ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/1486/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В.,

при секретарі судового засідання: Колцун В.В.,

за участю представників:

від Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) участі не брали,

від Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни участі не брали,

від Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни участі не брали,

розглянувши апеляційні скарги Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023, прийняту суддею Ткаченком О.В., м. Миколаїв, повний текст складено 06.04.2023,

у справі №915/1486/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни

про стягнення 324 263,19 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Фізична особа-підприємець Костенко Алла Анатоліївна звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача 324263,19 грн неодержаного прибутку (упущену вигоду).

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 02.03.2021 відкрито провадження у справі №915/1486/20.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2022 у справі №915/1486/20 (суддя Ткаченко О.В.) позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни на користь Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни упущену вигоду у розмірі 324263,19 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 4863,81 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Діброви Г.І., суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф. від 27.10.2022 у справі №915/1486/20 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2022 у справі №915/1486/20 задоволено; рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2022 року у справі №915/1486/20 скасовано; відмовлено у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни до Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни про стягнення неодержаних прибутків в сумі 324263,19 грн.

Додатковою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Діброви Г.І., суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф. від 19.12.2022 у справі №915/1486/20 заяву Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1486/20 за результатом розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2022 у справі №915/1486/20 задоволено; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на користь Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни судові витрати по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 7295,73 грн та по відшкодуванню судового збору за подання позивачем позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 4863,81 грн; доручено Господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

10.01.2023 на виконання додаткової постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 у справі №915/1486/20 судом першої інстанції було видано наказ про її примусове виконання.

27.02.2023 до місцевого господарського суду від Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни надійшла скарга б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023) на дії державного виконавця, в якій позивачка просила визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2023 ВП №71052335, винесену головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінською Л.О.

В обґрунтування даної скарги позивачка посилалася на те, що в оскаржуваній нею постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження неправильно зазначено зміст резолютивної частини додаткової постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 у справі №915/1486/20 та виданого на її виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023 у справі №915/1486/20 (суддя Ткаченко О.В.) скаргу Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023) про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2023 ВП №71052335 задоволено частково; постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2023 ВП №71052335, винесену головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінською Л.О., визнано неправомірною в частині зазначення резолютивної частини наказу від 10.01.2023 №915/1486/20.

Вказана ухвала мотивована тим, що оскаржувана позивачкою постанова державного виконавця в частині зазначення резолютивної частини наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023 прийнята з порушенням норм Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016), з огляду на істотну відмінність змісту резолютивної частини цього наказу від змісту резолютивної частини зазначеної постанови державного виконавця.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Первомайський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023 у справі №915/1486/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги позивачки відмовити повністю.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що під час реєстрації виконавчого документа в автоматизованій системі виконавчого провадження було внесено скорочену резолютивну частину наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023, яку також відображено в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження, при цьому в подальшому державним виконавцем було винесено постанову від 16.03.2023 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою передбачено зазначення повного та правильного змісту вищенаведеного наказу, у зв`язку з чим права позивачки оскаржуваною постановою не порушено.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В. від 29.05.2023 за вищенаведеною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 13.06.2023.

Фізична особа-підприємець Бачуріна Олена Павлівна також звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023 у справі №915/1486/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги позивачки відмовити у повному обсязі.

Зокрема, відповідачка зазначає про те, що скарга Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023) на дії державного виконавця була подана з пропуском передбаченого чинним законодавством строку та з порушенням підсудності. Крім того, даний апелянт посилається на те, що державним виконавцем з дотриманням положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016), було внесено доповнення до оскаржуваної позивачкою постанови, а саме: зазначено повну резолютивну частину виконавчого документу, у зв`язку з чим підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В. від 29.05.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 13.06.2023.

В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 вирішено розглянути апеляційні скарги Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023 у справі №915/1486/20 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також призначено справу №915/1486/20 до розгляду на 26.07.2023 о 12:00.

У судовому засіданні 26.07.2023 представники учасників процесу участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.ІV а.с.221-223).

03.07.2023 каналами електронного зв`язку до апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни надійшла заява про долучення доказів б/н від 30.06.2023 (вх.№945/23/Д4 від 03.07.2023).

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що заява б/н від 30.06.2023 (вх.№945/23/Д4 від 03.07.2023) подана Фізичною особою-підприємцем Костенко Аллою Анатоліївною з пропуском строку, встановленого в ухвалах Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023 у справі №915/1486/20, а також те, що позивачка не порушувала питання про поновлення вказаного процесуального строку, зазначену заяву про долучення доказів судом апеляційної інстанції залишено без розгляду, про що у судовому засіданні 26.07.2023 було постановлено протокольну ухвалу.

Фізична особа-підприємець Костенко Алла Анатоліївна своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалася, відзивів на апеляційні скарги не надала, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Миколаївської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2023 на виконання додаткової постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 у справі №915/1486/20 місцевим господарським судом видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на користь Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни судових витрат по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 7295,73 грн та по відшкодуванню судового збору за подання позивачем позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 4863,81 грн.

15.02.2023 до Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023.

Постановою головного державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінської Л.О. від 15.02.2023 за вищенаведеною заявою стягувача відкрито виконавче провадження №71052335 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023. У зазначеній постанові державного виконавця зміст резолютивної частини виконавчого документа викладено наступним чином: "стягнення боргу 7295,73 грн та 4863,81 грн судового збору".

Копію даної постанови про відкриття виконавчого провадження №71052335 боржницею було особисто отримано 20.02.2023, про що свідчить наявна у матеріалах виконавчого провадження розписка останньої на супровідному листі №9136/3 від 15.02.2023.

В межах виконавчого провадження №71052335 державним виконавцем було також прийнято постанови від 15.02.2023 про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

В подальшому 16.03.2023 державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінською Л.О. у виконавчому провадженні №71052335 було прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою змінено редакцію резолютивної частини виконавчого документа з "стягнення боргу 7295,73 грн та 4863,81 грн судового збору" на "стягнути з Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на користь Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни судові витрати по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 7295,73 грн та по відшкодуванню судового збору за подання позивачем позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 4863,81 грн".

Предметом скарги Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на дії державного виконавця б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023) є оскарження постанови головного державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінської Л.О. від 15.02.2023 про відкриття виконавчого провадження №71052335.

Задовольняючи скаргу позивачки, місцевий господарський суд послався на те, що оскаржувана постанова державного виконавця в частині зазначення резолютивної частини наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023 прийнята з порушенням норм Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016), з огляду на істотну відмінність змісту резолютивної частини цього наказу від змісту резолютивної частини зазначеної постанови державного виконавця.

Колегія суддів не погоджується з вищенаведеним висновком Господарського суду Миколаївської області з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 1291 КонституціїУкраїни суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.

За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішення по справі "Деркач та Палек проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 339 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умовами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Враховуючи вищевикладене, за змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України "Про виконавче провадження" метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Положеннями частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016; далі Інструкція), постанова як окремий документ обов`язково повинна містити реквізити виконавчого документа (назва виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивна частини документа).

Колегія суддів вбачає, що виконавчим документом, щодо якого оскаржуваною постановою було відкрито виконавче провадження №71052335, виступає наказ Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на користь Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни судових витрат по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 7295,73 грн та по відшкодуванню судового збору за подання позивачем позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 4863,81 грн.

Між тим, безпосередньо у самій постанові головного державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінської Л.О. від 15.02.2023 зазначено про відкриття виконавчого провадження №71052335 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023 про стягнення боргу 7295,73 грн та 4863,81 грн судового збору.

Отже, апеляційний господарський суд зазначає, що у вищенаведеній оскаржуваній постанові державний виконавець, правильно зазначивши розмір присуджених до стягнення з Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на користь Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни сум грошових коштів та решту реквізитів виконавчого документа (назву документа, суб`єкта та дату його видачі), невірно вказав правову природу відповідних сум.

В силу абзацу 2 пункту 14 Розділу ІІ Інструкції якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що помилка щодо правової природи присуджених до стягнення сум грошових коштів, яка була допущена в постанові про відкриття виконавчого провадження, в подальшому була самостійно виправлена державним виконавцем шляхом прийняття на підставі зазначеного вище положення Інструкції постанови від 16.03.2023 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, в якій повно та правильно відображено редакцію резолютивної частини виконавчого документа.

Посилання місцевого господарського суду на те, що винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних можливе виключно у разі уточнення або виправлення реєстраційних даних учасників виконавчого провадження, є безпідставним, оскільки вказаний висновок суду спростовується безпосередньо самим змістом абзацу 2 пункту 14 Розділу ІІ Інструкції, який передбачає прийняття державним виконавцем такої постанови також і в інших випадках (зокрема, у разі встановлення даних, що можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або якщо виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вихідної кореспонденції, у тому числі і в раніше прийнятих постановах державного виконавця).

З огляду на те, що наказ Господарського суду Миколаївської області №915/1486/20 від 10.01.2023 відповідає всім вимогам, які ставляться до виконавчого документа відповідно до Закону України Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим державний виконавець не мав правових підстав для того, щоб не відкривати відповідне виконавче провадження з його виконання, а також беручи до уваги те, що присуджені до стягнення суми грошових коштів в оскаржуваній постанові були зазначені правильно, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на дії державного виконавця б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023), оскільки неправильне зазначення правової природи присуджених до стягнення сум жодним чином не впливає на об`єктивну необхідність відкриття виконавчого провадження, тим більше, що відповідна помилка в подальшому була усунута (виправлена) самим державним виконавцем.

Аналогічний правовий висновок про те, що наявність неістотних помилок у постанові про відкриття виконавчого провадження не впливає на об`єктивну необхідність порушення виконавчого провадження, викладено в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №910/25711/13.

Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що не всі допущенні виконавцем порушення законодавства, що регламентують порядок здійснення виконавчого провадження, зумовлюють необхідність обов`язкового скасування прийнятих цими виконавцями постанов (зокрема, у випадку, коли такі порушення не впливають на обсяг прав та обов`язків сторін виконавчого провадження).

Ретельно дослідивши зміст скарги Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на дії державного виконавця б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023), апеляційний господарський суд зазначає, що позивачка взагалі не конкретизує, які саме її права порушені внаслідок неправильного зазначення в оскаржуваній постанові правової природи присуджених до стягнення сум. При цьому особа не може оскаржити будь-які рішення державного виконавця лише через наявність у неї статусу сторони виконавчого провадження без обґрунтування, чим саме відповідні рішення порушують її права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вищенаведена скарга Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни має нелегітимну мету, адже фактично спрямована на припинення виконавчого провадження шляхом скасування постанови, яка виступила правовою підставою для його відкриття. Між тим саме по собі зазначення в оскаржуваній постанові невірної правової природи присуджених до стягнення сум грошових коштів, з огляду на правильне відображення розмірів цих сум, жодним чином не вплинуло на наявність у позивачки обов`язку виконати судове рішення додаткову постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 у справі №915/1486/20, а саме: сплатити на користь відповідачки відповідні грошові кошти.

Проте, зазначене безпідставно залишилось поза увагою місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023 у справі №915/1486/20 є необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на дії державного виконавця б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023).

Посилання Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни на те, що зазначена вище скарга позивачки подана з порушенням підсудності, колегією суддів оцінюються критично, оскільки в силу частини першої статті 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Крім того, відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені, зокрема, сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а тому, беручи до уваги те, що дана справа розглядалася Господарським судом Миколаївської області як судом першої інстанції, і цим судом був виданий наказ, на підставі якого оскаржуваною постановою відкрито виконавче провадження, Фізична особа-підприємець Костенко Алла Анатоліївна правомірно звернулася зі своєю скаргою саме до вказаного місцевого господарського суду.

Твердження відповідачки про пропуск позивачкою строку на подання скарги на дії державного виконавця б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023) є безпідставними, адже за умовами частини першої статті 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у зв`язку з чим, з огляду на те, що оскаржувана постанова була отримана Фізичною особою-підприємцем Костенко Аллою Анатоліївною 20.02.2023, про що свідчить наявна у матеріалах виконавчого провадження розписка останньої на супровідному листі №9136/3 від 15.02.2023, а скарга б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023) була подана нею 26.02.2023, відповідний процесуальний строк позивачкою не пропущений.

Відповідно до вимог статей 129, 344 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання Первомайським відділом державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Фізичною особою-підприємцем Бачуріною Оленою Павлівною апеляційних скарг покладаються на Фізичну особу-підприємця Костенко Аллу Анатоліївну.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284, 344 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2023 у справі №915/1486/20 скасувати.

У задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на дії державного виконавця б/н від 26.02.2023 (вх.№2278/23 від 27.02.2023) відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на користь Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни 2684 грн витрат зі сплати судового збору за подання Фізичною особою-підприємцем Бачуріною Оленою Павлівною апеляційної скарги.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни на користь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Первомайський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області) 2684 грн витрат зі сплати судового збору за подання Первомайським відділом державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.07.2023.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук