У Х В А Л А

25 липня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1145/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіо-Сервіс» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Варіо-Сервіс,

вул. Борисенка, буд. 47-А, м. Чернігів, 14037

до відповідача: Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області,

вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000

про стягнення 294 798,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіо-Сервіс» до суду надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні у порядку ст. 334 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданої заяви стягувач зазначає, що ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс» направило наказ суду від 16.03.2023 у справі №927/1145/22 до Державної казначейської служби України для його примусового виконання та стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області грошових коштів. Проте до цього часу такий наказ не виконаний, а боржник - ГУ ДФС у Чернігівській області за інформацією з офіційних державних реєстрів перебуває в стані припинення. Як зазначає заявник, правонаступником прав та обов`язків Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області є Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, у зв`язку з чим просить замінити сторону виконавчого провадження - боржника його правонаступником.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області для розгляду цієї заяви визначено суддю Шморгуна В. В.

18.07.2023 від заінтересованої особи Головного управління ДПС у Чернігівській області до суду надійшли заперечення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 19.07.2023 цю заяву прийнято до розгляду, а її розгляд призначено на 25.07.2023. Також цією ухвалою повідомлено стягувача, боржника та заінтересовану особу про дату, час та місце розгляду вказаної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Сторони (стягувач та боржник) були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, але у судове засідання 25.07.2023 не з`явились.

У заяві про заміну сторони виконавчого провадження стягувач (позивач) просив розглядати заяву без участі його представника; від відповідача будь-яких клопотань до суду не надходило.

Зважаючи на те, що неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважав за можливе розглянути заяву за відсутності представників стягувача та боржника.

Розглянувши у судовому засіданні подану ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс» заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіо-Сервіс» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про стягнення заборгованості за послуги зберігання у сумі 294 798,00 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.02.2023 у справі №927/1145/22 позов задоволено повністю та стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс» 294 798,00 грн заборгованості за послуги зберігання та 4 421,97 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання вказаного рішення суду від 23.02.2022 Господарський суд Чернігівської області видав наказ від 16.03.2023 про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс» 294 798,00 грн заборгованості за послуги зберігання та 4 421,97 грн витрат зі сплати судового збору (далі Наказ від 16.03.2023).

Наказ від 16.03.2023 був переданий на виконання до Державної казначейської служби України та, як зазначає стягувач, не виконаний на теперішній час.

Посилаючись на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 у справі №620/3554/19, п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 № 537, заявник вказує, що правонаступником прав та обов`язків ГУ ДФС у Чернігівській області є Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, а отже є необхідність для заміни боржника у виконавчому провадженні на його правонаступника.

Заінтересована особа - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області заперечує проти задоволення заяви про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження на її правонаступника, оскільки відбулось фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво, за яким передано адміністративну компетенцію в цих правовідносинах від Державної фіскальної служби до Державної податкової служби; позовні вимоги в справі № 927/1145/22 не стосуються публічно-владних функцій, що були передані ГУ ДПС у Чернігівській області; на теперішній час запис про припинення ГУ ДФС у Чернігівській області до ЄДРПОУ не внесений.

Відповідно до ст. 52 ГПК України в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи в відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі в справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу в справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, в випадках зміни суб`єкта права або обов`язку в правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 334 ГПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Правонаступництво юридичної особи має місце в випадку її припинення шляхом реорганізації (частина 1 статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина 2 статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина 1 статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина 1 статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17).

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.

Особливістю публічного правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права. При цьому можна виділити дві форми публічного правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Перша форма публічного правонаступництва - фактичне правонаступництво передбачає передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Натомість процесуальне публічне правонаступництво передбачає заміну судом сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.04.2022 у справі № 8252/21, від 15.03.2023 у справі № 910/4516/20).

У даній справі стягувач - ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс», як на підставу для заміни сторони виконавчого провадження боржника, посилається на обставини реорганізації ГУ ДФС у Чернігівській області, за постановою Кабінету Міністрів України, внаслідок чого, за його твердженнями, ГУ ДПС у Чернігівській області є правонаступником боржника (відповідача у справі).

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (далі - Постанова КМУ № 1200) визначено утворити Державну податкову службу України (далі - ДПС) та Державну митну служби, реорганізувавши Державну фіскальну службу (далі ДФС) шляхом поділу.

Згідно з абзацом 2 п. 2 Постанови КМУ № 1200, ДПС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

ДПС та ДМС є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах діяльності (абзац 4 п. 2 Постанови КМУ № 1200).

Відповідно до абзацу 6 п. 2 Постанови КМУ № 1200 ДФС продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції в сфері реалізації державної податкової політики, державної політики в сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики в сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення ДПС, ДМС та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Постановою КМУ від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова КМУ № 537) утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи ДПС за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано деякі територіальні органи ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів ДПС за переліком згідно з додатком 2. Зокрема, утворене ГУ ДПС у Чернігівській області області шляхом приєднання до нього ГУ ДФС у Чернігівській області.

Пунктами 3, 4 Постанови КМУ № 537 встановлено, що територіальні органи ДФС, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам ДПС та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та / або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Визначені територіальні органи ДПС є правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів ДФС, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

30.09.2020, КМУ прийнято Постанову № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова КМУ № 893), якою вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи ДПС за переліком згідно з додатком, зокрема, Головне управління ДПС у Чернігівській області. Пунктом 2 зазначеної постанови визначено, що територіальні органи ДПС, що ліквідуються відповідно до п. 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення ДПС територіальних органів згідно з абзацом 4 п. 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається ДПС після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи ДПС, що будуть утворені згідно з абзацом 4 п. 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до п. 1 цієї постанови, переходять ДПС та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про ДПС та її територіальні органи.

Відповідно до наказу ДПС України № 755 від 24.12.2020 розпочате виконання з 01.01.2021 територіальними органами ДПС, утвореними як відокремлені підрозділи за наказом ДПС № 529 від 30.09.2020, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, зокрема ГУ ДПС у Чернігівській області (); встановлене правонаступництво між ГУ ДПС у Чернігівській області () та ГУ ДПС у Чернігівській області ().

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а в випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (частина 1 статті 106 ЦК України).

Частиною 2 статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до частин 1, 5 статті 5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України. Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений Постановою КМУ від 20.10.2011 № 1074 (далі - Порядок № 1074).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1074 від 20.10.2011 орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Пунктом 6 Порядку № 1074 визначено, що права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється (абзац 1 п. 12 Порядку № 1074).

Відповідно до п. 7 Порядку № 1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади в разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а в разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

Згідно із частиною 5 статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини 7 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється в результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється в результаті поділу.

Отже, інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які становлять зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво, за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується, до органу, що створюється, та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, в яких орган влади виступає як юридична особа приватного права.

У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту або розподільчого балансу. Юридична особа є припиненою з дати внесення до єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи (правові висновки в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 916/376/15-г, від 19.03.2021 у справі № 910/4642/20 та від 20.09.2021 у справі № 909/51/17).

Тож умовою задоволення клопотання про заміну сторони виконавчого провадження (відповідача / боржника) в цій справі є встановлення обставин переходу майнових прав та обов`язків відповідача - ДФС у процесі його реорганізації до ДПС, які з урахуванням наведеного мають підтверджуватись розподільчим балансом.

Аналіз положень статті 104 ЦК України, статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», пунктів 7, 12 Порядку № 1074 свідчить, що реорганізація ДФС шляхом її поділу вважатиметься такою, що відбулася, із дати державної реєстрації змін до відомостей, які містяться в ЄДР, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої здійснюється приєднання, натомість перехід майнових прав та обов`язків реорганізованого (приєднаного) органу виконавчої влади до його правонаступника має підтверджуватися розподільчим балансом, затвердженим в установленому порядку (подібний висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 909/51/17).

Враховуючи те, що зобов`язання, яке випливає з рішення Господарського суду Чернігівської області в справі № 927/1145/22, не стосувалося публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення даної заяви до Реєстру не внесений запис про припинення ГУ ДФС у Чернігівській області, за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, що засвідчують перехід майнових прав та обов`язків від боржника ГУ ДФС у Чернігівській області до ГУ ДПС у Чернігівській області (передавального акту / розподільчого балансу тощо), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс» про заміну сторони (боржника) в виконавчому провадженні.

У судовому засіданні 25.07.2023 відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Керуючись ст. 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіо-Сервіс» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 31.07.2023.

Суддя В. В. Шморгун