття продукції і її оплати та вимагати повернення передоплати.

Листом №1105/21 від 10.11.2021 позивач, згідно п.2.11 договору, запропонував відповідачеві повернути передплату в сумі 1 470 000,00 грн.

Листом від 23.12.2021 № 728 було запропоновано відповідачу забрати неякісну та некомплектну продукцію.

Направлені на адресу відповідача листи, залишились без відповідного реагування зі сторони останнього, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

На час розгляду даного спору, матеріали справи не містять доказів повернення продукції на адресу відповідача, а також доказів повернення передоплати у розмірі 1 470 000, 00 грн позивачу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами в ході розгляду даної справи, 12 серпня 2021 року, на виконання умов укладеного між сторонами даного спору договору постачання № 3645-ПУ, додаткової угоди від 25.05.2021 та специфікації від 25.05.2021 до договору за замовленням позивача ТОВ «НТЦ Екомаш» виготовило та поставило на адресу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» продукцію загальною вартістю 2940000 грн. з ПДВ, а саме: центрифугу Ecomash SHS461C-113 та Емность класифікуючу БФЯИ 1308.

Відповідно до ст. 662, 664 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар" Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

У відповідності до п. 4.2. договору поставка відбувалася транспортом постачальника за адресою, визначеною в специфікації до договору від 25.05.2021 - Дніпропетровська обл., Павлоградский район, с. Вербки, вул. Шахтарська, 8.

Поставка продукції за договором постачання № 3645-ПУ від 22.02.2021 підтверджена підписанням сторонами відповідного акту приймання-передачі від 12.08.2021 продукції та товарно-транспортної накладної №12/08 від 12.08.2021, що передбачено п. 4.3. договору, згідно з яким постачальник разом з продукцією надає рахунок, видаткову накладну або акт приймання-передачі, відповідну товаросупроводжувальну накладну. Також разом з продукцією передані рахунок, технічна документація на неї - паспорт виробу та креслення, що передбачено п.3 «особливих умов» специфікації, видаткова накладна №7 від 12.08.2021.

Як зазначає позивач у позові, видаткову накладну від 12.08.2021, ним не було підписано, в зв`язку з недоліками товару, про що ним був здійснений відповідний запис вже на підписаному акті приймання-передачі продукції.

Нормами ст. 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно зі ст. 675 ЦК України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 268 ГК України встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Ч. 2 ст. 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається про недоліки продукції, яка була поставлена відповідачем, які відображені ним в акті № 361 від 17.08.2021 та підписано в односторонньому порядку, у зв`язку з неявкою відповідача.

Згідно п.2.2. договору постачання № 3645-ПУ від 22.02.2021, приймання продукції здійснюється на підставі фактичних даних якості і кількості відповідно до звичаїв ділового обороту. Під звичаями ділового обороту сторони розуміють перевірку дотримання постачальником умов цього договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки Продукції відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 (зі змінами та доповненнями) і Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 (із змінами і доповненнями), в частині, що не суперечить умовам цього договору.

Згідно п.2.5. договору продукція приймається покупцем на підставі даних:

- за кількістю - відповідно до фактичної кількості продукції, поставленої в узгоджене місце призначення поставки;

- за якістю - відповідно до якісних показників, зазначених у відповідних специфікаціях до договору.

Якісні показники продукції, що була поставлена 12 серпня 2021 року визначені п.9 специфікації від 25.05.2021 до договору постачання № 3645-ПУ від 22.02.2021, які були встановлені, обумовлені та погоджені сторонами, а саме: технічні параметри та технологічні показники центрифуги, які можливо перевірити лише після проведення монтажу та пуско-налагоджувальних робот за участі представників постачальника (виробника).

Як вказує відповідач та не спростовується позивачем, фактично 12 серпня 2021 року відбулася поставка на адресу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» замовленої покупцем продукції загальною вартістю 3 022 320 грн. з ПДВ центрифуги Ecomash SHS461C-113 та Емності класифікуючої БФЯИ 1308, яка відповідає комплектності та якості, визначеним договором та специфікацією від 25.05.2021 до договору.

На зауваження покупця (позивача) щодо невідповідності вимогам поставленої продукції по якості відповідач неодноразово зазначав у своїх листах-відповідях, а саме:

- листі вих. №243 від 16.08.2021 на зауваження в акті приймання-передачі продукції від 12.08.2021 (щодо «закріплення болтових з`єднань під кутом», «порушення лакофарбового покриття», теча бітумного покриття ванни), відповідач вказував про технічну неспроможність висновків технолога фабрики, тому що бітумне покриття БП 70/130, яким оброблено устаткування, має температуру розм`якшення +70 °C і при температурі +30 °C не може бути порушеним, а лакофарбове покриття могло бути пошкоджено самим позивачем при розвантаженні обладнання на складі із застосуванням сталевих строп.

- листі вих. №245 від 23.08.2021 на зауваження в акті № 361 від 17.08.2021, яким постачальник також вказав, що для перевірки продукції за якістю згідно специфікації необхідно провести монтажні, пуско-налагоджувальні роботи, а також роботи з перевірки технічних показників згідно «Керівництва з експлуатації».

З аналізу договору вбачається, що монтажні та пуско-налагоджувальні роботи повинні проводитися за участі та під контролем представників постачальника (виробника продукції).

Так, в своїй відповіді (вих. № 245 від 23.08.2021) на лист Філії «ЦЗФ Павлоградська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (вих. 462 від 19.08.2021 «О виконанні договірних зобов`язань») постачальником також повідомлялося, що зазначенні в акті № 361 від 17.08.2021 зауваження до поставленої продукції (велика кількість болтових з`єднань на кришці ротора, наявність окремих непофарбованих ділянок на ємності) не є зауваженнями щодо якості продукції, визначеної сторонами в специфікації від 25.05.2021 до договору постачання № 3645-ПУ від 22.02.2021.

Як свідчать матеріали справи, щоб уникнути непорозумінь між сторонами, ТОВ «НТЦ «Екомаш» в своєму листі № 245 від 23.08.2021 пропонував для перевірки поставленої продукції за якістю згідно специфікації від 25.05.2021 провести за участі постачальника монтажні, пусконалагоджувальні роботи, а також роботи з перевірки технічних показників згідно «Керівництва з експлуатації» в паспорті на виріб, який додано до обладнання.

Листом № 245 від 23.08.2021 ТОВ «НТЦ «Екомаш» було запропоновано усунути зауваження до поставленої продукції (фарбування окремих ділянок ємності для ротора), які зазначенні в акті № 361 від 17.08.2021 та які не є значними та такими, що впливають на якість роботи поставленої продукції, під час проведення пусконалагоджувальних робіт на території Філії «ЦЗФ Павлоградська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

При цьому, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на час розгляду спору, не провело монтажні та пуско-налагоджувальні роботи за участі постачальника, при цьому твердження позивача про неналежну якість поставленої продукції підтверджується листами-претензіями, направленими на адресу постачальника та актом № 361 від 17.08.2021, підписаного в односторонньому порядку.

П. 2.13 договору постачання сторонами договору узгоджено, що за наявності розбіжностей про причини невідповідності продукції вимогам по якості, будь яка із сторін має право залучити для вирішення спору експертну організацію, що має право на проведення досліджень даного виду продукції, висновок якої про якість є остаточним та обов`язковим для виконання сторонами.

04 жовтня 2021 року ТОВ «НТЦ «Екомаш» було укладено договір №415-И/10/21 з Харківською торгово-промисловою палатою з питань проведення незалежної експертизи з питання визначення фактичної якості обладнання та його зовнішнього стану, про що було повідомлено позивача листами вих. № 316 від 12.10.2021 та № 330 від 21.10.2021.

Листом за вих. № 577 від 15.10.2021 позивач відмовив у допуску експерта.

Натомість, на підставі аналізу наданих замовником (ТОВ «НТЦ «Екомаш») документів та результатів виїзду експерта Харківської ТПП для фактичного огляду обладнання, експертом - Бородай Д.В., який є експертом 1-ї категорії сектору експертизи відділу експертизи та сертифікації походження товарів Харківської торгово-промислової палати (реєстраційний номер свідоцтва в Реєстрі експертів системи ТПП України № "6300-0006") складено висновок експертизи №157-ИМ/21 від 08.11.2021, відповідно до якого:

- зауваження, які вказані покупцем в акті здачі-прийняття продукції від 12.08.2021, не відповідають вимогам специфікації щодо якості товару;

- зробити остаточний висновок щодо якості товару та його працездатності можна лише після проведення його монтажу та пусконалагоджувальних робіт, лише зовнішнього огляду для таких цілей недостатньо.

Отже, твердження позивача з посиланням на п.2.11 договору постачання щодо виникнення щодо невідповідності товару вимогам щодо якості та комплектності, є передчасними, оскільки якість товару за показниками, визначеними в специфікації, можливо встановити лише після проведення його монтажу та пусконалагоджувальних робіт.

Судом встановлено та не спростовано сторонами в процесі розгляду даного спору, що поставлена у власність позивачу продукція - центрифуга Ecomash SHS461C-113 та ємності класифікуючи БФЯИ 1308, знаходиться на складі у позивача та не повернута відповідачу.

Дійсно, п. 2.9 договору сторонами було узгоджено, що при неявці представника постачальника протягом 48 (сорока восьми) годин з моменту дати направлення виклику від покупця для взяття участі в обстеженні та складання/підписання акту за кількістю, якістю, асортиментом, комплектності, здійснюється покупцем в односторонньому порядку шляхом вставлення та підписання відповідного акту невідповідності. Покупець зобов`язується направити акт постачальнику протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати його підписання електронною поштою, з відправкою оригіналу поштою. Цей акт невідповідності є обов`язковим для: виконання постачальником.

Зазначеним пунктом договору сторонами було узгоджено наслідки невідповідності продукції фактичним показникам кількості та/або якості та/або асортименту та/або комплектності, зокрема, покупець має право відмовитися від прийняття продукції та оплати її вартості, а у разі здійснення попередньої оплати продукції, вимагати повернення сплачених коштів. Повернення коштів має бути здійснене постачальником протягом 10 (десяти) календарних днів з дати-відправки покупцем письмової вимоги на заміну продукції; або прийняти продукцію із зменшенням її ціни, залежно від показників невідповідності якості та/або кількості та/або асортименту та/або комплектності продукції. Порядок повернення продукції здійснюється у відповідності до п. 2.4 договору.

Так, у відповідності до п. 2.4 договору від 22.02.2021, сторони дійшли згоди, що покупець має право на свій розсуд організувати повернення продукції, поставленої без сертифікатів, вказаних у відповідній специфікації з урахуванням наявності реквізитів вантажоодержувача (у разі перевезення залізничним транспортом - підтвердити телеграмою від залізничної станції нового призначення покупцю згоду та готовність на отримання неприйнятої покупцем продукції), а також наявності попередньої оплати у розмірі витрат, пов`язаних з поставкою такої продукції (витрати зі зберігання, витрати на транспортування до вантажоодержувача, переадресації продукції, витрати на розвантаження/навантаження продукції тощо).

Натомість, суд зазначає, що доказів на підтвердження повернення продукції або відмови відповідача від отримання від позивача продукції позивачем, суду не надано. Таких доказів не містять і матеріали справи.

Щодо доводів позивача, викладених у відповіді на відзив на позов, слід звернути увагу, що п. 9 специфікації від 25.05.2021 до договору постачання № 3645-ПУ від 22.02.2021, визначені якісні показники продукції, що була поставлена 12 серпня 2021 року, а саме: технічні параметри та технологічні показники центрифуги, які можливо перевірити лише після проведення монтажу та пуско-налагоджувальних робот за участі представників постачальника (виробника). Отже, посилання позивача на вимоги Інструкції П-7 є необґрунтованими, оскільки її положення застосовуються в частині, що не суперечить договору.

Твердження позивача щодо поставки відповідачем не нової продукції, є недоведеним належними доказами, та не може бути прийнято судом, оскільки сам позивач вказує на те, що факт того, що була поставлена не нова продукція зроблений комісією позивача при візуальному огляді.

Як вказує відповідач, поставлене 12.08.2021 обладнання було виготовлено виробником ТОВ «НТЦ «Екомаш», як новий виріб на замовлення позивача.

При цьому для встановлення якості та відповідності продукції, яка була поставлена позивачу, відповідач запропонував відповідно з п. 2.13 договору постачання («за наявності розбіжностей про причини невідповідності продукції вимогам по якості, будь яка із сторін має право залучити для вирішення спору експертну організацію, що має право на проведення досліджень даного виду продукції, висновок якої про якість є остаточним та обов`язковим для виконання сторонами») залучити незалежних експертів Харківської торгово-промислової палати для проведення незалежної експертизи з питання визначення фактичної якості обладнання та його зовнішнього стану, на що позивач не погодився.

Звертаючись до господарського суду з вимогою про повернення передоплати у розмірі 1 470 000, 00 грн, позивач посилається на п. 2.11 договору, яким передбачено повернення передоплати в разі виявлення факту невідповідності продукції вимогам щодо якості та комплектності.

При цьому, суд зауважує, що цим пунктом договору передбачено, у разі, якщо в результаті приймання продукції буде встановлено, що фактичні показники кількості та/або якості та/або асортименту та/або комплектності не відповідають даним, зазначеним у товаросупровідній документації, сертифікаті якості заводу-виробника, паспорті, ТУ або іншій документації, передбаченій для виду продукції, що поставляється, а також у разі поставки постачальником продукції, не узгодженої сторонами у відповідних специфікаціях до договору, покупець має право: відмовитися від прийняття продукції та оплати її вартості, а у разі здійснення попередньої оплати продукції, вимагати повернення сплачених коштів. Повернення коштів повинне буде здійснено постачальником протягом 10 календарних днів з дати відправки покупцем письмової вимоги постачальнику.

Фактичні показники якості поставленої продукції визначені сторонами пунктом 9 специфікації від 25.05.2021 до договору постачання, це - технічні параметри та технологічні показники, які на момент звернення до суду з позовною заявою не перевірені ні сторонами, ні позивачем, оскільки не проведено монтаж та пуско-наладка поставленого обладнання.

Відповідно п. 1 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Якість виготовленого на замовлення позивача та поставленого за договором постачання №3645 -ПУ від 22.02.2021 обладнання відповідає технічним умовам та Паспорту на виріб, який було передано разом з товаром позивачу, а також технічним параметрам та технологічним показникам, що визначені сторонами пунктом 9 Специфікації від 25.05.2021 до договору постачання.

При цьому, доказів протилежного позивачем не доведено та матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, посилаючись на ч.2 ст. 678 ЦК України позивач не наводить конкретні істотні порушення вимог щодо якості поставленого йому за договором № 3645-ПУ від 22.02.2021 товару, тобто які з них є такими, які не можна усунути, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліки, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення.

Отже, зазначені заперечення позивача спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, з огляду на недоведеність належними доказами обгрунтованості заявлених вимог в частині поставки відповідачем продукції, яка не відповідає ознакам щодо якості та комплектності, що в свою чергу є підставою для повернення сплачених в якості передоплати грошових коштів, а також відсутності доказів повернення поставленої продукції відповідачу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування до вимог позивача строку позовної давності, суд зазначає про таке.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав їх необґрунтованості, позовна давність судом не застосовується.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 165, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (вул. Соборна, 76, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51400, код 00178353);

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-техічний центр "Екомаш" (пр. Героїв Харкова, 299, м. Харків, 61089, код 35474644).

Повне рішення складено 31.07.2023

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1110/23