УХВАЛА

м. Київ

26.07.2023Справа № 910/5230/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Дарницький комбінат будівельних

матеріалів і конструкцій»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія

«Міськбудінвест»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1) Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної

адміністрації

2) Державна архітектурно-будівельна інспекція України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта Білдінг»

про зобов`язання припинити дії, що порушують право

Суддя Сівакова В.В.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій» (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» (далі - відповідач-2) про зобов`язання припинити дії, що порушують право, а саме про:

- зобов`язання Приватне акціонерне товариство «Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій» припинити вчинення дій, пов`язаних із внесенням змін, використанням та практичною реалізацією (будівництвом) твору архітектури (проекту будівництва житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Степана Сагайдака (Євгена Маланюка), 101, який погоджений листом Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації за № 15-1680 від 12.02.2008, з урахуванням всіх змін та коригувань, які в подальшому вносились до вказаного проекту);

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» припинити дії, що порушують право Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент», а саме припинити вчинення дій, пов`язаних із внесенням, використанням та практичною реалізацією (будівництвом) твору архітектури (проекту будівництва житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Степана Сагайдака (Євгена Маланюка), 101, який погоджений листом Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації за № 15-1680 від 12.02.2008, з урахуванням всіх змін та коригувань, які в подальшому вносились до вказаного проекту).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 (суддя Борисенко І.І.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5230/20; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації; залучено до участі у справі в якості третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 (суддя Борисенко І.І.) самовідвід судді Борисенко І.І. у справі № 910/5230/20 задоволено. Матеріали справи № 910/5230/20 передано уповноваженій особі для здійснення автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2022, справа № 910/5230/20 передана для розгляду судді Мандриченку О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 (суддя Мандриченко О.В.) прийнято справу № 910/5230/20 до свого провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 (суддя Мандриченко О.В.) заяву про самовідвід судді Мандриченка О.В. у справі № 910/5230/20 задоволено. Матеріали справи № 910/5230/20 передано уповноваженій особі для вирішення питання про автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023 року справу № 910/5230/20 передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 (суддя Щербаков С.О.) прийнято справу № 910/5230/20 до свого провадження. Підготовче засідання призначено на 03.08.2023.

17.07.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» надійшла заява про відвід судді Щербакова С.О. від розгляду справи № 910/5230/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 (суддя Щербаков С.О.) заяву про відвід позивача визнано необґрунтованим. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» про відвід про відвід судді Щербакова С.О. від розгляду справи № 910/5230/20 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами автоматизованого розподілу, проведеного 25.07.2023, матеріали заяви про відвід судді передано на розгляд судді Сіваковій В.В.

В обґрунтування відводу заявник зазначив, що в провадженні судді Щербакова С.О. перебувала справа № 910/4474/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальнстю «Атланта Інвест енд Девелопмент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергобудлізинг» про зобов`язання виконати умови договору, за результатами розгляду якої винесено рішення не на користь Товариства з обмеженою відповідальнстю «Атланта Інвест енд Девелопмент». Позивач вказує, що ТОВ «Компанія «Енергобудлізинг», ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» та ПАТ «Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій» пов`язані між собою тісною взаємодією, ведуть спільну діяльність, їх представником є один і той самий адвокат Ракітін С.П. Позивач зазначає про наявність, на його думку, сумніву в безсторонності та неупередженості судді Щербакова С.О. під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим просить відвести суддю Щербакова С.О. від розгляду справи № 910/5230/20 на підставі п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали вищевказаної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відводу з огляду на наступне.

За приписами статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статі 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Незважаючи на те, що безсторонність, зазвичай, означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. В цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Таким чином, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має отримати відвід. Йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві судді мають викликати в громадськості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 03.05.2007, суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах «Морель проти Франції», пункти 45-50; «Пескадор Валеро проти Іспанії», пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі «Лука проти Румунії», пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 44; «Пабла Кю проти Фінляндії», пункт 30; «Мікалефф проти Мальти», пункт 96).

В рішенні у справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», пункт 52).

Фактично єдиною підставою для відводу позивач визначає ту обставину, що суддею Щербаковим С.О. у іншій справі йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Розгляд суддею Щербаковим С.О. справи № 910/4474/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальнстю «Атланта Інвест енд Девелопмент» та винесення за результатами розгляду такої справи рішення про відмову у задоволенні позову жодним чином не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді під час розгляду даної справи, оскільки кожна справа вирішується судом виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Слід зазначити, що рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/4474/20 постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 та постановою Верховного Суду від 04.02.2021 залишено без змін.

В рішенні у справі «Білуха проти України» сказано: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Заявником не подано жодного доказу на підтвердження наявності обставин, які є підставою для відводу судді в порядку п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, наведені у заяві відповідача про відвід судді Щербакова С.О. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді Щербакова С.О. при розгляді даної справи.

Враховуючи наведені приписи ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши заяву про відвід судді Щербакова С.О. від розгляду справи № 910/5230/20, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з підстав, зазначених у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент».

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» про відвід судді Щербакова С.О. від розгляду справи № 910/5230/20.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 26.07.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України).

з

Суддя В.В.Сівакова